Справа № 932/14952/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 932/14952/19

головуючий суддя І інстанції -Ніколайчук С.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року в адміністративній справі № 932/14952/19 за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Управління контролю за благоустроєм міста" про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Комунальне підприємство "Управління контролю за благоустроєм міста" в якому просив:

- скасувати рішення суб`єкта владних повноважень виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 19.03.2019 року за № 305 в частині демонтажу огорожі (воріт) за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати протиправними дії по демонтажу воріт, як такі, що порушують права громадянина щодо створення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля, покращення санітарного стану, збереження об`єктів та елементів благоустрою м. Дніпро;

- зобов`язати Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпропетровської міської ради відновити демонтовану 05.04.2019 року огорожу (ворота) за власний рахунок.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що двір будинку не є прохідним, а є тупиковим, а тому демонтовані ворота не огороджували територію загального користування та не чинять дії, які заважають використанню за своїм призначенням пожежних проїздів та іншої спецтехніки, біля будівель, споруд або інших об`єктів.

Виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_2 з 14.08.1998 року, що підтверджується даними паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 24.12.1997 року.

23.09.2016 року, згідно з видатковою накладною №11 мешканці будинку за адресою: АДРЕСА_1 , здійснили монтаж воріт 2-ух стулкові металеві з хвірткою в комплекті та стовпами і навісами.

23.11.2018 року провідним спеціалістом Веремієвим Ярославом Миколайовичем складено припис мешканцям будинку за адресою: АДРЕСА_1. Припис складено на підставі факту порушення вимог розділів 2.5 (2.4) та 15 Правил благоустрою території міста Дніпропетровська, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради № 44/33 (зі змінами).

На підставі припису, виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, з метою забезпечення виконання Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 № 44/43 (зі змінами), на підставі листа інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 18.01.2019 вх. № 8/293, прийнято рішення від 19.03.2019 року № 305 «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою території міста».

Пунктом 1 рішення зобов`язано власників самовільно встановлених на території міста гаражів, споруд (у тому числі пересувних), огорож демонтувати зазначені об`єкти власними силами протягом 5 днів з дня прийняття цього рішення та привести земельні ділянки на місцях демонтованих об`єктів до первісного стану.

Відповідно до пункту 2 рішення у разі невиконання вимог пункту 1 цього рішення інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради, КП «Управління контролю за благоустроєм міста» власними силами або із залученням інших комунальних підприємств та сторонніх організацій вжити заходів щодо усунення наслідків порушень Правил, шляхом демонтажу об`єктів (п. 1 цього рішення), забезпечити їх транспортування та зберігання.

На виконання рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 19.03.2019 № 305 комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» було демонтовано огорожу (ворота) за адресою: АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з діями відповідача та третьої особи щодо демонтажу огорожі (воріт), позивач, як мешканець будинку, звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не були надані правовстановлюючі документи ані на земельну ділянку, ані на огорожу, а також, не було надано дозволу власника земельної ділянки на вчинення монтажу воріт, то відповідачем правомірно було винесено оскаржуване рішення та в подальшому демонтовано самовільно встановлену огорожу.

Суд апеляційної інстанції погоджується з зазначеними висновками, з огляду на наступні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Згідно ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.

Відповідно до частини 2 статті 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів, організація забезпечення на території населеного пункту чистоти і порядку, здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Відповідно до п.п. 3.2.1 Правил благоустрою території міста Дніпра, затверджених рішенням Дніпропетровської міської ради від 27.11.2013 року № 44/43 (зі змінами) забороняється самовільно порушувати об`єкти благоустрою (їх частини) та/або використовувати їх не за цільовим призначенням; огороджувати території загального користування та/або чинити інші дії, що супроводжуються порушенням об`єктів благоустрою міста, змінення об`єктів благоустрою та/або погіршенням їх існуючого стану; чинити дії, які заважають використанню за своїм призначенням пожежних проїздів біля будівель, споруд, інших об`єктів тощо; самовільно обмежувати рух пішоходів і транспорту.

Відповідно до п.п. 19.3.1 зазначених Правил, розміщення малих архітектурних форм, до яких належать відповідно до частини 2 ст. 21 Закону № 2807-IV огорожі, ворота і ґрати, на об`єктах благоустрою міста, а саме на території загального користування, здійснюється відповідно до Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою, з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Зі змісту наведених правових приписів вбачається, що зайняття земельних ділянок з метою, зокрема покращення об`єктів благоустрою має здійснюватися за наявності погодження власника земельної ділянки.

Як свідчать встановлені обставини справи, земельна ділянка, на якій розміщувалась зазначена у позові огорожа, використовувалась без правовстановлюючих документів та договорів оренди землі, а також інших документів, які б підтверджували право володіння чи користування останньою.

Наведені обставини позивачем спростовані не були.

При цьому, що стосується посилань позивача на копію схематичного плану земельної ділянки АДРЕСА_1 від 20.06.1968 року, з якого відомо, що вказана огорожа була збудована до 20.06.1968 року, то колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що останній за своєю правовою природою не є правовстановлюючим документом, який посвідчує право мешканців будинку АДРЕСА_1 самовільно встановлювати огорожу, здійснювати її монтаж або відновлювальні роботи.

Поряд з вказаним, суд апеляційної інстанції враховує, що припис від 23.11.2018 року, позивачем в судовому порядку не оскаржувався, а відтак є обов`язковим до виконання.

Крім того, колегія суддів зазначає, що вимога позивача про зобов`язання Комунальне підприємство «Управління контролю за благоустроєм міста» відновити демонтовану огорожу (ворота) пред`явлена до третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до якої, в силу приписів ст. 49 КАС України, не можуть бути зверненні вимоги матеріально-правового характеру, а суд апеляційної інстанції у відповідності до ст. 48 та Розділу ІІІ глави І КАС України, не наділений процесуальними повноваженнями щодо залучення співвідповідача по справі.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2020 року в адміністративній справі № 932/14952/19- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко