Справа № 826/2685/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/2685/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі судді-доповідача Степанюка А.Г., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі за позовом Спільного підприємства "Бориславська нафтова компанія" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року Спільне підприємство «Бориславська нафтова компанія» (далі - Позивач, СП «Бориславська нафтова компанія») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної служби геології та надр України (далі - Відповідач, Держгеонадра), в якому просило суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відповідача, яка полягає у нездійсненні розгляду заяви Позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу №1211 від 20.01.1998 року (переоформлено) на користування надрами Стинавського родовища;

- зобов`язати Відповідача розглянути заяву Позивача з доданими документами на продовження строку дії спеціального дозволу № 1211 від 20.01.1998 року (переоформлено) на користування надрами Стинавського родовища, прийнявши за наслідками такого розгляду наказ з урахуванням принципу мовчазної згоди, встановленого частиною 6 статті 41 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року у справі №826/2685/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2018 року, адміністративний позов СП "Бориславська нафтова компанія" задоволено повністю. Крім того, встановлено судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Державної служби геології та надр України подати у місячний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2019 року поновлено заявнику строк на подання заяви про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень - наказу від 12 грудня 2018 року № 500, прийнятого Відповідачем на виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 травня 2018 року у справі № 826/2685/18, в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а заяву Спільного підприємства "Бориславська нафтова компанія" (в формі товариства з обмеженою відповідальністю) про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України - задоволено.

Не погоджуючись із викладеним в ухвалі рішенням першої інстанції, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 року - скасувати. Крім того, Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.12.2019 у справі №826/2685/18.

Постановою Верховного Суду від 16.07.2020 року касаційну скаргу Державної служби геології та надр України задоволено: ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.03.2020 у справі №826/2685/18 - скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

З урахуванням наведеного, прийнявши справу до свого провадження та перевіривши апеляційну скаргу, суд вважає, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 295 КАС України, а саме - пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Крім того, приписи п. 1 ч. 2 ст. 295 КАС України визначають, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було отримано Відповідачем 27.12.2019 року, про що зазначено в тексті апеляційної скарги (т. 4 а.с. 94), отже, останнім днем подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції з урахуванням вихідних дній було 13.01.2020 року. Проте апеляційну скаргу подано до суду першої інстанції 22.01.2020 року, тобто поза межами встановленого приписами КАС України процесуального строку.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції Апелянт зазначив, що з набранням чинності змін до КАС України від 15.12.2017 року значно збільшилася кількість документів у справах, які потребують додаткового опрацювання, зокрема, процесуальний строк на подання адміністративного позову суб`єктом владних повноважень скоротився з шести до трьох місяців. Наголосив, що відділі представництва інтересів Держгеонадр в судових органах працює шість осіб, при цьому працівники регулярно направляються у службові відрядження, більшість з яких здійснюється по всій території України.

Разом з тим, на переконання суду, такі причини пропуску процесуального строку поважними бути не можуть з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 102 КАС України передбачено, що пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

При цьому, суд вважає за необхідне звернути увагу, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №820/4420/18.

Крім того, у постанові від 21.11.2019 року у справі №804/3200/18 Верховний Суд підкреслив, що довготривала процедура сплати судового збору, не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне підкреслити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Наведений висновок викладений у постанові Верховного Суду від 26.03.2020 року у справі № 805/2688/18-а.

Обмеження строку на апеляційне оскарження не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу, що Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічний гарантій з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» №540-ІХ від 30.03.2020 року, яким, серед іншого, внесені зміни до КАС України, набрав чинності 02.04.2020 року. Тоді як строк на апеляційне оскарження рішення у цій справі сплинув, як було встановлено вище, 13.01.2020 року, тобто до набрання законом чинності.

При цьому, сама по собі сплата судового збору суб`єктом владних повноважень не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Аналогічна позиція підтримується і Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18.05.2018 року у справі №820/4558/16, від 22.05.2018 року у справі №826/26113/15, від 18.09.2018 року у справі №826/25121/15.

Посилання Апелянта на внесені законодавцем зміни до КАС України від 15.12.2017 року, як на підставу визнання поважною причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду, судом оцінюється критично, оскільки з дати набрання чинності 15.12.2017 року Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року до моменту закінчення строку на апеляційне оскарження ухвали у цій справі 13.01.2020 року відповідальні посадові особи Апелянта мали більше двох років для належної організації трудового процесу. Крім того, вказані зміни значно збільшили строк подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, а саме - з п`яти днів з дня проголошення ухвали (ч. 3 ст. 186 КАС України в редакції від 03.08.2017 року) до п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (ч. 1 ст. 295 КАС України в редакції чинній на момент постановлення оскаржуваної ухвали).

Щодо доводів Держгеонадр про обмежену кількість працівників, відповідальних за подання апеляційної скарги та їх завантаженість, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка міститься в постанові від 21.05.2020 року у справі № 620/3949/18, законодавством покладено обов`язок дотримання процесуальних строків саме на учасника справи, а не на його окремих працівників. А тому, неналежна організація трудового процесу з боку відповідальних осіб не може бути поважною причиною для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

З урахуванням наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість твердження Апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. Інших причин поновлення строку звернення до суду Держгеонадрами не зазначено.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що Апелянтом пропущено тридцятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а викладені у клопотанні причини пропуску такого строку поважними визнані не були, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без руху та надання Держгеонадрам строку для усунення визначених у вказаній ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших поважних, на думку Апелянта, причин для його поновлення.

Керуючись ст.ст. 169, 248, 298, 321, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Прийняти справу №826/2685/18 до свого провадження.

Визнати викладені у клопотанні Державної служби геології та надр України про поновлення строку на апеляційне оскарження причини пропуску строку - не поважними.

Апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі за позовом Спільного підприємства "Бориславська нафтова компанія" до Державної служби геології та надр України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Вказати, що Апелянт протягом десяти днів, які обраховуються з моменту отримання копії даної ухвали, має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій зазначити інші причини, які він вважає поважними, для його поновлення.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк