Справа № 460/2967/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 460/2967/19

адміністративне провадження № К/9901/18412/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А. розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області (далі - ГУ ДПС) на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області про визнання незаконними дій та скасування рішення, вимоги,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ГУ ДПС, в якому просила: визнати незаконним нарахування недоїмки з єдиного внеску; скасувати вимогу Головного управління ДПС про сплату боргу з єдиного внеску (недоїмки) від 01.07.2019 № Ф-42; скасувати рішення ГУ ДПС про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 01.07.2019 №002191304.

Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Системний аналіз наведених положень КАС дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Підставою касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції ГУ ДПС вказало пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС, а саме - неправильне застосування судом апеляційної інстанції норми підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України за відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування цієї норми у подібних правовідносинах.

При цьому ГУ ДПС зазначило, що суд апеляційної інстанції, застосувавши цю норму, дійшов висновку про право позивачки на зменшення оподатковуваного доходу за 2017 рік на вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей (лісоматеріалів), які не були реалізовані станом на 31.12.2017 (не були відвантажені покупцям, які не обліковувалися як залишки), тобто ці витрати позивачки не були пов`язані з отриманням доходу в 2017 році.

Довід ГУ ДПС, що висновок Верховного Суду з такого питання правозастосування до подібних правовідносин відсутній, не підтвердився. Такий висновок Верховний Суд зробив, зокрема у постановах від 11.12.2019 (справа №813/3073/18) та від 02.07.2020 (справа №560/389/19).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Такий наслідок застосовується і у разі, коли зазначені в касаційній скарзі підстави касаційного оскарження явно не підтвердилися.

За таких обставин, касаційна скарга ГУ ДПС підлягає поверненню як така, що не містить достатнього викладення підстав касаційного оскарження постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020.

Керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Рівненській області на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.05.2020 повернути скаржнику.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

СуддяЄ.А. Усенко