Справа № 400/2980/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 серпня 2020 р. № 400/2980/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056

про:визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправними дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - відповідач) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність заступника начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Квашенка Сергія Сергійовича щодо нездійснення заходів примусового виконання рішення у виконавчому провадженні ВП №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно здійснити заходи примусового виконання рішення передбачені частинами 1-3 статті 4 та частиною 2 статті 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року №4901-VI, у виконавчому провадженні ВП №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року, щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду у Миколаївській області провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення йому пенсії та виплачувати пенсію з 13.09.2018 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по вересень 2018 року військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2018 року № 350/174/308/863/ПС, з якої сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно здійснити заходи примусового виконання рішення передбачені статями 10, 48, 52, 56 частинами 2, 3 статті 63 та частинами 1, 2 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» від

02.06.2016 року № 1404-VІІІ у виконавчому провадженні ВП №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року, щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду у Миколаївській області провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення йому пенсії та виплачувати пенсію з 13.09.2018 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по вересень 2018 року військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2018 року № 350/174/308/863/ПС, з якої сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- визнати протиправними дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазанова Дмитра Костянтиновича щодо повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сазанова Дмитра Костянтиновича від 26.06.2020 року про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року;

- зобов`язати Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винести постанову про поновлення виконавчого провадження ВІГІ №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року;

- стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Державного бюджету України судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);

- відповідно до ч. 2 ст. 371 КАС України допустити до негайного виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду по цій справі.

Ухвалою від 27.07.2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з особливостями розгляду окремих категорій справ.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказав позовній заяві, що Миколаївським окружним адміністративним судом розглянуто справу № 400/2845/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Рішенням по вказаній вище справі позов ОСОБА_1 задоволено повністю. На виконання рішення суду від 19.12.2018р. по справі № 400/2845/18 видано 25.01.2019р. виконавчий лист щодо зобов`язання управління пенсійного фонду провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 для цілей перерахунку призначення його пенсії та виплати пенсії з 13.09.2018 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по вересень 2018 року військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2018 року № 350/174/308/863/ПС, з якої сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який було направлено 12.10.2019р. до управління ДВС Головного управління юстиції у Миколаївській області. Державним виконавцем 08.11.2019 року відкрито виконавче провадження ВП № 60536323 по виконанню виконавчого документу від 25.01.2019р. по справі № 400/2845/18. Проте, 10.07.2020р.

на адресу позивача від відповідача надійшла поштовим зв`язком постанова державного виконавця від 26.06.2020р. ВП № 60536323 про повернення виконавчого документа стягувачеві. Позивач не погоджується з отриманою постановою відповідача, вважає її протиправною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем не було вчинено жодних заходів примусового виконання рішення суду по справі № 400/2845/18 передбаченими нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. № 1404-VIII (далі Закон 1404).

Відповідач станом на час розгляду справи відзиву на позовну заяву не надав. Про розгляд справи повідомлявся телефонограмою (а.с.27). Жодних заяв чи клопотань по справі від відповідача до суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне.

Миколаївським окружним адміністративним судом 19.12.2018р. розглянута справа № 400/2845/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю. Судом 25.01.2019 року видано виконавчий лист по справі № 400/2845/18, який 12.10.2019 року було направлено позивачем до управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

08.11.2019 року заступником начальника відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Квашенком Сергієм Сергійовичем відкрито виконавче провадження ВП №« 60536323 по виконавчому листу по справі № 400/2845/18 виданому Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення йому пенсії та виплачувати пенсію з 13.09.2018 року з врахуванням грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_2 за період з січня 2018 року по вересень 2018 року військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2018 року № 350/174/308/863/ПС, з якої сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

10.07.2020 року позивач отримав від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі - ВПВР УЗПВР в Миколаївській області (м. Одеса)) поштовий конверт з супровідним листом від 26.06.2020 року №7452, яким позивачу було надіслано копію постанови головного державного виконавця ВПВР УЗПВР в Миколаївській області (м. Одеса) Сазанова Дмитра Костянтиновича від 26.06.2020 року ВП №60536323 про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Позивач ознайомившись з вказаною вище постановою державного виконавця, вважає її протиправно та такою, що підлягає скасуванню з підстав викладених в позовній заяві. ОСОБА_1 вважає, що головний державний виконавець САЗОНОВ Д.К. не вчинив жодних заходів примусового виконання рішення передбачених статями Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому провадженні ВП №60536323 по примусовому виконанню виконавчого листа по справі №400/2845/18 виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 25.01.2019 року.

З таких підстав позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті , суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідності до п. 1 ч. 1 статті 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно з ч.5 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Статтею 37 Закону 1404 визначено вичерпний перелік підстав щодо повернення стягувачу виконавчого документу, зокрема якщо:

1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа;

2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення;

4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа;

5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими

мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника);

6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі;

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку;

8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася;

9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення;

10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів";

11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Про наявність обставин, зазначених у пунктах 2-6 частини першої цієї статті, виконавець складає акт.

У разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. На письмову вимогу стягувача виконавцем надається звіт про використання авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається.

Про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову.

Частиною 3 ст.40 вказаного вище Закону 1404 встановлено, що в разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 26.06.2020р., листом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області ві 19.11.2019р. повідомлено про проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , відповідно до покладених судом зобов`язань. Розмір пенсії після перерахунку з 01.02.2019 склав 13014,90 грн. та загальний розмір доплати за рішенням суду склав - 14649,48грн.

Щодо суми доплати за період з 17.01.2019 по 31.01.2019 у розмірі 1540,97грн. виплачено в лютому 2019 року. Залишок за період з 13.09.2018 по 17.01.2019 у розмірі 13108,51грн. буде виплачена відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

28.08.2018 року набрала чинності пункту 2 постанова Кабінету Міністрів України № 649 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" передбачено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється

відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат. за рішенням суду, затвердженого цією постановою.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсія ОСОБА_1 перерахована і виплачується на підставі рішення Миколаївського окружного адміністративного суду.

Таким чином, невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Такі висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові цього суду від 24.03.2015 року (ЄДРСР № 43974736), правовою позицією Верховного Суду, викладеною, в постанові цього суду від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а. Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області як боржник за виконавчим листом від 25.01.2019р. виконав рішення суду по справі № 400/2845/18 не в повному обсязі у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування, суд дійшов висновку, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач своїм правом не скористався, відзиву на позовну заяву станом на день розгляду справи не надав.

Проте, суд зауважує, що державний виконавець приймаючи оскаржувану постанову діяв в межах та в спосіб визначений чинним законодавством України.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що постанова від 26.06.2020 р. про повернення виконавчого документа стягувачу відповідає вимогам ст. 37, 40 ЗУ Про виконавче провадження, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Відмова в задоволенні позову виключає встановлення судового контролю за виконанням рішення.

Судові витрати відповідно до вимог ст.139 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (пр-т Миру, 46/1, м. Миколаїв, 54056, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов