Справа № 160/5209/20
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 серпня 2020 року Справа №160/5209/20

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В., при секретарі судового засідання - Сергієнко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН (49005, м.Дніпро, вул.Олеся Гончара, буд.28А, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) про визнання протиправною та скасування картку відмови та повернення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

13.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН до Дніпровської митниці Держмитслужби, в якому позивач просить:

- визнати протиправною та скасування картку про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2018/00042 від 14.03.2018 року;

- повернути на рахунок ПрАТ ЮНІКОН антидемпінгове мито у розмірі 157 088,76 грн. безпідставно сплаченого за митною декларацією UА110150/2018/206268 від 19.03.2018 року.

Рішенням суду від 24.07.2020 року вказаний позов задоволено частково.

30.07.2020 року позивачем подано заяву щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по справі, в якій зазначено, що АТ «ЮНІКОН» підготувало та подало до суду відповідь на відзив, якою зокрема, вказало суму понесених судових витрат на правничу допомогу у розмір 9200,00 грн., при цьому зазначено, що докази понесення витрат надані лише на суму 7200,00 грн., а докази понесення витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. щодо складання відповіді на відзив будуть надані до суду додатково. Оскільки позивач не міг надати суду, разом з відповіддю на відзив, усіх понесених ним витрат у розмірі 9200,00 грн., докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн. долучено до даної заяви, в якій позивач просить стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці Держмитслужби на користь Приватного підприємства "ЮНІКОН" () додатково понесені судові витрати, що складаються із суми витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. в порядку ч.1 ст.143 КАС України.

06.08.2020 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду призначено судове засідання для розгляду заяви Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН щодо вирішення питання про розподіл судових витрат на 11.08.2020 року.

06.08.2020 року сторони належним чином повідомлені про місце, дату та час розгляду заяви в судове засідання не з`явились.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви, з огляду на наступне.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Таким чином, докази про розмір витрат на правничу допомогу можуть бути подані після ухвалення рішення суду виключно за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

Проте, позивач до ухвалення рішення у даній справі не заявляв суду про те, що докази на підтвердження понесення суми витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн. з поважних причин будуть подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Крім того, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

У заяві, що розглядається зазначено, що заявник просить стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу за підготування відповіді на відзив у сумі 2000,00 грн, оскільки позивач не міг надати суду, разом з відповіддю на відзив, усіх понесених ним витрат у розмірі 9200,00 грн., докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн. долучено до даної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу, що докази понесення позивачем витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 2000,00 грн., а саме, рахунок-фактуру №01/0720 від 03.07.2020 року, позивачем також було додано до відповіді на відзив, що у свою чергу, свідчить про помилкове твердження позивача щодо його відсутності.

Суд зазначає, що в рішенні, прийнятому у даній справі зазначено наступне: «Позивачем було надано до суду протокол узгодженості вартості правової допомоги до договору про надання правової (правничої) допомоги від 15.05.2020 року та акт приймання-передачі наданих правничих послуг від 15.05.2020 року відповідно до якого: в рамках Договору Адвокат надав, а Клієнт прийняв наступну правову (правничу) допомогу по справі Клієнта до Дніпропетровської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування картки (рішення) про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2018/00042 від 14.03.2018 р.:

- 2200,00 грн. за вивчення матеріалів справи та визначення судових перспектив з підготуванням аналітичної довідки щодо судової практики;

- 5000,00 грн. за складання позовної заяви про визнання протиправною та скасування картки (рішення) про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА110150/2018/00042 від 14.03.2018 р.;

- 2000,00 за вивчення відзиву Дніпровської митниці Держмитслужби на позовну заяву Клієнта та підготовку відповіді на відзив.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, надані позивачем докази понесених судових витрат на правничу допомогу у їх співвідношенні до розгляду справи, складності правовідносин та обсягу вчинених представником позивача дій для забезпечення юридичного представництва інтересів, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому стягненню на користь позивача в розмірі 4600,00 грн., що становить 50 відсотків від суми сплачених витрат.»

Таким чином, судом надано оцінку усім витратам позивача на правничу допомогу, у зв`язку з чим, питання про судові витрати вирішено у повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 143, 248, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН щодо вирішення питання про розподіл судових витрат по справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства ЮНІКОН (49005, м.Дніпро, вул.Олеся Гончара, буд.28А, ) до Дніпровської митниці Держмитслужби (49038, м.Дніпро, вул.Княгині Ольги, буд.22, ) про визнання протиправною та скасування картку відмови та повернення коштів - відмовити.

Відповідно до статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 294-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Дєєв