Справа № 481/790/20
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 481/790/20
Провадж.№ 2-а/481/17/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі: головуючої судді Уманської О.В.

за участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П.,

відповідача Ляхова Р.С. ,

представника відповідача Поворознюка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора СРПП №1 Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітана поліції Ляхова Романа Сергійовича, Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Миколаївській та Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

15.06.2020 року позивач ОСОБА_2 звернувся до Новобузького районного суду, як адміністративного суду, з адміністративним позовом до відповідача інспектора СРПП №1 Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітана поліції Ляхова Романа Сергійовича, згідно з яким просив скасувати постанову, винесену відповідачем 05.06.2020 року, про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 05.06.2020 року відносно нього було винесено постанову серії БАА № 104321 згідно якої позивач ОСОБА_2 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме 05.06.2020 року о 13:38 год. в м. Новий Буг по вул. Червоний Ряд, керуючи автомобілем ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті ближче 10 метрів перехрещуваної проїзної частини, допустивши цим порушення п.п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Однак, позивач ОСОБА_2 із даною постановою не погоджується, вказуючи на те, що 05.06.2020 року з 13:25 год транспортний засіб ВАЗ2107, р.н. НОМЕР_1 , яким він користується, знаходився на стоянці, на узбіччі вул. Софіївська в м. Новому Бузі де позивач очікував біля одного із домоволодінь на цій вулиці, особу, яка довгий час не виходила з будинку. Близько 13:40 год біля домоволодіння де знаходився позивач ОСОБА_2 під`їхав автомобіль патрульної поліції, з якого вийшли працівники поліції, в тому числі і відповідач Ляхов Р.С., який звернувся до позивача із вимогою надати йому посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб та чинний страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Отримавши вказані документи відповідач Ляхов Р.С. склав оскаржувану постанову та вручив її копію позивачу ОСОБА_2 . Із оскаржуваною постановою позивач ОСОБА_2 не погоджується, оскільки інспектором Ляховим Р.С. допущено порушення норм законодавства. На момент появи автомобіля патрульної поліції автомобіль ОСОБА_2 вже стояв на стоянці, на узбіччі вулиці, а не рухався, керований ним, а потім здійснив зупинку. Обставини припинення руху автомобіля, керованого позивачем, в постанові не зазначено, то ж з постанови не вбачається, що автомобіль здійснив зупинку. Крім того, в постанові зазначено місцем вчинення правопорушення - вул. Червоний Ряд у м. Новому Бузі, однак в силу Розпорядження Миколаївської обласної державної адміністрації від 21.05.2016р. № 197-р такої вулиці вже не існує. Найменування іншої вулиці в постанові зазначено таким чином, що не можливо прочитати. Відповідач повністю проігнорував порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, наслідком якої стало винесення оскаржуваної постанови, а саме: не було процедури представлення поліцейського, не було оголошено, яка справа буде розглядатися, хто притягується до адміністративної відповідальності, не було заслухано осіб, які беруть в розгляді справи, не було досліджено докази і не були вирішені клопотання. Постанова містить невірні відомості щодо місця проживання позивача. Крім того, позивач ОСОБА_2 вважає, що відповідач Ляхов Р.С. упереджено ставиться до його особистості, оскільки вищевказаний випадок є непоодиноким.

У зв`язку з чим, вважаючи вищевказану постанову інспектора про накладення на нього адміністративного стягнення безпідставною, просив суд її скасувати, а провадження по справах закрити за відсутності в його діях складу правопорушення.

Ухвалою судді від 19.06.2020 року провадження у справі було відкрито, призначено справу до розгляду на 24.06.2020 року.

Ухвалою суду від 24.06.2020 року до участі у справі було залучено співвідповідачів: Департамент патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Миколаївській області. У зв`язку із залученням співвідповідачів судовий розгляд відкладено до 07.07.2020 року до 14:00, направивши копію позовної заяви та додані до неї документи співвідповідачам з пропозицією до 06.07.2020 року надати відзив на позов.

Від представника Департаменту патрульної поліції Дзарданової А.М. 07.07.2020 року надійшло клопотання про заміну неналежних відповідачів Управління патрульної поліції в Миколаївській області та Департамент патрульної поліції на належного - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області. У своїй заяві представник відповідача Дзарданова А.М. зазначила, що інспектор СРПП № 1 Новобузького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області капітан поліції Ляхов Р.С. за штатним розписом не відноситься до управління патрульної поліції Миколаївської області та Департаменту патрульної поліції. СРПП № 1 Новобузького відділу поліції є підрозділом Головного управління Національної поліції в Миколаївської області з яким Ляхов Р.С. і знаходиться у трудових відносинах, і саме Головне Управління Національної поліції в Миколаївській області є належним відповідачем по справі.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року до участі у справі було залучено в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Миколаївській області,у зв`язку із чим судовий розгляд відкладено до 16.07.2020 року до 14:00, направивши копію позовної заяви та додані до неї документи співвідповідачу з пропозицією до 15.07.2020 року надати відзив на позов.

15.07.2020 року від представника співвідповідача Поворознюка О.І. до суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на іншу дату та надання йому додаткового часу для підготовки відзиву, в межах строку передбаченого ч.5 ст.162 КАС України, оскільки копію позову співвідповідачем Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області отримано лише 13.07.2020 року. Окрім того, представником співвідповідача направлено клопотання, про його участь в судовому засіданні в режимі відео конференції.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року справу призначено до розгляду в режимі відеоконференції з Миколаївським окружним адміністративним судом на 24.07.2020 року о 09 год. 00 хв.

21.07.2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на позовну заяву де представник вказав, що з позовом не погоджується. З відзиву на позов вбачається, що відповідач вважає, що постанова винесена поліцейським з дотриманням вимог чинного законодавства та у відповідності до об`єктивних обставин справи. 05.06.2020 року о 13:58 год. в м. Новий Буг, працівниками поліції було виявлено автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням позивача, при цьому ним було здійснено зупинку автомобіля з порушенням вимог п.п.15.9.г Правил Дорожнього руху України, на перехресті та ближче 10 м. від перехрещуваної проїзної частини.

Відповідач у своєму відзиві, посилається на докази надані поліцейським, а саме матеріали фотофіксації правопорушення, якими відповідач підтверджує, що позивач дійсно здійснював зупинку ближче 10 м. від краю перехрещуваної проїзної частини.

Крім того, представником співвідповідача Головного управління Національної поліції України в Миколаївській області у своєму відзиві зазначено, що ГУНП України в Миколаївській області не є належним відповідачем у даній справі, оскільки згідно п.7 ч.1 ст.4 КАСУ суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа. Ляхов Р.С. є співробітником Новобузького ВП в Миколаївській області, яке є територіальним (відокремленим) підрозділом Головного управління в Миколаївській області. Таким чином інспектор СРПП Новобузького ВП ГУНП України в Миколаївській області капітан поліції Ляхов Р.С. є суб`єктом владних повноважень.

22.07.2020 року позивачем ОСОБА_2 до суду надано заяву, в якій останній просив у відповідності до ч.9 ст. 79 КАС України не брати до уваги докази Головного управління Національної поліції в Миколаївській області долучені до відзиву на позовну заяву, оскільки такі були подані з порушенням порядку встановленого ч.3 ст.162 КАС України.

У судове засідання призначене на 24.07.2020 року представник співвідповідача ГУНП в Миколаївській області не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд змушений був відкласти розгляд справи на 06.08.2020 року на 15:00 год.

У судовому засіданні відповідач Ляхов Р.С. позовні вимоги ОСОБА_2 не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Суду пояснив, що 05.06.2020 року о 13:38 год. в м. Новий Буг по вул. Червоний Ряд, було виявлене порушення Правил дорожнього руху позивачем ОСОБА_2 , який керуючи автомобілем ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на перехресті ближче 10 метрів перехрещуваної проїзної частини, допустивши цим порушення п.п.15.9 «г» Правил дорожнього руху, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Фіксування правопорушення було здійснено на фотознімки, з якими позивач був ознайомлений на місці складення оскаржуваної постанови.

Представник співвідповідача Поворознюк О.І. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_2 також не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. Надав суду пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві просив суд про розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідачів Департаменту патрульної поліції та Управління патрульної поліції в Миколаївській області в судове засідання не з`явились,про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив та будь-які докази вчиненого правопорушення ОСОБА_2 суду не надали, хоча було достатньо часу для їх підготовки та направлення до суду.

Відповідно до ст. 205 КАС України у випадку неявки в судове засідання учасника справи (його представника) належним чином повідомленого про судове засідання, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до постанови серії БАА № 104321 від 05.06.2020 року, складеної інспектором СРПП № 1 Новобузького ВП ГУНП капітаном поліції Ляховим Р.С., ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП за порушення Правил дорожнього руху України, а саме 05.06.2020 року о 13:38 год. в м. Новий Буг по вул. Червоний Ряд водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті з вул.. Стовбова у м.Новий Буг ближче 10 метрів перехрещуваної проїзної частини, внаслідок чого вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, за що на нього було накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

За п. 1.3 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п. 15.9 ґ Правил дорожнього руху зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП України, настає, в тому числі, в разі порушення правил зупинки, стоянки.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Відповідно до пункту 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року № 1408/27853 (Інструкція № 1395) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Зі змісту ч. 2 і 4 ст. 258 КУпАП слідує, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції - протокол у справі про адміністративне правопорушення не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Тобто законодавцем передбачено скорочене провадження по розгляду вказаної категорії справ.

Приписами ст.14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані зокрема знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Факт порушення водієм Правил дорожнього руху України фіксується відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та повинен бути достатньо обґрунтованим належними та допустимими доказами, які б усували будь-які сумніви щодо наявності такого порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч.1 ст.72 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідачем на спростування обставин вказаних у адміністративному позові надано наступні докази: матеріали фото фіксації адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративну відповідальність за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Згідно зі ст. 279-1 КУпАП, у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Суд зазначає, що оскаржувана постанова не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідачем подано до суду матеріали фотофіксації порушення ПДР, як на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Однак, такі, на думку суду, не можуть вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено дану фотофіксацію.

Частиною третьою статті 283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

З наданих представником відповідача матеріалів фото фіксації адміністративного правопорушення на чотирьох аркушах не можна встановити час та місце вчинення правопорушення, відсутня прив`язка до місцевості.

З цього приводу суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності від 05.06.2020 року серії БАА №104321 не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, в графі 7 «до постанови додаються», зазначено лише «Фото порушення».

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Така правова оцінка щодо належності доказів у справі висловлена у постановах Верховного Суду від 30.05.2018 р. у справі № 337/3389/16-а та від 15.11.2018 року у справі № 524/7184/16-а.

Що стосується неточностей у оскаржуваній постанові, у тому числі місця народження позивача ОСОБА_2 суд зазначає наступне. Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом № 1376 від 06.11.2015 МВС України встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах, матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регламентує Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 №1395.

Як видно із оскаржуваної постанови в ній наявні підписи позивача Павлова Ю.В., при цьому будь яких зауважень, чи заперечень щодо змісту такої постанови в ній не зазначено, натомість позивачем зазначено, що в роз`ясненнях потреби не має, з правами відповідно до статі 268 КУпАП ознайомлений.

З приводу заперечень співвідповідача Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, щодо їх участі в справі в якості відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, іншого суб`єкта при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за : частини перша, друга, третя, п`ята, шоста статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною третьою статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених ч. 1 статтею 122 КУпАП інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 статтею 121 цього Кодексу.

Використання у зазначених вище нормах формулювань "органів Національної поліції, яка регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів", "розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП" вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 року № 724/716/16-а.

При цьому, Верховний Суд зазначив, що зміст статті 288 КУпАП щодо можливості оскаржити постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення не спростовує висновків суду касаційної інстанції, викладених у постанові від 26.12.2019 року № 724/716/16-а, про те, що відповідачем у таких справах є саме орган, а не призначений ним інспектор.

Отже, встановивши істотні процесуальні порушення в діях поліцейського при винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, суд вважає, що позов належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 9,77,194,241-246,250,255,286 КАС України суд,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю. Постанову серії БАА № 104321 від 05.06.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесену інспектором СРПП №1 Новобузького ВП ГУНП капітаном поліції Ляховим Романом Сергійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 255,00 грн, скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього закрити.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів ( ч.4 ст. 286 КАС України) з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду, а особами, які не були присутні під час розгляду справи, у той же строк, з часу отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та оголошено 10.08.2020 року.

Суддя