Справа № 520/7741/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 р. справа № 520/7741/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті на її користь недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 05.11.2016 по 3 1.10.2017;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 01.03.2016-04.11.2016.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказав, що відповідачем допущено протиправні дії, які полягали у безпідставній відмові виплатити йому як спадкоємцю, суми пенсії, що залишились недоотриманими внаслідок смерті її батька - ОСОБА_2 . Позивач вважає, що має право на отримання усієї суми пенсії, яка недоотримувалась померлим, починаючи з 01.03.2016, а не лише суми пенсії, виплаченої відповідачем в межах трирічного періоду з дня звернення із відповідною заявою, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимог у повному обсязі.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представником відповідача надано відзив на позов, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відсутність підстав для задоволення позову з огляду на те, що позивачу як спадкоємцю виплачено суму недоотриманої пенсії померлого батька за період з 01.11.2016 року по 31.10.2017 року, тобто за три роки, що передували зверненню із відповідною заявою.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом померлого батька - ОСОБА_2 , що підтверджується листом Приморської державної нотаріальної контори в м. Одеса Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Міністерства юстиції України від 05.06.2020 року № 395л/2019/02-14 (а.с. 17).

Як вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.10.2019 року № 2-943 (а.с. 18), ОСОБА_1 є спадкоємцем за померлим ОСОБА_2 . Спадщина складається з недоотриманої пенсії з нарахованими відсотками, індексаціями та компенсаціями, що зберігаються у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та складає 55536,19 грн. за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року.

Листом від 25.11.2019 року № 319, адвокат позивача - Сластнікова Г.А., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до Ізюмського відділу обслуговування громадян із скаргою, в якій просила здійснити спадкоємцю ОСОБА_1 виплату недоодержаної пенсії за дні життя її померлого батька - ОСОБА_2 за весь період існуючої заборгованості пенсійного фонду перед померлим пенсіонером.

25.03.2020 року адвокатом позивача скеровано до Ізюмського відділу обслуговування громадян адвокатський запит № 70, в якому адвокат просила повідомити період, з якого пенсія померлого спадкодавця ОСОБА_2 нараховувалась, але не була виплачена пенсіонеру; розмір нарахованої, але не одержаної пенсії за дні життя померлого спадкодавця за весь період заборгованості пенсійної виплати; розмір фактично виплаченої спадкоємцю суми недоодержаної за життя пенсії померлого спадкодавця.

Листом від 02.04.2020 року № 2000-0210-8/10827 ГУ ПФУ в Харківській області надано відповідь адвокату позивача Сластніковій Г.А. на її адвокатський запит № 7, в якому зазначено, що спадкоємцю ОСОБА_1 у січні 2020 року виплачено суму недоотриманої пенсії померлого батька за період з 05.11.2016 року по 31.10.2017 року у розмірі 51562,24 грн. згідно п. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, на запит нотаріуса від 02.10.2019 № 395л/201-/02-14 щодо залишку недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , була надіслана інформація, що сума її складає 55536, 19 грн. за період з 01.10.2016 року по 01.10.2017 року.

Позивач, вважаючи, що сума пенсії, які належали померлому пенсіонерові та залишись недоотриманими у зв`язку зі смертю, виплачується членам сім`ї без обмежень будь-яким строком, звернувся до суду із цим позовом.

При вирішені спору суд виходить із того, що принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 52 Закону №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Вищевказана норма закону кореспондується зі статтею 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991, згідно якої суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Пунктом 2.26 Порядку № 22-1 визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Щодо посилання відповідача про необхідність застосування до спірних правовідносин приписів статті 46 Закону №1058-IV як на підставу для виплату позивачу недоотриманої пенсії в межах трирічного строку з дня звернення із відповідною заявою, то суд вважає їх необґрунтованими, оскільки вказана норма регламентує порядок повернення невиплачених сум пенсії безпосередньо особі, яка отримає пенсію, тоді як норми статті 52 №1058-IV регулюють правовідносини, що виникли після смерті пенсіонера та після визнання певної суми недоотриманої пенсії спадщиною.

При вирішенні даної адміністративної справи суд враховує, що у рішенні Верховного суду від 20.02.2020 року по справі № 428/5418/18 суд погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанції про те, що положення частини 1 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ПФУ в Харківській області виплачено ОСОБА_1 за померлого батька - ОСОБА_2 суму пенсії за період з 01.11.2016 року по 31.10.2017 року у розмірі 51562,24 грн., що підтверджується списком № 14 згрупованих поштових переказів (виплата недоотриманої пенсії померлого).

Однак, суд звертає увагу, що спадщина ОСОБА_1 за померлим ОСОБА_2 складається з недоотриманої пенсії у розмірі 55536,19 грн., тобто відповідачем не виплачено ОСОБА_1 частину спадкового майна позивача за померлим батьком у вигляді недоотриманої ним пенсії у розмірі 3973,95 грн. за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року включно.

В той же час, відповідачем розмір вказаної суми неправомірно зменшено шляхом обмеження строку, за який виплачено недоотриману пенсію спадкодавцеві.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд, з урахуванням вимог ст. 9 КАС України, приходить до висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті на її користь недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року включно у розмірі 3973,95 грн. та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року включно у розмірі 3973,95 грн.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) частину недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період 01.03.2016-04.11.2016, то суд зазначає наступне.

Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, а лише визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Як зазначив представник позивача у позовні заяві, та не заперечується відповідачем, матір ОСОБА_2 недоотримав пенсійні виплати за період з 01.03.2016 року по 04.11.2016 року не з власної вини, а внаслідок того, що проживала в районі проведення антитерористичної операції - в місті Антрацит Луганської області.

Місто Антрацит внесено до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, додаток 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Суд зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем до суду не надано доказів нарахування та виплати пенсії ОСОБА_2 за період з 01.03.2016 року по 04.11.2016 року.

При цьому, суд не приймає до уваги посилання відповідача на приписи ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо обмеження виплати пенсії за минулий період, яку пенсіонер не отримав з власної вини, оскільки пенсія померлому пенсіонеру ОСОБА_2 була не перерахована та не виплачена з незалежних від пенсіонера причин, а з огляду на те, що ОСОБА_2 проживав в районі проведення антитерористичної операції - в місті Антрацит Луганської області.

Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем до суду не надано.

Таким чином, враховуючи те, що судом зобов`язано ГУ ПФУ в Харківській області виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за її померлим батьком ОСОБА_2 за період з жовтня 2016 року (що входить до спадщини позивача за законом), а також з огляду на те, що відповідачем не надано до суду доказів як нарахування та виплати ОСОБА_2 пенсії за період з березня 2016 року по жовтень 2016 року, так і доказів відмови в такому нарахуванні та виплаті у відповідності до вимог чинного законодавства, то суд приходить до висновку, що належним та ефективним способом захисту прав та законних інтересів позивача з урахуванням вимог ст.9 КАС України є зобов`язання ГУ ПФУ в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , за період з березня 2016 року по жовтень 2016 року.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачами не доведено правомірності вчинених ним дій, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат в частині витрат на правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача, в тому числі, витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Відповідно до ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи

Представником позивача на підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу надано до суду:

- договір про надання правової допомоги від 04.03.2020 року, укладеного між адвокатом Сластніковою Г.О. та ОСОБА_1 (а.с.49);

- ордер серії ОД № 613823 від 05.06.2020 року (а.с. 48а);

- кошторис на оплату гонорар адвоката до договору від 04.03.2020 року, затверджений адвокатом та погоджений позивачем (а.с.50);

- акт виконаних робіт (а.с. 51);

- розрахункова квитанція № 206950 на суму 5000,00 грн.

У вищевказаних акті зазначено, що адвокатом надані наступні роботи:

- попередня консультація, складання правової позиції;

- оскарження дій органу пенсійного фонду в досудовому порядку;

- складання та подача заяви разом із додатками;

- участь у судовому зсіданні (замовником авансовано).

Як зазначено в акті, всього згідно договором від 04.03.2020 року, відповідно до кошторису, вартість юридичних послуг склала 5000,00 грн.

Згідно кошторису на оплату гонорар адвоката вартість:

- попередньої консультації склала 500 грн. (кількість годин 1, вартість 1 години 500 грн.);

- складання та відправлення запиту, скарги в межах досудового вирішення спору склала 500 грн. (кількість годин 1, вартість 1 години 500 грн.);

- складання позовної заяви разом із додатками та копіями для всіх учасників справи, подача заяви разом із додатками склала 3500 грн. (кількість годин 7, вартість 1 години 500 грн.);

- участь у судовому зсіданні 500 грн. (попередньо пораховане одне засідання).

Всього 5000 грн.

Суд вважає необґрунтованим включенням до складу витрат на правничу допомогу гонорар адвоката у розмірі 500,00 грн. за участь у судовому засіданні по даній справі, оскільки розгляд даної адміністративної справи відбувався без проведення судових засідань за правилами, визначеним ч.5 ст.262 КАС України.

Також, суд вважає, що такі послуги, що вказані в кошторисі, як попередня консультація з клієнтом та подання скарги, що передували зверненню до суду, жодним чином не пов`язані із представництвом інтересів клієнта в суді та не є судовими витратами.

Таким чином, суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача склала 3500,00 грн.: (5000,00 грн. (загальна сума, яка заявлена до стягнення)-500,00 грн. (витрати на участь у судовому зсіданні)- 500 (складання та відправлення скарги в межах досудового вирішення спору) - 500 (попередньої консультації).

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті на її користь недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року включно у розмірі 3973 (три тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн. 95 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 недоодержену пенсію за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , за період з жовтня 2016 року по жовтень 2017 року включно у розмірі 3973 (три тисячі дев`ятсот сімдесят три) грн. 95 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 частину недоодержаної пенсії за дні життя її батька, померлого пенсіонера ОСОБА_2 , за період з березня 2016 року по жовтень 2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу у розмірі 3500 (три тисячі пятсот)грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова