Справа № 648/987/20
Суддя: Кусік І. В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 648/987/20
Провадження № 2-а/648/22/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року смт.Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого - судді: Кусік І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Козлової Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Кропивницького районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області, Інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Кропивницького районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Чорнобай Василя Володимировича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому вказав, що 28.03.2020 року відповідачем-2 винесено постанову серії БАА № 301285 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП за порушення п.п. 8.1. ПДР України, а саме: не виконання вимог дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та накладено штраф в розмірі 255,00 грн.

На думку позивача відповідач-2 безпідставно виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки постанову складено без будь-яких фактичних доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Судом ухвалено наступне:

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 15.04.2020 року було відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 20.05.2020 року було зобов`язано Кропивницьке районне відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області надати суду: оригінал матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП за результатами розгляду якої 28.03.2020 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 301285; відеозаписи з реєстратора патрульного авто та нагрудних камер працівника поліції, які були зняті під час складання постанови про адміністративне правопорушення серії БАА № 301285 від 28.03.2020 року за ст. 122 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 11.06.2020 року зобов`язано Білозерський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надати суду оригінал постанови серії БАА № 301282 від 28.03.2020 року стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні:

Позивач надав пояснення та повідомив суду, що на його думку постанова підлягає скасуванню, оскільки ним не було порушено ПДР, він здійснив зупинку перед знаком «STOP», та, відповідно у інспектора не було законних підстав зупиняти його авто. Крім того на його прохання надати докази відеофіксації порушення ним ПДР інспектор відповів відмовою і пояснив, що відеофіксація буде надана суду, а в постанові (п.7) інспектор так і не зазначив яким чином фіксувалося порушення ПДР, і суду відео так і не надано. Окрім вказаного позивач посилався на те, що постанова складалася інспектором без його присутності, права і обов`язки йому не було роз`яснено. На підсумок інспектор відмовив йому в клопотанні надати усні або письмові пояснення щодо винесеної постанови.

Відповідач-1 та відповідач-2 в судові засідання не з`явилися, про дату, час і місце судових засідань були належним чином повідомлені, про причини неявки не повідомили.

Представник відповідача-1 Скалкович О. отримавши копію позову з додатками та копію ухвали суду від 20.05.2020 року повідомив листом, що у зв`язку із згодою ОСОБА_1 з вчиненим правопорушенням відеозаписи з реєстратора патрульного авто та нагрудних камер працівників поліції не додавалися.

В судовому засіданні 04.08.2020 року представник Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надала суду оригінал постанови серії БАА № 301282 від 28.03.2020 року стосовно притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП. Під час технічної перерви зроблено її копію та долучено до матеріалів справи.

Судом встановлено наступне:

Відповідно змісту оскаржуваної постанови: 28.03.2020 року о 02.15 годині на А/Д Кропивницький - Нова Прага Олександрія 1 км. інспектор СРПП №4 Кропивницького РВП ст.лейтенант Чорнобай Василь Володимирович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 301282 стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Херсонська, місце проживання: АДРЕСА_1 , документ, що посвічує особу: МІВ НОМЕР_1 24.11.18 центр 6545, який, керуючи транспортним засобом МАЗ 533603221, реєстраційний номер НОМЕР_2 , належний ТОВ «Пересувна механізована колона» 28.03.2020 року о 02.10 годині рухаючись по А/Д Кропівницький - Нова Прага Олександрія 1 км. Не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим порушив п. п. 8.1. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Керуючись ст. 33 та 284 КУпАП постановлено: застосувати до ОСОБА_1 штраф у розмірі 255 грн.

Виходячи з аналізу положень Конституції України, КАС України, КУпАП, практики ЄСПЛ судове оскарження постанов у справах про адміністративні правопорушення в Україні - це адміністративно-процесуальна діяльність суду, з метою реалізації філософсько-природного та конституційного права осіб постати перед неупередженим арбітром (судом), щоб жодна особа, яка не скоювала адміністративне правопорушення, чи вина якої не доведена, не була притягнута до адміністративної відповідальності і навпаки, щоб кожен, вина кого була доведена не уникнув справедливого адміністративного покарання.

Враховуючи явку в судове засідання позивача, який надав суду пояснення, з урахуванням положень ст. 205 КАС України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, оскільки судом вичерпано всі можливості по виклику в судове засідання сторін та витребувано всі наявні у сторін докази для всебічного та неупередженого розгляду справи.

Тож вислухав позивача, вивчив матеріали провадження суд дійшов до наступного:

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у вчиненому законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в чого вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із системного аналізу ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративного правопорушення. Отже, викладені в постанові по справі про адміністративне правопорушення обставини повинні чітко та однозначно свідчити про повноту та об`єктивність встановлених обставин справи та її розгляду, а також відображати конкретний склад адміністративного правопорушення, підтверджений відповідними доказами.

Згідно листів, що надійшли від Відповідача-1 фіксування скоєння та притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 122 ч. 1 КУпАП не проводилося.

Згідно вимог ст. 283 ч.2 КУпАП постанова повинна містити (в тому числі) опис обставин, установлених під час розгляду справи ; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Суд звертає свою увагу на те, що надані позивачем та відповідачем-1 копії постанови не є читабельними та зрозумілими. На запит суду оригінал вказаної постанови суду надано представником Білозерського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судовому засіданні 04.07.2020 року.

Статтею 122 ч.1 КУпАП визначена адміністративна відповідальність (в тому числі) за порушення вимог дорожніх знаків.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 порушив п.п. 8.1. Правил дорожнього руху України. Інших порушень ПДР йому не висувалося. А згідно п.п. 8.1. ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України

від 10 жовтня 2001 р. № 1306, визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Тож із змісту постанови не зрозуміло, що саме він вчинив і яким саме чином він порушив ПДР України.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен надати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Інших доказів, окрім постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в розумінні ст.251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, винність у його вчиненні, суду не надано. При цьому, надана відповідачем-1 копія постанови різниться від копії постанови, яка була надана суду представником ВДВС.

Таким чином, всупереч положенням ст. 77 ч.2 КАС України, відповідач не навів належних доказів на підтвердження правомірності свого рішення при накладенні на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, не надав суду жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення та не виконав обов`язку щодо доведення обґрунтованості притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України), суд має констатувати, що працівником Національної поліції факт вчинення правопорушення, в якому звинувачено позивача, жодним чином не зафіксовано та не підтверджено жодним допустимим й належним доказом, що міг бути забезпечений для такого роду порушень правил дорожнього руху.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення позивачем. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

При цьому суд вважає, що усі сумніви у доведеності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, повинні тлумачитися судом на її користь, оскільки цей принцип покладений в основу закріпленого Конституцією України презумпції невинуватості.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Вищевикладене підтверджується позицією Верховного Суду, викладеної в Постанові КАС ВС від 08.07.2020 року № 463/1352/16-а.

Статтею 286 ч. 3 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Так, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Перевіривши законність рішення та дій відповідача-2, як суб`єкта владних повноважень, зважаючи на те, що у останнього не було об`єктивних підстав для зупинки транспортного засобу позивача, при цьому, те, що ОСОБА_1 порушив п.п. 8.1. ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП, не знайшло свого підтвердження в ході судового розгляду, при цьому, оспорювана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, вказані факти відповідачем жодним чином не спростовано, враховуючи презумпцію невинуватості, закріпленої положеннями ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що дії відповідача-2 при винесенні оскаржуваної постанови не свідчать про чітку та повноту об`єктивність встановлених обставин справи, а складена за результатами розгляду адміністративної справи постанова не відображає конкретний склад адміністративного правопорушення та не містить підтвердження вини позивача належними доказами, тож відповідачем-2 у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, отак вимоги позивача є законними і підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, з урахуванням ст.ст. 2, 72, 90, 205, 242-246, 250, 286 КАС України, ст.ст. 23, 122 ч. 1, 245, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатацію транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», п. п. 8.1. ПДР України Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, ст. 62 Конституції України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) до Кропивницького районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області (вул. Кільцева, 34-б, м. Кропивницький, Кіровоградської області, 25014), Інспектора сектору реагування патрульної поліції № 4 Кропивницького районного відділення поліції Кропивницького відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області Чорнобай Василя Володимировича (вул. Кільцева, 34-б, м. Кропивницький, Кіровоградської області, 25014), про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 301285 від 28.03.2020 року, складену стосовно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно п.п.15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення виготовлено 07 серпня 2020 року.

Головуючий: Кусік І.В.