Справа № 440/2502/20
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2502/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

15 травня 2020 року до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (надала також - позивач) до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та зобов`язання Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючі дані боржника - громадянина ОСОБА_1 - за Постановою № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815714 від 29.03.2005, постановою № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постановою №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005.

Підставою позову визначив незгоду з бездіяльністю суб`єкта владних повноважень щодо не внесення в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючих даних боржника - громадянина ОСОБА_1 - за Постановою № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постановою №б/н виданою 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005. Наголосив, що не є вказаним боржником та стороною такого виконавчого провадження, однак зазначеними обтяженнями фактично накладено арешт саме на його нерухоме майно, а відтак вони порушують його права.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2005 №1-7 (у тому числі Постанови № 810071, виданої 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постанови №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005). Додатково надати відомості та докази на їх підтвердження щодо руху виконавчих проваджень № 41519344, № 45515717, № 46183994 та інших, боржником у яких значиться ОСОБА_1 та на підставі яких могли бути внесені оскаржувані записи про обтяження. У випадку завершення вказаних виконавчих проваджень, надати письмові пояснення в обґрунтування підстав не прийняття рішень про скасування заходів обтяжень нерухомого майна відносно такого боржника. Витребувано у Полтавського апеляційного суду відомості та належним чином засвідчені документи на їх підтвердження, у разі їх наявності, стосовно особи боржника " ОСОБА_1 " та ідентифікуючих ознак останнього, зазначеного у виконавчому листі, що виданий Апеляційним судом Полтавської області 25.11.2005 №1-7, а також інформацію про місцевий суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції та рішення суду на підставі якого було прийнято виконавчий лист №1-7 від 25.11.2005. Витребувано у Полтавського обласного державного нотаріального архіву відомості та належним чином засвідчені документи на їх підтвердження, у разі їх наявності, щодо підстав внесення до Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна Кобеляцькою державною нотаріальною конторою даних боржника - громадянина ОСОБА_1 - за Постановою № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постановою №б/н виданою 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005.

Ухвалою суду від 01.07.2020 додатково витребувано у Полтавського апеляційного суду належним чином засвідчену копію виконавчого листа Апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2005 №1-7, де боржником значився ОСОБА_1 . Витребувано у Кобеляцького районного суду Полтавської області належним чином засвідчені копії вироку та виконавчого листа/виконавчих листів у справі № 1-1118, де засудженим/боржником значився ОСОБА_1 . Повторно витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2005 №1-7 (у тому числі Постанови № 810071, виданої 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постанови №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005). Додатково надати відомості та докази на їх підтвердження щодо руху виконавчих проваджень № 41519344, № 45515717, № 46183994 та інших, боржником у яких значиться ОСОБА_1 та на підставі яких могли бути внесені оскаржувані записи про обтяження. У випадку завершення вказаних виконавчих проваджень, надати письмові пояснення в обґрунтування підстав не прийняття рішень про скасування заходів обтяжень нерухомого майна відносно такого боржника.

Станом на 10 серпня 2020 року відповідачем не надано ані відзиву на позовну заяву, ані витребуваних ухвалами суду від 09 червня 2020 року та від 01 липня 2020 року документів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Для вчинення нотаріальної дії з продажу власного нерухомого майна ОСОБА_1 звернувся до нотаріусу, яким надано витяг з Єдиного реєстру обтяжень нерухомого майна, відповідно до якого встановлено накладений арешт на все майно громадянина ОСОБА_1 - за Постановою № 810071, виданої 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815714 від 29.03.2005, постановою № 810071, виданої 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постановою №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005 /а.с. 11-13/.

З метою поновлення порушеного права, позивач звертався до Кобеляцької державної нотаріальної контори та Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області

В свою чергу, Кобеляцькою державною нотаріальною конторою згідно листа від 15.09.2017 № 2141/01-16 повідомлено про неможливість надання відомостей, які б ідентифікували особу боржника згідно внесених записів у зв`язку з перебування наряду "Розпорядження по накладенню та зняттю заборони відчуження нерухомого майна за 2001-2002 рік на зберіганні в Полтавському державному нотаріальному архіві /а.с.с 14/.

Крім того, листом Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.09.2019 № 10960 зазначено, що згідно пошуку даних по боржнику " ОСОБА_1 " встановлено, що у 2014-2015 роках, на виконанні у Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебували виконавчі провадження ВП № 41519344, № 45515717, № 46183994 з виконання виконавчого листа Апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2005 №1-7, де боржником значився ОСОБА_1 (ідентифікуючі дані такі, як дата народження чи РНОКПП не зазначено) /а.с. 18-19/.

Наголошуючи, що позивач не є боржником у вказаних постановах, а особа, стосовно якої накладений такий арешт має ідентичні з позивачем прізвище, ім`я та по-батькові, з метою захисту порушеного права, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас статтею 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу ДВС, приватного виконавця.

Відповідно до частини першої цієї статті учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Разом з тим у частині п`ятій вказаної статті цього Кодексу передбачено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Тобто, частина п`ята статті 287 КАС передбачає загальне правило оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС щодо виконання ними рішень до того суду, який ухвалив вказане рішення, якщо таке виконання не обтяжене об`єднанням з виконанням рішень, ухвалених судами за правилами іншої юрисдикції.

Відповідно до статті 14 Закону №1404-VIII учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 512 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.

Стаття 15 Закону №1404-VIII передбачає, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Після надходження на виконання виконавчого листа державний виконавець починає діяти як публічна посадова особа органу державної влади, реалізовує надані йому законом специфічні владні повноваження з виконання, зокрема, судового рішення.

Відповідно до положень частини другої статті 19 Конституції України, Закону України "Про виконавче провадження" виконавець повинен здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом, повинен вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Такі приписи не обмежують його повноважень на здійснення виконавчих дій, але водночас зобов`язують використовувати свої правомочності таким чином, щоб не порушувати права чи законні інтереси, зокрема, фізичних осіб.

Коли суд ухвалив рішення в межах предмета спору, а державний виконавець на стадії виконання цього рішення використав свої повноваження, як-от наклав арешт на майно боржника, оголосив обмеження на його відчуження і таким чином порушив право чи пріоритет на це майно, то є підстави стверджувати, що в такому правовому відношенні державний виконавець діє як публічна посадова особа, здійснює насамперед публічно-владні, обов`язкові, нерідко забезпечувані примусом управлінські функції. У цьому разі державний виконавець набуває статусу посадової особи - суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 липня 2019 року у справі №826/14603/17, а також від 13 травня 2020 року у справі № 320/6459/19.

Виходячи з викладеного даний спір підсудний адміністративному суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 р. № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII). Закон № 1404-VIII визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до вимог статті 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з вимогами пункту 6 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (стаття 48 Закону № 1404-VIII).

За статтею 56 Закону № 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються: 1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо; 2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди; 3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

На підставі наданих документів судом з`ясовано, що обтяження за реєстраційним номером обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815714 від 29.03.2005 та за реєстраційним номером обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 внесені на підставі постанови № 810071 від 29.07.2002, винесеної Кобеляцьким відділом ДВС, а за реєстраційним номером обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005 внесено на підставі постанови № Б/Н від 25.06.2001.

Листом Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 17.09.2019 № 10960 зазначено, що згідно пошуку даних по боржнику " ОСОБА_1 " встановлено, що у 2014-2015 роках, на виконанні у Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебували виконавчі провадження ВП № 41519344, № 45515717, № 46183994 з виконання виконавчого листа Апеляційного суду Полтавської області від 25.11.2005 №1-7, де боржником значився ОСОБА_1 (ідентифікуючі дані такі, як дата народження чи РНОКПП не зазначено) /а.с. 18-19/.

На виконання вимог ухвали суду від 09 червня 2020 року Полтавським апеляційним судом надано засвідчену копію вироку від 31 березня 2005 року у справі № 1-7/2005, а також додатково зазначено, що до матеріалів такої кримінальної справи не долучались паспорт та ідентифікаційний код засудженого ОСОБА_1 . Особисті дані останнього були встановлені в судовому засіданні та зазначені у вироку /а.с. 55/.

При цьому, відповідно до наданої копії вироку від 31.03.2005 у справі №1-7/2005 Апеляційного суду Полтавської області встановлено, що засуджено, крім іншого, "... ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харківа, гр. України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого Кобеляцьким райсудом Полтавської області 23 травня 2001 р ..." /а.с. 56-64/.

Засвідчені копії постанов про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 810071 від 29.07.2002 та №Б/Н від 26.06.2001, винесені Кобеляцьким відділом ДВС надані Полтавським обласним державним нотаріальним архівом на виконання ухвали суду від 09 червня 2020 року, відповідно до яких встановлено, що такі постанови винесені при примусовому виконанні "в/л №1-118, виданого 23.05.2001 Кобеляцьким р/судом" та останніми накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , с. Кишеньки /а.с.66-67/.

На виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року листом від 08.07.2020 № 4.2-07/12/2020 Полтавський апеляційний суд повідомив, що апеляційний суд Полтавської області розглянув у 2005 році кримінальну справу № 1-7/05 про обвинувачення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за ст. 115 ч.2 п.п.4,6, 12 КК України по першій інстанції. Згідно повідомлення головного бухгалтера від 03.05.2006 р. №3/2867 (т.3 а.с. 413) виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на суму 10000 грн. надійшов на адресу Божковської виправної колонії Полтавської області (№16) 18.04.2006. Утримання не проводились через відсутність заробітної плати засудженого. Вказаний виконавчий лист на адресу суду не повертався, тому відсутній в матеріалах кримінальної справи /а.с. 75-76/.

Листом від 08.07.2020 № 04-16/6127/2020 Кобеляцьким районним судом Полтавської області повідомлено, що матеріали кримінальної справи №1-118/2001 знищені, згідно акту №8 від 17.01.2014 про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду /а.с. 78/.

При цьому, відповідно до наданої на виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 копії вироку 23.05.2001 Кобеляцького районного суду Полтавської області у справі №1-118/2001 встановлено, що засуджено, крім іншого, "... ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, гр-на. України, українця, мешканця АДРЕСА_1 ..." /а.с. 79-82/.

У той же час відповідно до засвідченої копії паспорта серії НОМЕР_1 позивач - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Денежникове Новоайдарського району Луганської області і станом на момент винесення постанов, на примусове виконання яких відповідачем накладено арешт, був зареєстрований у с. Співаківка, Новоайдарського району Луганської області. Крім того, паспорт позивача по цій справі не містить відміток про реєстрацію місця проживання в с.Кишеньки Кобеляцького району Полтавської області /а.с. 7-9/.

Відтак, судом встановлено розбіжності, що свідчать про те, що персональні дані щодо особи боржника є відмінними від персональних даних позивача у даній справі, а саме - дати та місця народження.

У той же час, у суду відсутні підстави для задоволення вимоги про зобов`язання Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючі дані боржника - громадянина ОСОБА_1 - за Постановою № 810071, виданої 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815714 від 29.03.2005, постановою № 810071, виданої 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постановою №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005, зважаючи, що у даному випадку внесення таких даних стосується іншої особи, що не є учасником даної справи і призведе до втручання в діяльність щодо виконання судових рішень стосовно іншої, аніж позивач, особи. Вказаний в позовних вимогах позивачем у цій справі спосіб захисту порушеного права фактично направлений не на відновлення порушених прав позивача, а на права та обов`язки іншої особи.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав.

У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду.

Відповідно до частин третьої-п`ятої тієї ж статті Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.

У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Державна реєстрація набуття, зміни чи припинення речових прав у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, проводиться без подання відповідної заяви заявником та справляння адміністративного збору на підставі відомостей про речові права, що містилися в Державному реєстрі прав. У разі відсутності таких відомостей про речові права в Державному реєстрі прав заявник подає оригінали документів, необхідних для проведення державної реєстрації набуття, зміни чи припинення речових прав.

У разі скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, державний реєстратор чи посадова особа територіального органу Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "б" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) вносить відомості про скасування відповідного рішення до Державного реєстру прав та відновлює розгляд відповідної заяви.

Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним скасуванням цим рішенням заяви власника про заборону вчинення реєстраційних дій чи відповідного судового рішення, зареєстрованих у базі даних заяв.

Виправлення технічної помилки у відомостях Державного реєстру прав, виявленої після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, скасування рішень державного реєстратора про зупинення державної реєстрації прав, про зупинення розгляду заяви або про відмову в державній реєстрації прав, здійснюється в порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, якщо такі дії здійснюються в порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).

Відтак, належним способом захисту прав позивача є звернення до суду із позовом направленим на відновлення саме порушених прав позивача, зокрема в частині зняття обтяжень відносно майна позивача, а не зобов`язання відповідача вчинити дії направлені на зміну прав та обов`язків іншої третьої особи, а не позивача.

Суд звертає увагу, що позивачем в справі, що розглядається не оскаржується відмова у вчиненні дій державним реєстратором (нотаріусом, органом ДВС) щодо зняття обтяження з майна позивача, у той час, як вимога зобов`язати відповідача внести в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючі дані боржника жодним чином не гарантує автоматичного скасування заборон з майна позивача.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що обов`язок відділу державної виконавчої служби щодо внесення в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючих даних боржника кореспондується із вимогами до виконавчого документу, який повинен містити обов`язкові реквізити. У той час, як законом не передбачено обов`язок відділу державної виконавчої служби вносити в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна інших відомостей, як зазначає позивач - ідентифікуючих даних, які не вказані у такому виконавчому документі та на вимогу іншої особи.

Позивачем не було надано належних та допустимих доказів в підтвердження обов`язку саме Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області вносити в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючих даних особи боржника, вказаного в Постанові № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815714 від 29.03.2005, постанові № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постанові №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень - Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області та зобов`язання Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області внести в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ідентифікуючі дані особи боржника - громадянина ОСОБА_1 - за Постановою № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815714 від 29.03.2005, постановою № 810071, виданою 29.07.2002, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1815702 від 29.03.2005 та Постановою №б/н виданої 25.06.2001, реєстраційний номер обтяження в Єдиному реєстрі обтяжень нерухомого майна 1846926 від 05.04.2005.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (вул. Батиря, 6, м. Кобеляки, Полтавська область, 39200, ідентифікаційний код 34865112) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.Г.Ясиновський