Справа № 640/18106/20
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

10 серпня 2020 року м. Київ № 640/18106/20

Окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, у якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у м. Києві № Ф-16645-17У від 11.05.2019 про сплату боргу на суму 21 030,90 грн.

Одночасно з позовом позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд зупинити стягнення за вимогою про сплату боргу (недоїмки) Ф-16645-17У від 11.05.2019, виданої Головним управлінням ДПС у м. Києві, що здійснюється у виконавчому провадженні № 61380141 державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Борисюком Романом Анатолійовичем у розмірі 23 451,99 грн.

Обґрунтовуючи вказану заяву, позивач зазначив про те, що Головним управлінням ДПС у м. Києві було прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) Ф-16645-17У від 11.05.2019, якою визначено суму боргу ОСОБА_1 з єдиного внеску в розмірі 21 030,90 грн.

Позивач зазначив, що 27.02.2020 Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №61380141 з виконання вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) Ф-16645-17У від 11.05.2019.

Позивач вважає, що здійснення Шевченківським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) примусового стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів, нарахованих на підставі спірної вимоги, в подальшому істотно ускладнить виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи.

У зв`язку з цим, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову.

Вирішуючи питання про наявність обставин, що дають підстави для забезпечення позову, суд виходив з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про недоведеність позивачем існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Суд зазначає, що наведені позивачем в заяві про забезпечення позовної заяви аргументи щодо очевидних ознак протиправності оскаржуваної вимоги про сплату борг (недоїмки) Ф-16645-17У від 11.05.2019, підлягають судовому дослідженню під час розгляду справи по суті, позаяк забезпечення позову з підстави очевидної протиправності такої вимоги є вирішенням адміністративного спору, до розгляду справи по суті.

Крім того, суд зауважує, що заява про забезпечення позову не містить посилання на беззаперечні мотиви, за якими позивач вважає, що захист його прав, свобод та інтересів буде неможливим без вжиття відповідних заходів і для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також не вказано, у чому полягає значимість таких зусиль і наскільки значні витрати будуть позивачем при цьому понесені.

При цьому, суд звертає увагу заявника, що прийняття Головним управлінням ДПС у м. Києві вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф-16645-17У від 11.05.2019 та органами ДВС рішень, спрямованих на забезпечення виконання такої вимоги само по собі не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову, а повернення суми сплаченого штрафу є можливим у випадку задоволення позову відповідно до Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 03 вересня 2013 року № 787 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 вересня 2013 року за № 1650/24182.

З урахуванням викладеного, суд не знайшов достатніх підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Керуючись статтями 150, 151, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали.

Суддя Т.П. Балась