Справа № 151/354/20
Суддя: Моцний В. С.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 151/354/20
Провадження № 2-а/151/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року смт.Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області

в складі: судді Моцного В.С.

при секретарі Зьомко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в смт. Чечельник, Вінницької області адміністративну справу №151/354/20 за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Савченко Олега Олеговича (смт. Тростянець, вул. Соборна, буд.102, Тростянецького району, Вінницької області) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до інспектора СРПП №4 Тростянецького ВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції Савченко О.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення мотивуючи тим, що 16 липня 2020 року через відділення поштового зв`язку отримав постанову державного виконавця Мураховської В.В. про відкриття виконавчого провадження ВП №62470920 від 02.07.20920 року про стягнення 510 грн. штрафу. Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження стало відомо, що підставою для стягнення коштів в сумі 510 грн., є винесення інспектором СРПП №4 Тростянецького ВП Савченко О.О. постанови серії БАА № 508047 від 19.02.2020 року про накладення штрафу в розмірі 255 грн., за порушення п. 18.1. правил дорожнього руху. Згідно даної постанови вбачається, що 19 лютого 2020 року інспектором СРПП №4 Тростянецького ВП Савченко О.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №508047, розгляд якої відбувся 19.02.2020 року. Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України за те, що нібито керуючи транспортним засобом наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинився, чим порушив п. 18.1. ПДР та накладено штраф в розмірі 225 грн.

Вказану постанову вважає незаконною та протиправною, оскільки вказане правопорушення передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП, він не здійснював та не перевищував встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш, як на двадцять кілометрів на годину в населеному пункті. Пішоходів, які знаходилися на не регульованому пішохідному переході не було. Інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами та не надав доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні правопорушення. Розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався за його відсутності. Не було дотримано визначеної нормами КУпАП процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, що не дало змоги реалізувати йому права передбачені ст.268 КупАП України. Жодних документів йому не вручали, підписувати не давали та не надсилали, про що свідчить відсутність відмітки в постанові про її направлення.

Ухвалою суду від 23 липня 2020 року поновлено строк для оскарження постанови про адміністративне правопорушення серія БАА №508047 від 19.02.2020 року, відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб та зобов`язано відповідача інспектора сектору реагування патрульної поліції №4 Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Савченко О.О., надати суду на протязі п`яти днів з дня отримання ухвали, всі наявні матеріли, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідно до постанови про адміністративне правопорушення серія БАА №508047 від 19.02.2020 року. Також відповідачу запропоновано надати до 28 липня 2020 року, через відділ прийому суду відзив на позовну заяву з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються у разі заперечення позовних вимог, за наявності. Вказану ухвалу відповідачем отримано 31.07.2020 року, але матеріалів, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а ні відзиву на позов чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було.

Частиною 5 статті 175 КАС України визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч. 5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Статтею 2 КАС України передбачено, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №508047 від 19.02.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 19.02.2020 року о 09 год. 55 хв. в смт. Тростянець, Тростянецького району, Вінницької області керував автомобілем Wolkswagen Tiguan. Наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшив швидкість і не зупинився, щоб дати дорогу пішоходам, чим порушив п.п.18.1 ПДР вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на позивача адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху. Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові. Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а останній в судове засідання не з`явився, будь-яких доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові не надав, не спростував вказане твердження позивача, що він не порушував правил дорожнього руху України.

Отже, оскаржувана постанова від 19.02.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

При цьому дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 251, 280 КУпАП, а відтак є протиправними.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов задоволено на користь позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, а тому з врахуванням вимог ч.1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп..

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч.1 ст. 122 КУпАП, ст. ст.6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №508047 винесену 19.02.2020 року інспектором сектору реагування патрульної поліції №4 Тростянецького відділення поліції Бершадського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Савченко Олега Олеговича про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: м.Вінниця, вул. Театральна, буд.10, інд. 21050) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , картка платника податків місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, що підтверджується квитанціями виданих АТ "Ощадбанк" №45 від 22.07.2020 року та №37 від 23.07.2020 року.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чечельницький районний суд Вінницької області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Повний текст судового рішення складено 07.08.2020 року.

Суддя В.С. Моцний