Справа № 199/4221/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 серпня 2020 р. Справа № 199/4221/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Онищенка Дмитра Івановича, комунального підприємства «Міськавтопарк», Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання видалення інформації , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Онищенка Дмитра Івановича, комунального підприємства «Міськавтопарк», Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради з позовними вимогами, у яких позивач просить:

- поновити процесуальний термін на подання відповідного позову, оскільки відомості про винесену постанову серія ЇД № 00094352 від 02.03.2020 р. про накладення адміністративного стягнення, позивач отримала від державного виконавця лише 18.06.2020 року;

- визнати дії інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Онищенко Дмитра Івановича протиправними;

- постанову серія ЇД № 00094352 від 02.03.2020 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 300 гривень, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - скасувати;

- зобов`язати комунальне підприємство "Міськавтопарк" видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень в тому числі і на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua, зафіксоване 02.03.2020 р. (постанова серія ІД № 00094352) о 13 годині 55 хвилин 59 сек. За автомобілем марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020 року адміністративну справу № 199/4221/20 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Згідно з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа № 199/4221/20 передано на розгляд судді Ніколайчук С.В.

Проаналізувавши зміст позовних вимог, викладених у позові, суд зробив висновок, що позовні вимоги не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства зважаючи на наступне.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає та встановлює Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ, наведеними у статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України).

З аналізу наведених норм права вбачається, що Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів. Не поширюють свою дію ці положення на правові ситуації, що вимагають інших юрисдикційних форм захисту від стверджувальних порушень прав чи інтересів.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

З позовних вимог вбачається, що позивач просить, зокрема, зобов`язати комунальне підприємство "Міськавтопарк" видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень в тому числі і на сайті ipkp.dniprorada.gov.ua, зафіксоване 02.03.2020 р. (постанова серія ІД № 00094352) о 13 годині 55 хвилин 59 сек. За автомобілем марки BMW, державний номерний знак НОМЕР_1 , на підставі чого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська справу направлено до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з підстав того, що позивач просить, зокрема, зобов`язати видалення інформації з реєстру обліку правопорушень.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 КАС України юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень.

Комунальні підприємства, установи чи організації не є суб`єктами владних повноважень у розумінні положень КАС України, а тому комунальне підприємство "Міськавтопарк" не може виступати стороною зазначеного адміністративного спору, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження у справі.

У рішення Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20.07.2016р. у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №29458/04, №29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" (Zand v.Austria), заява №7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. (…) фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Оцінуючи характер спірних правовідносин у сукупності із нормами процесуального права, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не містять ознак публічно-правового спору, а тому не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч.6 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Виходячи з аналізу зазначених норм та на підставі викладених обставин, суд вважає, що у відкритті провадження за позовними вимогами ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Онищенка Дмитра Івановича, комунального підприємства «Міськавтопарк», Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання видалення інформації необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 19, 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі № 199/4221/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпропетровської міської ради Онищенка Дмитра Івановича, комунального підприємства «Міськавтопарк», Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, зобов`язання видалення інформації.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук