Справа № 460/1204/20
Суддя: Гудим Любомир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/1204/20 пров. № А/857/5745/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Гудима Л.Я.,

суддів: Довгополова О.М., Святецького В.В.,

за участю секретаря судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року, головуючий суддя - Друзенко Н.В., ухвалене у м. Рівне, повний текст якого складено 27.03.2020 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року позивач - ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ГУПФУ у Волинській області, в якому просила визнати протиправними дії з приводу відмови їй в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, як особі віднесеній до категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"; зобов`язати призначити та виплачувати їй пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку, як особі віднесеній до категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з дня звернення за призначенням пенсії, а саме з 06 червня 2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона належить до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3). Вказувала про те, що наявність статусу постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 3) засвідчує, що станом на 01.01.1993 року вона постійно проживала у зоні гарантованого добровільного відселення внаслідок Чорнобильської катастрофи. У 2019 році звернулася до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку. Проте, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, яка, покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов задовольнити.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що на момент її звернення із заявою про призначення пенсії за віком їй виповнилось 53 роки. В силу вимог ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вік виходу жінок, які мають право на зменшення пенсійного віку на 6 років та народились в період з 01.04.1966 року по 30.09.1966 року становить 53 роки. Таким чином вона має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 6 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорії 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 26.04.2018 року (а.с. 10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 виповнилося 53 роки.

06.06.2019 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, як особі віднесеній до категорії 3 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідач листом від 03.12.2019 року №233/03.07 відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки особам, які постійно проживали або постійно працювали або працюють у зоні гарантованого добровільного відселення пенсії із зменшення пенсійного віку надаються за умови, що вони станом на 01.01.1993 року проживали або працювали у цій зоні не менше 3 років (період проживання у зоні гарантованого добровільного відселення, згідно з наявними документами, становить станом на 01.01.1993 - 2 роки 4 місяці 13 днів).

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент звернення до органу Пенсійного фонду позивач не досягла необхідного віку для призначення їй пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, то відповідно до вимог чинного законодавства України вона не набула права на призначення такої пенсії..

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи з огляду на наступне.

Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до статті 49 Закону №796-ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом п`ятим пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІ встановлено, що особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки (початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період) та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

Матеріалами справи, зокрема, довідкою Лісівської сільської ради, підтверджується, що ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_5. дійсно постійно проживає і зареєстрована в селі Лісове Дубровицького району Рівненської області з дати народження з 28.04.1966 по 23 квітня місяць 1987 року , з 22 травня 1987 року по 15 лютого 1988 року з 07.04.1992 року по даний час. Дана територія забруднена радіонуклідами внаслідок аварії на ЧАЕС і відноситься до III категорії (зони гарантованого добровільного відселення громадян згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи"). Довідка видана на підставі записів у по господарській книзі.

Також, згідно з архівною довідкою від 03.12.2019 року №53-04-01, виданою ОСОБА_4 , згідно наказу № 17 від 28 березня 1988 року по радгоспу «Озерський» ОСОБА_5 була звільнена з роботи доярки за власним бажанням з 28 березня 1988 року по ст. 38 КЗпП У PCP. Згідно Протоколу зборів уповноважених № 1 від 14 лютого 1992 року по колгоспу «Полісся» ОСОБА_6 була прийнята в члени колгоспу «Полісся» з 11.01.1992 року. Згідно наказу № 54 від 31 грудня 2008 року по СВК (сільськогосподарський виробничий кооператив) «Полісся» ОСОБА_1 була звільнена з роботи за згодою сторін з 31 грудня 2008 року.

З урахуванням наведеного, позивач набув право на зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ (3 роки - початкова величина; 3 роки додатково за повних 6 років проживання в зоні гарантованого добровільного відселення).

Однак, умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років; з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років; з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років; з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років; з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.

Враховуючи наведене, право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років позивач набуде лише в 54 роки.

Оскільки, на момент звернення до органу Пенсійного фонду позивач не досягла необхідного віку для призначення їй пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку, то відповідно до вимог чинного законодавства України вона не набула права на призначення такої пенсії, через що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 27 березня 2020 року у справі №460/1204/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л. Я. Гудим
судді О. М. Довгополов
В. В. Святецький
Повний текст постанови складено 11.08.2020 року.