Справа № 360/464/20
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/464/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Басової Н.М.

при секретарі судового засідання: Бутенко К.В.,

за участю:

представника позивача: Гребенар О.В.,

представника відповідача: Деріглазової М.О.,

за відсутності позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивачка) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області (далі - відповідач, УВД ФССУ у Луганській області) про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 02.11.1976 перебувала у зареєстрованому шлюбі зі ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя він отримав професійне захворювання та йому було встановлено втрату професійної працездатності 25% безстроково. Щомісячні страхові виплати він отримував у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області. На момент смерті розмір щомісячної страхової виплати становив 2173,39 грн, виходячи із середньомісячної заробітної плати в розмірі 8693,57 грн, що підтверджується постановою відділення в м. Ровеньки Луганської області від 29.03.2013 № 1213/4031/4031/9.

Згідно із довідкою обласної спеціалізованої профпатологічної МСЕК встановлено з 07.07.2014 причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням, яким померлий хворів за життя.

Постановою відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15 позивачу призначено одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого в розмірі 130403,40 грн. Розрахунок одноразової допомоги проведений виходячи з суми щомісячної страхової виплати чоловіка позивача, яку він отримував за життя, у розмірі 2173,39 грн.

При усному зверненні до відповідача позивачу повідомлено, що одноразова допомога сім`ї у разі смерті потерпілого розрахована виходячи з щомісячної страхової виплати у зв`язку з тим, що на момент смерті її чоловік не працював.

Позивачка не згодна з розрахунком одноразової допомоги, та з посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), постанови КМУ від 26.09.2001 №1266 «Про обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» (в редакції станом на 07.07.2014), зазначила, що вона відноситься до членів сім`ї потерпілого. До непрацездатних осіб, які перебували на утриманні померлого або мали на день смерті право на одержання від нього утримання, вона не відноситься. Хоча на момент смерті потерпілого позивачці і виповнилося 55 років та вона не працювала, однак отримувала пенсію в сумі 1119,67 грн, тобто розмір якої був більше прожиткового мінімуму, встановленого законом (на момент смерті ОСОБА_2 прожитковий мінімум для непрацездатних осіб дорівнював 949 грн). Щомісячні страхові виплати як утриманцю позивачу не призначалися, також не призначалася одноразова допомога як на особу, яка перебувала на утриманні потерпілого в розмірі однорічного заробітку потерпілого. Тому посилання відповідача на абзац 2 частини дев`ятої статті 34 Закону є безпідставними, а застосування вказаної норми права є протиправною.

Крім того, Порядок № 1266 прийнятий на виконання саме Закону та у відповідності до статті 34 Закону. Цей Порядок не визнавався неконституційним, є чинним та підлягає застосуванню при визначенні середньої заробітної плати для призначення суми одноразової допомоги сім`ї при встановленні причинного зв`язку смерті застрахованої особи з ушкодженням здоров`я.

Також в розрахунку до постанови про призначення одноразової допомоги сім`ї від 16.11.2015 відповідач сам вказує на необхідність застосування при розрахунку саме середньомісячної заробітної плати, однак в графу «необхідні дані та розрахунки» безпідставно вносить розмір щомісячної страхової виплати, тим самим вводячи в оману щодо дійсного розміру одноразової допомоги та умисно зменшуючи одноразову допомогу, на яку позивач має право.

З посиланням на вказані норми права, позивач вважає, що має право на отримання одноразової допомоги сім`ї у разі смерті потерпілого у розмірі п`ятирічної заробітної плати її чоловіка, яка розраховується виходячи саме з розміру середньої заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат.

Відповідно до оскаржуваної постанови на момент смерті середньомісячна заробітна плата чоловіка позивачки становила 8693,57 грн, тобто, на думку позивачки, вірним є розрахунок одноразової допомоги: 8693,57 грн х 60 місяців = 521 614,20 грн.

Оскаржуваною постановою призначено та виплачено одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого в розмірі 130 403,40 грн. Недоплачена сума допомоги становить 391 210,80 грн.

На підставі викладеного позивач просила суд:

-визнати протиправною та скасувати постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Сєвєродонецьку Луганської області (правонаступник - УВД ФССУ у Луганській області) від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15 про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого;

-зобов`язати УВД ФССУ у Луганській області призначити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 у розмірі п`ятирічної заробітної плати потерпілого, а саме 521614,20 грн, виходячи із середньомісячної заробітної плати, яка була визначена при останньому перерахунку страхових виплат потерпілому, у сумі 693,57 грн:

- зобов`язати УВД ФССУ у Луганській області виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 391210,80 грн.

Ухвалою суду від 07.02.2020 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду з позовом та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним позовом, визначено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні (а.с. 40-41).

Ухвалою суду від 31.03.2020 задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, витребувано від ГУ ПФУ в Одеській області відомості та інформацію щодо ОСОБА_1 : про розмір та вид пенсії з січня 2014 року по травень 2014 року з розбивкою за кожний місяць; про відповідні дати подання документів на переведення на пенсію по втраті годувальника, а саме дата відповідної заяви; оформлення пенсії по втраті годувальника, а саме дата відповідного розпорядчого документа територіального органу Пенсійного фонду України про переведення на пенсію по втраті годувальника; переведення на пенсію по втраті годувальника, а саме з якої дати переведено на цей вид пенсії (а.с.72-73).

Ухвалою суду від 31.03.2020 відмовлено представнику відповідача у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, зупинено провадження у справі до набрання законної сили постановою Великої Палати Верховного Суду у справі № 761/21898/16-ц (а.с. 74).

Ухвалою суду від 04.08.2020 справу прийнято до провадження суддею Басовою Н.М. у зв`язку з перебуванням судді Секірської А.Г. у відпустці, поновлено провадження у справі, судове засідання призначено на 12.08.2020 о 09 год. 30 хвил. (а.с.90).

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у відзиві від 26.02.2020 за вх. № 7631/2020 (а.с. 47-49). Зазначила, що ОСОБА_1 12.11.2015 звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області за призначенням страхових виплат у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_2 на підставі довідки про причинний зв`язок смерті з професійним захворюванням від 31.10.2014 серії АА № 0001713.

Її чоловік ОСОБА_2 з 01.04.2001 перебував на обліку та отримував щомісячні страхові виплати у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Ровеньки Луганської області (відділення у м. Ровеньки). Згідно з постановою відділення у мю Ровеньки від 29.03.2013 № 1213/4031/4031/9 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2013 року» потерпілому ОСОБА_2 призначено щомісячну страхову виплату в розмірі 2 173,39 грн безстроково, виходячи з відкоригованої середньомісячної заробітної плати станом на 01.03.2013 в розмірі 8693,57 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 потерпілий ОСОБА_2 помер у зв`язку з професійним захворюванням, що підтверджено довідкою серії АА № 0001713 від 13.10.2014.

16.11.2015 постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області № 1211/4031/4031.1/15 призначено одноразову допомогу у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 його сім`ї в розмірі 130 403,40 грн. Розрахунок одноразової допомоги проводився, виходячи з доходу потерпілого, а саме страхової виплати в розмірі 2 173,39 грн.

За змістом статті 28 Закону № 1105 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), страхові виплати, які Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку, складаються, зокрема із страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні потерпілого).

Згідно із частиною дев`ятою статті 34 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи з суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно зі статтею 29 цього Закону. Причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів.

Відповідно до статті 33 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсії у зв`язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є, зокрема, жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють. Право на одержання соціальних виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Тобто, статтею 33 Закону № 1105 визначено коло осіб, які мають право на отримання страхових виплат.

Розрахунок сум допомоги позивачці проведено відділенням відповідно до частини другої пункту 9 статті 34 Закону № 1105, оскільки на момент смерті потерпілий ОСОБА_2 не працював і не мав заробітку. Він одержував лише страхові виплати та пенсію за віком, яка виплачувалась Пенсійним фондом і не відноситься до страхових виплат і не враховується при розрахунку.

Тому, відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області цілком правомірно та законно 16.11.2015 прийнято постанову «Про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» № 1211/4031.1/15, згідно із якою позивачу призначено одноразову допомогу у зв`язку зі смертю її чоловіка у розмірі 130403,40 грн, виходячи з розрахунку 2173,39 х 60 = 130 403,40 грн, де 2173,39 грн - щомісячна страхова виплата (дохід) потерпілого на дату смерті.

Правова позиція відповідача підтверджується судовою практикою, зокрема, рішенням Верховного Суду України від 25.02.2009 у справі № 6-15233св08.

На підставі викладеного представник відповідача просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , має підтверджений довідкою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 28.02.2019 № 5106-500049871 статус внутрішньо переміщеної особи, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 4, 5, 6).

ОСОБА_1 з 02.11.1976 перебувала у шлюбі зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Дивногорським міськвиконкомом 09.11.1976 (а.с.6).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ровеньки Луганської області від 29.03.2013 № 1213/4031/4031/9 «Про призначення потерпілому перерахованої щомісячної страхової виплати з 01 березня 2013 року» призначено потерпілому ОСОБА_2 , № справи 4031, № випадку 4031, перераховану щомісячну грошову суму (вид виплати 410) в розмірі 2173,39 грн; виплати провадити з 01.03.2013 безстроково (а.с.9).

З цієї ж постанови слідує, що потерпілий ОСОБА_2 перебував на обліку у Відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Ровеньки Луганської області з 01.07.2001, мав зареєстрований страховий випадок профзахворювання, що отримане 13.09.1993. За висновком МСЕК від 10.11.1995 потерпілому встановлена стійка втрата працездатності 25% безстроково.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Ясенівський, м. Ровеньки, Луганська область, про що 18.04.2014 виконавчим комітетом Ясенівської селищної ради м. Ровеньки Луганської області видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 (а.с.7).

Згідно із довідкою обласної спеціалізованої профпатологічної МСЕК серії АА № 0001713 від 31.10.2014 встановлено причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 з професійним захворюванням з 07.07.2014 (а.с.8).

12.11.2015 позивач звернулася до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з заявою про призначення страхової виплати у зв`язку зі смертю годувальника (а.с.51).

Постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15 «Про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого» призначено одноразову допомогу в разі смерті потерпілого його сім`ї в розмірі 130 403,40 грн (Вид виплати - 300, КЕКВ 2730.05) (а.с.10).

У постанові від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15 зазначено, що розрахунок страхової виплати проводиться із доходу потерпілого (сума щомісячної виплати в розмірі 2173,39 грн і пенсія в розмірі 0,00 грн) у розмірі 2173,39 грн відповідно до статей 33, 34 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Позивач не погодилася зі здійснений розрахунком страхової виплати, та звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою.

Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.12.2016 у справі № 428/6294/16-ц позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано постанову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15 «Про призначення одноразової допомоги сім`ї та особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого»; зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області призначити ОСОБА_1 одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 у розмірі п`ятирічної заробітної плати потерпілого, а саме 521614,20 грн та виплатити одноразову допомогу сім`ї у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 у розмірі 391 210,80 грн, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.16-18).

Рішенням апеляційного суду Луганської області від 06.02.2017 у справі № 428/6294/16-ц задоволено апеляційну скаргу Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.12.2016 скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю (а.с.19-21).

Постановою Верховного Суду від 06.11.2019 у справі № 428/6294/16-ц касаційну скаргу представника позивача Гребенара Олексія Володимировича задоволено частково, рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 27.12.2016 та рішення апеляційного суду Луганської області від 06.02.2017 скасовано, провадження у справі закрито та роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд її позовних вимог віднесено до юрисдикції адміністративних судів (а.с.23-28).

У зв`язку зі скасуванням Верховним Судом рішень у справі № 428/6294/16-ц та закриттям провадження у справі позивач звернулася до Луганського окружного адміністративного суду з даним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області, яке є правонаступником Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області.

Також суд зазначає, що Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 05.05.2020 у справі № 761/21898/16-ц зроблено правовий висновок, згідно із яким у відносинах з обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням Фонд та його робочі органи здійснюють владні управлінські функції та наділені повноваженнями приймати рішення/вчиняти дії, що впливають на можливість реалізації застрахованими особами права на соціальний захист. Тому спори стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його робочих органів і їхніх правонаступників про обчислення, призначення, перерахунок, здійснення, надання, одержання виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням слід розглядати за правилами адміністративного судочинства (а.с.85-89).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 1-2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» спори, що виникають з приводу заборгованості, повинні вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на відшкодування шкоди.

Спірні правовідносини на час їх виникнення (з 07.07.2014 встановлено причинний зв`язок смерті потерпілого ОСОБА_2 з профзахворюванням) було врегульовано Законом України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (далі - Закон № 1105), Порядком призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 27.04.2007 № 24, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22.06.2007 за № 715/13982 (далі - Порядок № 24), Порядком обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальний страхуванням, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2001 № 1266 (далі - Порядок № 1266).

Статтею 28 Закону № 1105 визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно із статтею 21 цього Закону Фонд соціального страхування від нещасних випадків виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. Зазначені грошові суми складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати пенсії по інвалідності потерпілому; 4) страхової виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника; 5) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності; 6) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу.

Згідно із частиною сьомою статті 34 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання розмір одноразової допомоги його сім`ї повинен бути не меншим за п`ятирічну заробітну плату потерпілого і, крім того, не меншим за однорічний заробіток потерпілого на кожну особу, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Частиною дев`ятою статті 34 Закону № 1105 передбачено, що у разі смерті потерпілого суми страхових виплат особам, які мають на це право, визначаються із середньомісячного заробітку потерпілого за вирахуванням частки, яка припадала на потерпілого та працездатних осіб, що перебували на його утриманні, але не мали права на ці виплати.

У разі смерті потерпілого, який одержував страхові виплати і не працював, розмір відшкодування шкоди особам, зазначеним у статті 33 цього Закону, визначається виходячи із суми щомісячних страхових виплат і пенсії, які одержував потерпілий на день його смерті, з відповідним коригуванням щомісячних страхових виплат згідно із статтею 29 цього Закону. Причинний зв`язок смерті потерпілого з одержаним каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я має підтверджуватися висновками відповідних медичних закладів (абзаци 1,2 частини дев`ятої статті 34 Закону № 1105).

Згідно із підпунктами 1.2, 6.1.4, 6.1.8 Порядку № 24 у разі настання страхового випадку управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділення виконавчої дирекції Фонду в районах та містах обласного значення зобов`язані своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які мають на це право: 1) допомогу у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю до відновлення працездатності або встановлення інвалідності; 2) одноразову допомогу в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого; 3) щомісячну страхову виплату в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого (щомісячна страхова виплата); 4) страхову виплату потерпілому у розмірі його середньомісячного заробітку при тимчасовому переведенні його на легшу нижче оплачувану роботу; 5) страхову виплату потерпілому під час його професійної реабілітації; 6) щомісячну страхову виплату особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого; 7) відшкодування вартості ритуальних послуг, пов`язаних з похованням померлого.

Право на страхові виплати в разі смерті потерпілого мають особи, визначені статтею 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності".

Відповідно до статті 33 Закону № 1105 у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат (пенсій згідно з підпунктом "д" пункту 1 частини першої статті 21 цього Закону) мають непрацездатні особи, які перебували на утриманні померлого або мали на день його смерті право на одержання від нього утримання, а також дитина померлого, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після його смерті.

Такими непрацездатними особами є:

1) діти, які не досягли 16 років; діти з 16 до 18 років, які не працюють, або старші за цей вік, але через вади фізичного або розумового розвитку самі не спроможні заробляти; діти, які є учнями, студентами (курсантами, слухачами, стажистами) денної форми навчання - до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ними 23 років;

2) жінки, які досягли 55 років, і чоловіки, які досягли 60 років, якщо вони не працюють;

3) інваліди - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності;

4) неповнолітні діти, на утримання яких померлий виплачував або був зобов`язаний виплачувати аліменти;

5) непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один з батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли 8-річного віку.

Пенсія у разі смерті годувальника призначається і виплачується згідно із законодавством.

ОСОБА_1 на час смерті чоловіка ОСОБА_2 не працювала, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.11-14), досягла 59 років, тобто відноситься до непрацездатних осіб у розумінні статті 33 Закону 1105 (пункт 2 частини другої), якою визначено коло осіб, які мають право на отримання страхових виплат.

Згідно із довідкою УПФУ в м. Ровеньки Луганської області від 24.11.2014 № 10265 ОСОБА_1 є отримувачем пенсії у разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання, розмір пенсії у квітні 2014 року склав 1119,67 грн (а.с.15).

Згідно із відомостями, наданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області за №1500-0311-7/15844 від 09.04.2020, позивач отримує пенсію по втраті годувальника з 01.08.2014. Розмір пенсії до перехода на пенсію по втраті годувальника за період з січня по травень 2014 року становив 1119,67 грн щомісячно (а.с.91).

У постанові від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15 зазначено, що розрахунок страхової виплати проведено із доходу потерпілого (сума щомісячної виплати в розмірі 2173,39 грн і пенсія в розмірі 0,00 грн) у розмірі 2173,39 грн відповідно до статей 33, 34 Закону України від 23.09.1999 № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

За твердженням позивачки, одноразова допомога сім`ї потерпілого повинна була розраховуватися на підставі саме частини сьомої статті 34 Закону № 1105.

З системного аналізу норм статті 33, частин сьомої, абзаців першого - другого частини дев`ятої статті 34 Закону № 1105 слідує, що цими нормами окремо визначено умови обчислення одноразової допомоги сім`ї потерпілого у разі смерті останнього в залежності від того, чи працював він на дату смерті.

Не є спірним питанням у цій справі, що ОСОБА_2 станом на дату смерті не працював, тому до спірних правовідносин застосовні положення абзаців першого та другого частини дев`ятої статті 34 Закону № 1105, а не частина сьома статті 34 Закону № 1105, як помилково вважає позивачка.

Таким чином, Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Сєвєродонецьку Луганської області правомірно нараховано позивачці одноразову допомогу, виходячи не з розміру середньої заробітної плати потерпілого, з якої він отримував страхові виплати, а з розміру страхової виплати, оскільки потерпілий на момент смерті не працював на виробництві, з яким у нього пов`язане професійне захворювання.

З огляду на наведене, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж та підстав заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність прийнятої ним постанови від 16.11.2015 № 1211/4031/4031.1/15; підстав для визнання вказаної постанови протиправною та скасування судом не встановлено.

За таких обставин, заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, у зв`язку з чим у задоволенні позову слід відмовити.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, понесені позивачем, відповідно до статті 139 КАС України не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову адвоката Гребенара Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Луганській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст повного судового рішення складено 12 серпня 2020 року.

Суддя Н.М. Басова