Справа № 160/6404/20
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 серпня 2020 року Справа № 160/6404/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Луніної О.С., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-АНТІКОР» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:
-№ 1519496/41750265 від 09.04.2020 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №1 від 23.03.2020 року;
-№ 1519495/41750265 від 09.04.2020 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної №2 від 23.03.2020 року;
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що ним складено податкові накладні №1 та №2 від 23.03.2020 року та направлено їх засобами електронного зв`язку на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН). Відповідно до отриманих позивачем квитанцій реєстрація зазначених податкових накладних була зупинена, оскільки ПН відповідають п.8 Критеріїв ризиковості платника податку. Платнику запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.
Позивачем направлено до податкового органу письмові пояснення та копії відповідних документів, необхідних для проведення реєстрації податкових накладних № 1 та № 2 від 23.03.2020 року, що підтверджується повідомленнями від 03.04.2020 року № 8 та № 9, про подання пояснень та копій первинних документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Однак, Комісією Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами розгляду поданих документів були прийняті рішення№1519496/41750265 від 09.04.2020 року та №1519495/41750265 від 09.04.2020 року про відмову у реєстрації податкових накладних № 1 та № 2 від 23.03.2020 року.
Зазначені рішення позивач вважає необґрунтованими та такими, що порушують норми податкового законодавства, а також права та охоронювані законом інтереси його як платника податків, оскільки підприємством подані податковому органу всі необхідні документи. Рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 09.04.2020 року №1519496/41750265 та №1519495/41750265 містять позначки у відповідних графах, які вказують на те, що Позивачем нібито не надані копії документів, а саме:
- договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них;
- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки - фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити).
Всі вказані вище документи надані позивачем до відповідачу. Позивач вказує на те, що факт зупинення реєстрації податкової накладної у ЄРПН не спростовує факту здійснення платником податків господарської операції, що підтверджується первинними документами, на підставі яких складається податкова накладна. Позивач наголошує на тому, що контролюючим органом не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Вимоги позивача про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну є передчасними, а повноваження ДПС України стосовно реєстрації податкових накладних є дискреційними повноваженнями останньої.
30.07.2020 року на адресу суду від позивача надійшла письмова відповідь на відзив, в якій позивачем підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив такі обставини справи.
Видами діяльності позивача є: код КВЕД 25.11 Виробництво будівельних металевих конструкцій і частин конструкцій; код КВЕД 43.31 Штукатурні роботи; код КВЕД 43.33 Покриття підлоги й облицювання стін; код КВЕД 43.34 Малярні роботи та скління; код КВЕД 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; код КВЕД 43.91 Покрівельні роботи; код КВЕД 43.99 Інші спеціалізовані будівельні роботи, н. в. і. у. (основний).
Для своєї діяльності ТОВ "ПРОМ-АНТІКОР" орендує нежитлове приміщення відповідно до договору оренди нежилого приміщення від 20.05.2018 року № 08/18.
У позивача згідно Штатного розпису від 09.01.2020 року значилось 6 штатних одиниць.
З метою здійснення своєї господарської діяльності та у відповідності до видів діяльності позивач уклав Договір № 12082019 від 12.08.2019 року (далі - Договір) з Приватним акціонерним товариством з іноземними інвестиціями "Дніпропетровський Олійноекстракційний завод» (далі - Замовник), за яким позивач зобов`язався виконати роботи обстеження внутрішніх поверхонь силосів елеваторів насіння. Роботи виконуються як із матеріалів, та обладнання виконавця, так і з матеріалів замовника (п. 3.1. Договору). Відповідно до п. 2.2. Договору оплата здійснюється відповідно до виставленого замовником рахунку протягом 14 банківських днів з моменту підписання сторонами акта виконаних робіт.
Таким чином, Позивач має всі первинні бухгалтерські документи, складені відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність з Україні», які свідчать про виконання робіт, що відображено в бухгалтерському та додатковому обліку.
За правилом першої події відповідно до приписів п. 201.10 ст. 201 "Податкового кодексу України в редакції, чинній на час правовідносин, Позивачем було складено та направлено до контролюючого органу Податкові накладні № 1 та № 2 від 23.03.2020 року для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Згідно отриманих Позивачем щодо Податкових накладних Квитанцій № 8 та № 9 від 03.04.2020 року про зупинення реєстрації податкової накладної Податкові накладні прийнято, але їх реєстрацію зупинено.
