Справа № 200/7388/20-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

12 серпня 2020 р. Справа №200/7388/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О., вирішуючи питання про наявність підстав для прийняття позовної заяви та відкриття провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

встановила:

10 серпня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни (далі - відповідач, державний реєстратор Чинник Ю.І.), надісланий на адресу суду 04 серпня 2020 року, в якому позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Чинник Ю.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53001675 від 07 липня 2020 року 15:55:12, що є підставою для внесення запису про право власності № 37202381 від 06 липня 2020 року об 11:31:09 на квартиру АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликається на те, що державний реєстратор Чинник Ю.І. порушила порядок здійснення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та безпідставно прийняла рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру.

Позивач доводить, що державний реєстратор Чинник Ю.І., не маючи документів, що підтверджують безспірність заборгованості за договором позики грошей, не встановивши наявність боргу, провела державну реєстрацію права власності на нерухоме майно на іншу особу - ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви, крім іншого, з`ясовує, чи немає встановлених цим Кодексом підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави, зокрема, для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі.

П. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України встановлено, що суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначенням, наведеним у п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

П. 1 ч. 1 ст. 19 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Чинник Ю.І. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) від 07 липня 2020 року, індексний номер: 53001675.

Відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер інформаційної довідки: 218761303, дата, час формування: 03 серпня 2020 року 11:57:22) свідчать, що 07 липня 2020 року державний реєстратор Чинник Ю.І. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 53001675.

Підставою для державної реєстрації слугували: договір позики грошей, серія та номер: 7397, виданий 27 грудня 2008 року, видавник: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чичекова О.А; договір іпотеки, серія та номер: 7399, виданий 27 грудня 2008 року, видавник: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Чичекова О.А.; письмова вимога про усунення порушення зобов`язання (згідно з вимогами договору іпотеки, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Чичековою О.А. 27 грудня 2008 року за № 7399), серія та номер: б/н, видана 12 березня 2020 року, видавник: Дейнега О.М.; копії повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, серія та номер: 825, виданого 28 березня 2020 року, видавник: Укрпошта; висновок про вартість майна, серія та номер: б/н, виданий 26 червня 2020 року, видавник: Перша Українська універсальна товарна біржа; довідка іпотекодержателя, що містить відомості про суму боргу за основним зобов`язанням, серія та номер: б/н, видана 26 червня 2020 року, видавник: Дейнега О.М.

Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 07 липня 2020 року, індексний номер: 53001675, передбачало реєстрацію права приватної власності на об`єкт нерухомого майна - квартиру, загальною площею 82,7 кв. м, житловою площею 51,4 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_2 .

До цього власником згаданого вище об`єкта нерухомості був ОСОБА_1 , який виступав позичальником за договором позики грошей від 27 грудня 2008 року та іпотекодавцем - за договором іпотеки від 27 грудня 2008 року.

Наведене зумовлює висновок, що по суті ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом свого порушеного, на його думку, права приватної власності на квартиру.

В даному випадку існує спір про право власності на об`єкт нерухомого майна між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що унеможливлює вирішення заявлених позовних вимог в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16, якщо позивач не був заявником стосовно оскаржених ним реєстраційних дій, які були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято спірне рішення, здійснено оскаржуваний запис.

Натомість до юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого суб`єкта, а останній, відповідно, зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 914/2006/17).

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор Чинник Ю.І., приймаючи оскаржуване рішення про державну реєстрацію права власності на спірний об`єкт нерухомого майна, не мала публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалося реєстрації права іншої особи, а не позивача.

Належним відповідачем у такому спорі має бути особа, реєстрацію речового права якої оскаржує позивач. Участь державного реєстратора як співвідповідача, в разі, якщо позивач вважає його винним у порушенні його прав, не змінює приватноправового характеру цього спору.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові від 26 лютого 2020 року у справі № 826/16336/17.

Згідно ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п. 10 ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З огляду на те, що позовні вимоги у справі заявлено на поновлення порушеного цивільного права позивача, спірні правовідносини пов`язані з невиконанням умов цивільно-правових догорів (позики грошей та іпотечного), на момент звернення до суду право власності на спірну квартиру перейшло іншої фізичної особи, суд дійшов висновку, що, незважаючи на участь у спорі суб`єкта владних повноважень, цей спір не є публічно-правовим, а з огляду на його суб`єктний склад має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

При цьому визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

Отже, у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 слід відмовити.

Крім того, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» в разі відмови у відкритті провадження у справі сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду.

Оскільки за подання цієї позовної заяви ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн, а у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено, позивач має право звернутися до суду з клопотання про повернення цього збору.

Враховуючи викладене та керуючись п. 1 ч. 1, ч. ч. 2-5 ст. 170, ч. ч. 1-2 ст. 171, ст. ст. 241, 248, 259 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалила:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 200/7388/20-а за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора відділу з питань надання адміністративних послуг Бахмутської районної державної адміністрації Донецької області Чинник Юлії Ігорівни про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

3. Роз`яснити особі, яка подала позовну заяву,

- що спір, за вирішенням якого звернувся позивач, належить розглядати за правилами цивільного судочинства;

- що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається;

- особа, яка сплатила судовий збір за подання позовної заяви, має право звернутися до суду з клопотанням про повернення цього збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

4. Ухвала складена і підписана суддею 12 серпня 2020 року.

5. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Суддя Т.О. Кравченко