Справа № 9901/205/20
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 серпня 2020 року

Київ

справа №9901/205/20

адміністративне провадження №П/9901/205/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Соколова В.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя, третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції, про визнання рішень негативними заходами впливу стосовно викривача корупційного злочину, визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди,

УСТАНОВИВ:

03 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з позовною заявою до Вищої ради правосуддя (далі також - ВРП), третя особа - Національне агентство з питань запобігання корупції (далі також - НАЗК), в якому просить:

- визнати негативними заходами впливу стосовно викривача корупційного злочину рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року №1467/3дп/15-18 та Вищої ради правосуддя від 02 серпня 2018 року №2485/0/15-18, якими суддю Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 в порушення вимог статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» в редакції від 03 серпня 2017 року було притягнуто до дисциплінарної відповідальності із застосуванням до неї стягнення у виді догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом одного місяця;

- визнати протиправною бездіяльність Вищої ради правосуддя щодо невжиття заходів, передбачених частиною першою статті 73 Закону України «Про вищу раду правосуддя» в порядку забезпечення незалежності суддів та авторитету правосуддя з метою усунення порушень норм статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» в редакції від 03 серпня 2017 року, допущених головою Октябрьського суду міста Полтави Струковим Олександром Михайловичем стосовно судді цього ж суду ОСОБА_1 , як викривача корупційного злочину;

- стягнути з Вищої ради правосуддя на користь судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 моральну шкоду за піддання її загрозі вжиття негативних заходів впливу та за вжиття до неї негативних заходів впливу, розмір якої буде визначений після проведення судово-психологічної експертизи.

На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що відповідно до Указу Президента України» від 16 квітня 2010 року №544/2010 була призначена строком на п`ять років на посаду судді Октябрського районного суду міста Полтави. За подіями, які мали місце у 2014-2015 роках вона виступила викривачем корупційного злочину - повідомила правоохоронні органи про пропозицію їй отримати неправомірну вигоду за винесення судового рішення в інтересах міського голови Мамая О.Ф . За приписами частини першої статті 53 Закону України «Про запобігання корупції» викривачі перебувають під захистом держави. Викривачу не може бути відмовлено у прийнятті на роботу, його не може бути звільнено чи примушено до звільнення, притягнуто до дисциплінарної відповідальності чи піддано з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу (переведення, атестація, зміна умов праці, відмова у призначенні на вищу посаду, зменшення заробітної плати тощо) або загрозі таких заходів впливу у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього закону. До негативних заходів також належать формально правомірні рішення і дії керівника або роботодавця, які носять вибірковий характер, зокрема, не застосовуються до інших працівників у подібних ситуаціях та/або не застосовувалися до працівника у подібних ситуаціях раніше. Забороняється створювати перешкоди викривачу, його близьким особам у подальшому здійсненні ними їх трудової, професійної, господарської, громадської, наукової або іншої діяльності, проходженні ними служби чи навчання, а також вживати будь-яких дискримінаційних заходів у зв`язку з повідомленням про можливі факти корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень, інших порушень цього Закону (частини перша, третя статті 53-4 Закону України «Про запобігання корупції»). Натомість, рішенням Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 23 травня 2018 року №1467/3дп/15-18, залишеним без змін рішенням ВРП від 02 серпня 2018 року №2485/0/15-18, суддю Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та застосовано до неї дисциплінарне стягнення у виді догани з позбавленням права отримання доплат до посадового окладу судді протягом одного місяця. Велика Палата Верховного Суду постановою від 17 січня 2019 року скасувала вказане рішення ВРП про притягнення судді ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності. 06 лютого 2020 року ВРП скасувала рішення Третьої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23 травня 2018 року №1467/3дп/15-18.

З урахуванням положень Закону України «Про запобігання корупції», які забороняють застосування стосовно викривача корупційного порушення будь-яких негативних заходів впливу, у тому числі притягнення до дисциплінарної відповідальності, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом про захист прав і свобод викривача, просить визнати рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 23 травня 2018 року №1467/3дп/15-18 та ВРП від 02 серпня 2018 року №2485/0/15-18 негативними заходами впливу на викривача й відшкодувати завдану їй протиправними рішеннями, дією або без діяльністю суб`єкта владних повноважень, в особі ВРП моральну шкоду.

Згідно з частиною четвертою статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Особливості провадження у справах щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів передбачені статтею 266 КАС України.

За приписами пункту 3 частини першої статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною шостою статті 161 КАС України зазначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою (частина шоста статті 121 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята статті 122 КАС України).

Відповідно до пункту 17 частини першої статті 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно відтиску штемпеля на конверті, ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з позовними вимогами про визнання рішень Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 23 травня 2018 року №1467/3дп/15-18 та ВРП від 02 серпня 2018 року №2485/0/15-18 негативними заходами впливу стосовно викривача корупційного злочину, визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди, лише 03 серпня 2020 року, тобто з пропуском строку звернення до суду.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що в разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

ОСОБА_1 у позовній заяві не порушує питання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Водночас, в тексті позовної заяви позивачка вказує, що остаточне скасування рішення Третьої Дисциплінарної палати ВРП від 23 травня 2018 року №1467/3дп/15-18 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності відбулося в результаті винесення рішення ВРП від 06 лютого 2020 року №320/0/15-20, а тому лише тоді стосовно неї завершилися дія протиправного рішення відповідача й виникли підстави для відшкодування моральної шкоди.

Втім, Верховний Суд зауважує, що оскільки позивачка набула статусу викривача в розумінні Закону України «Про запобігання корупції» та здобула відповідний імунітет з моменту повідомлення правоохоронних органів про корупційне правопорушення, то відповідно й право звернення до суду з позовом про визнання рішень ВРП негативними заходами впливу стосовно викривача корупційного злочину, визнання протиправною бездіяльності та стягнення моральної шкоди виникло у позивачки з моменту винесення протиправних, на її думку, рішень суб`єктом владних повноважень.

Відтак, початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли позивачка дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу, що в порушення вимог частини шостої статті 161 КАС України позивачка до позовної заяви не додала заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин пропуску строку, зокрема доказів які б підтверджували обставини, що перешкоджали позивачці в передбачені законодавством строки звернутись до суду з метою ефективного захисту своїх прав.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи викладене, зважаючи, що позовну заяву ОСОБА_1 подала поза межами строку звернення до суду та без заяви про його поновлення, останню слід залишити без руху, надавши позивачці строк для усунення встановленого судом недоліку шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з адміністративним позовом та доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Роз`яснити позивачці, що у разі неусунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, заява буде повернута з підстав, передбачених пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 19, 22, 169, 243, 256 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправними дій та скасування ухвали - залишити без руху.

Надати позивачці строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не оскаржується.

...........................

В.М. Соколов,

Суддя Верховного Суду