У даних Квитанціях про зупинення реєстрації зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 23.03.2020 № 1 та № 2 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.8 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних».
З метою виконання вказаних в Квитанціях про зупинення реєстрації пропозицій щодо надання пояснень та/або копій документів, позивачем на адресу ГУ ДПС у Дніпропетровській області направлено повідомлення № 8 та № 9 від 03.04.2020 року про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.
Зазначені Повідомлення із копіями доданих документів було доставлено до ДПС України 03.04.2020 року, отримано ГУ ДПС у Дніпропетровській області, і прийнято до розгляду 03.04.2020 року, про що свідчать Квитанції № 1 та № 2 від 03.04.2020 року до повідомлень № 8 та № 9 від 03.04.2020 року.
До повідомлень позивачем додано наступні документи:
- Письмові пояснення до повідомлення №8 та №9 від 03.04.2020 року;
- Податкові накладні № 1та № 2 від 23.03.2020 року, квитанція №1 ПРАТ З ІІ ДОЕЗ;
- Наказ про призначення директора №01-к від 08.05.2018 року;
- 20-ОПП Дод.10 до Порядку обліку платників податків і зборів;
- Штатний розпис від 09.01.2020 року ТОВ "ПРОМ-АНТІКОР";
- Договір підряду №12082019 від 12.08.2019 року ПРАТ З ІІ ДОЕЗ;
- Додаток №1,2,3 до Договору №12082019 від 12.08.2019 року з ПРАТ З ІІ ДОЕЗ;
- Технічний звіт №23.03;
- Лист на тимчасові пропуски на ПРАТ З ІІ ДОЕЗ;
- Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці;
- Карта рахунку 221 - ТОВ «ПРОМ-АНТІКОР» - Інструменти/Лазерна рулетка;
- Карта рахунку 221 - ТОВ «ПРОМ-АНТІКОР» - Системи страхування;
- Карта рахунку 221 - ТОВ «ПРОМ-АНТІКОР» - Засоби індивідуального захисту;
- Карта рахунку 104, 106, 221 - ТОВ «ПРОМ-АНТІКОР» - Обладнання.
Таким чином, позивач після зупинення реєстрації податкової накладної подав усі належні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій, за якими складено податкові накладні, направлені на реєстрацію.
Однак рішеннями №1519496/41750265 та №1519495/41750265 від 09.04.2020 року Головного управління ДПС у Дніпропетровській області в особі Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, відмовлено у реєстрації Податкових накладних № 1 та № 2 від 23.03.2020 року Товариству з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-АНТІКОР».
Позивачем направлено до контролюючого органу скарги на рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних в електронному вигляді скарга за формою Додатку 1 до Порядку розгляду скарг щодо рішення про відмову № 1519496/41750265 та № 519495/41750265 від 09.04.2020 року.
Надходження скарги за формою Додатку 1 до Порядку розгляду скарг до ДПС України та її доставлення до ГУ ДПС у Дніпропетровська обл., підтверджується відповідними Квитанціями № 1 та № 2 від15.04.2020 року.
Щодо поданих Позивачем скарг на Рішення про відмову в реєстрації ПН Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, було прийнято Рішення за результатами розгляду скарги на рішення комісії регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яким залишено скарги без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін: Рішення № 1519496/41750265 від 09.04.2020 року щодо податкової накладної №1 від 23.03.2020 року; рішення №1519495/41750265 від 09.04.2020 року щодо податкової накладної № 2 від 23.03.2020 року.
Підставами для відмови у рішеннях № 1519496/41750265 та №1519495/41750265 від 09.04.2020 року щодо податкових накладних № 1 та № 2 від 23.03.2020 року зазначено «ненадання платником податку копій договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року №1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Порядок №1165).
Згідно з приписами пункту 4 Порядку №1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.
Пунктом 5 Порядку №1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.
Відповідно до вимог пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності латника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку №1165).
Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку №1165).
Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).
Так, судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних № 1 та № 2 від 23.03.2020 року слугувало те, що платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні відповідає вимогам пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.
Також, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування міститься пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Зі змісту оскаржуваних рішень від 09.04.2020 №1519496/41750265 та №1519495/41750265 вбачається, що підставою для його прийняття слугувала ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.
Також, зі змісту квитанцій вбачається, що відповідачем запропоновано позивачу надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.
Проте, відповідачем не було визначено вичерпного переліку документів, надання яких дало б позивачеві можливість реєстрації податкових накладних.
Окрім цього, контролюючий орган, після отримання від позивача письмових пояснень з доданими документами, на адресу позивача жодних запитів щодо недостатності документів для прийняття рішення в рамках розглядуваних пояснень не надавав.
Таким чином, у квитанціях № 1 та № 2 відповідачем, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567 .
Відмова у прийнятті до реєстрації податкової накладної з підстав недостатності документів для прийняття рішення можлива виключно за умови наявності вичерпного переліку таких документів (п.п. «в» п. 201.16.1 ст. 201 Податкового кодексу України).
При відмові у прийнятті до реєстрації податкової накладної з посиланням на ненадання платником податків копій документів, комісія має навести які саме документи не надано, та надання яких дасть можливість прийняти ПН до реєстрації.
Посилання в рішеннях від 09.04.2020 № 1519496/41750265 та № 1519495/41750265 на вказану підставу в обґрунтування прийняття рішення про відмову, за відсутності встановленого законодавством вичерпного переліку документів, та за умови не наведення комісією доказів того, що документи, подані є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, свідчить про протиправність такого рішення.
Натомість, як встановлено судом, позивачем надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.
Суд зазначає, що рішення комісії за від 09.04.2020 № 1519496/41750265 та № 1519495/41750265 року про відмову у реєстрації податкових накладних не містять конкретної інформації щодо причин та підстав для прийняття такого рішення та чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.
Відтак, суд дійшов висновку, що зазначені рішення є необґрунтованими, оскільки платником податків до контролюючого органу було надано всі складені у відповідності до норм законодавства документи, які засвідчують факт здійснення господарської операції за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а належним способом захисту порушеного права є саме скасування протиправних рішень.
Також, суд зазначає, що факт зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН не спростовує ані факту здійснення платником податків господарської операції, ані факту наявності дати виникнення саме першої події (постачання товарів/послуг, або отримання коштів), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складаються податкові накладні/розрахунки коригування.
Таким чином, суд дійшов висновку, що, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, та на те, що такі документи були надані відповідачу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних № 1 та № 2 від 23.03.2020 року.
Відтак, суд дійшов висновку, що рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1519496/41750265 та № 1519495/41750265 року від 09.04.2020 року прийняті без урахування наданих позивачем документів та не у спосіб, визначений законом, а відтак, є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання ДПС України здійснити дії щодо реєстрації податкових накладних № 1 від 23.03.2020 року та № 2 від 23.03.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд зазначає наступне.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.
Так, у відповідності до абзацу 3 пункту 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що Постановою Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року № 21-1465а15 встановлено, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Положеннями КАС України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення або вчинити певні дії.
У разі задоволення позову суду надано право прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.
З викладеного слідує, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.
Окрім цього, суд зазначає, що Податковим кодексом України визначено правові наслідки відсутності факту реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Така податкова накладна не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.
Виявлення розбіжностей даних податкової накладної та Єдиного реєстру податкових накладних, у свою чергу, є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.
Відтак, відсутність реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних впливає на правовий стан платників податків. Покупець товарів позбавляється права на формування податкового кредиту за рахунок відповідних сум, а продавець може зазнати небажаних для нього наслідків у вигляді проведення його позапланової перевірки.
Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДПС зареєструвати податкову накладну в ЄРПН, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявленого позивачем способу захисту права, порушеного оскаржуваними рішеннями.
Зазначене вище має наслідком задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 23.03.2020 року та № 2 від 23.03.2020 року.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішую чи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем на підтвердження наданої правової допомоги надано договір № 2 про надання юридичних послуг від 12.11.2019 року, рахунок на оплату від 24.04.2020 року, акт надання послуг від 05.05.2020 року, платіжне доручення про оплату за надані послуги від 05.05.2020 року №267 на загальну суму 6 000 грн.
З огляду на зміст позовних вимог, складність справи та обсяг наданих адвокатських послуг, суд вважає заявлену позивачем суму у розмірі 6 000 грн., в якості компенсації витрат на правову допомогу, співмірною зі складністю справи і такою, що не буде суперечити принципу розподілу таких витрат, у зв`язку з чим, з огляду на задоволенням даного адміністративного позову, на Головне управління ДПС у Дніпропетровській області та Державну податкову службу України слід покласти обов`язок по відшкодуванню на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 6000 грн.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОМ-АНТІКОР» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1519496/41750265 від 09.04.2020 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 23.03.2020 року.
Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації№1519495/41750265 від 09.04.2020 року, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 2 від 23.03.2020 року.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна