Справа № 705/7195/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 705/7195/16-а

адміністративне провадження № К/9901/32533/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Стрелець Т.Г.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні у касаційній інстанції адміністративну справу № 705/7195/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року (прийняту у складі: головуючого судді - Коваля А.Б.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Троян Н.М., суддів - Бужак Н.П., Твердохліб В.А.)

у с т а н о в и в :

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 30 вересня 2016 року з урахуванням 70 % її розміру від відповідних сум грошового забезпечення.

2. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 29 вересня 2016 року наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області № 166 о/с, він був звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію», з послідуючим нарахуванням йому пенсії за вислугою років. Згідно свідоцтва про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року, виданого військово-лікарською комісією Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Мінстерства внутрішніх справ України по Черкаській області», він визнаний непридатним до військової служби, зі зняттям з військового огляду. 27 жовтня 2016 року звернувся із заявою до начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про проведення перерахунку його пенсійного забезпечення з нарахуванням йому додатково 5 % до його пенсійного забезпечення, оскільки в наказі про його звільнення вказано, що він звільнений зі служби в поліції за п. 2 ч. 1 ст. 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» та має повне законне право на нарахування йому додатково 5 % до його пенсійного забезпечення. Проте, ГУ ПФУ в Черкаській області протиправно відмовило у перерахунку його пенсії, мотивуючи свою відмову тим, що надане ним свідоцтво про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року не містить в собі інформації про непридатність до служби в поліції, тому що в свідоцтві про хворобу зазначено: непридатність до військової служби, і що підстав для збільшення на 5 % відповідних сум грошового забезпечення немає.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

3. 23 грудня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області вирішив:

Позов задоволити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 30.09.2016 року з урахуванням 70 % її розміру від відповідних сум грошового забезпечення.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 551 гривня 20 копійок.

4. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що свідоцтво про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 09 лютого 2017 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області - залишити без задоволення, а постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року - без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що судове рішення ухвалене судом першої інстанції відповідно до норм матеріального права, при дотриманні норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в справі, підтвердженими доказами, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

7. 02 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України надійшла касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області.

У касаційній скарзі скаржник просить постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що рішення судів першої та апеляційної інстанції винесенні з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню. Скаржник зазначає, що згідно із наданими документами наказом ГУНП в Черкаській області від 29 вересня 2016 року № 166-о/с позивача звільнено зі служби за ст. 77 п. 2 Закону № 580-VІІІ (через хворобу). Вислуга років для призначення пенсії становить 25 років 2 місяці 12 днів. Відповідно до вимог Закону № 2262-ХІІ позивачу призначено пенсію за вислугу років. Скаржник наголошує, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону № 580-VІІІ поліцейський звільняється зі служби в поліції через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції. Проте, у свідоцтві про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року відсутні відомості про непридатність позивача до служби в поліції. Таким чином, пенсію позивачу обчислено в розмірі 65 відсотків грошового забезпечення.

8. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 березня 2017 року відкрито касаційне провадження за скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області.

9. 20 березня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_1 надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач просить касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.

10. 02 березня 2018 року вказана касаційна скарга надійшла до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах.

11. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: Анцупова Т.О. (головуючий суддя), Стародуб О.П., Кравчук В.М.

12. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду від 11 червня 2019 року №684/0/78-19, було проведено повторний автоматизований розподіл судової справи, внаслідок якого для розгляду касаційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Рибачука А.І., Тацій Л.В.

13. У зв`язку з відпусткою судді Тацій Л.В., на підставі службової записки судді-доповідача та розпорядження заступника керівника апарату Верховного суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено колегію суддів для розгляду касаційної скарги у складі: головуючого судді Стрелець Т.Г., суддів Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

II. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Згідно свідоцтва про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року військово-лікарська комісія Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Черкаській області» за розпорядженням заступника начальника ГУНП в Черкаській області здійснила медичний огляд ОСОБА_1 , 1976 року народження, підполковника поліції Уманського ВП ГУ НП в Черкаській області, начальника відділу, який перебував на службі в Збройних Силах України з 1995 року по 1996 рік; в МВС з 1997 року по теперішній час. За результатами обстеження згідно цього свідоцтва про хворобу, позивача визнано непридатним до військової служби на основі ст. 8-а, 60-г гр.1 розкладу хвороб і фізичних вад (наказ МВС України від 06.02.2001 № 85) (а.с. 8).

На підставі поданого рапорту позивача та свідоцтва про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року позивач звільнений зі служби з посади начальника відділу Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29 вересня 2016 року № 166 о/с за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». Пільгова вислуга років становить - 25 років 02 місяці 12 днів (а. с. 7).

27 жовтня 2016 року позивач звернувся з заявою до ГУ ПФУ в Черкаській області щодо вирішення питання про нарахування йому додатково 5 % до його пенсійного забезпечення, у зв`язку зі звільненням зі служби в поліції за п.2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» (а.с. 9).

Листом від 11 листопада 2016 року №620/Б-10 відповідач повідомив, що оскільки у свідоцтві про хворобу №325 від 26 вересня 2016 року зазначено про непридатність до військової служби та відсутні відомості про непридатність до служби в поліції, відтак у відповідності до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію обчислено в розмірі 65 відсотків грошового забезпечення (а.с. 10).

ІІІ. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

15. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

16. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Пунктом 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) встановлено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.

Відповідно до статті 70 Закону України від 19 листопада 1992 року № 2801-XII «Основ законодавства України про охорону здоров`я» та на виконання доручення Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2000 року № 16479/19 Міністерство внутрішніх справ України (далі - МВС України) наказом від 6 лютого 2001 року № 85 затвердило Положення про діяльність військово-лікарської комісії в системі МВС України (далі - Положення № 85) та Порядок проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу в системі МВС (далі - Порядок № 85).

Згідно з пунктом 1.2 Положення №85 військово-лікарська комісія - це спеціальні органи в складі лікарів-спеціалістів, які створюються в системі Міністерства внутрішніх справ з метою проведення військово-лікарської експертизи і медичного огляду кандидатів на службу, осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і членів їх сімей, військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, осіб цивільної молоді, які бажають вступити до навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ, Міністерства оборони України, курсантів і слухачів навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України, колишніх осіб рядового й начальницького складу органів внутрішніх справ і колишніх військовослужбовців.

Підпунктом 1.63.5 пункту 1.63 Порядку № 85 передбачено, що за результатами медичного огляду військово-лікарські комісії щодо осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ виносить такі постанови: «Придатний до військової служби»; «Придатний до військової служби. Не придатний на посаду» (вказану в направленні відділу роботи з особовим складом та згідно з Таблицею вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей); «Обмежено придатний до військової служби»; «Потребує звільнення від виконання службових обов`язків (занять), відпустки за станом здоров`я»; «Не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час»; «Не придатний до військової служби зі зняттям з військового обліку».

Таким чином, свідоцтво про хворобу № 325 від 26 вересня 2016 року є належним документом, який підтверджує наявність у позивача хвороби, що зумовлює його непридатність до служби в поліції, внаслідок чого його було звільнено зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (через хворобу).

При цьому, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону № 2262-ХІІ підставою для призначення відповідачем позивачу пенсії у підвищеному розмірі є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII (через хворобу), а не зміст висновку військово-лікарської комісії.

Наказ Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29 вересня 2016 року № 166 о/с про звільнення підполковника поліції ОСОБА_1 - начальника відділу Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» є чинним, спори з приводу скасування цього наказу відсутні.

Окрім того, на час виникнення спірних відносин до затвердженої наказом № 85 форми свідоцтва про хворобу не вносилось будь-яких змін у зв`язку із прийняттям Закону № 580-VIII, а тому вимога відповідача про необхідність наявності у такому свідоцтві інформації щодо непридатності особи до служби в поліції суперечить вказаному наказу та є протиправною. При цьому право позивача на пенсійне забезпечення не може бути порушене державою внаслідок не внесення змін до певних підзаконних нормативно-правових актів.

Отже, відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону №2262-ХІІ позивач має право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення. Тобто позивач має законодавчо визначене право на отримання пенсії за вислугу років у розмірі 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням стажу його служби в поліції на день звільнення - 25 років 02 місяці 12 днів, що встановлено зазначеним Наказом про звільнення позивача.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову.

Доводи наведені у касаційній скарзі не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

17. Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

8 лютого 2020 року набрали чинності зміни до КАС України, внесені Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

За правилом пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» зазначеного Закону касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За наведених підстав касаційний розгляд здійснюється за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, а саме за правилами КАС України в редакції зі змінами, внесеними Законом України від 19 грудня 2019 року № 394-IX.

18. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

19. З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

20. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1.Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Черкаській області залишити без задоволення.

2. Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 23 грудня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року у справі № 705/7195/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Т. Г. Стрелець

Судді Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук