Справа № 620/1794/20
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1794/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Баргаміна Н.М. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа, яке не заявляє самостійних вимог щодо предмету спор: акціонерне товариство" Перший Український Міжнародний Банк" про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 22.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 59674496 по стягненню коштів загальною сумою 15 318,66 грн., а саме: на користь AT "Перший Український Міжнародний Банк" (, м. Київ, вул. Андріївська, б. 4) боргу в сумі 13562,42 грн. на підставі отриманого виконавчого напису нотаріуса № 16022 від 11.07.2019, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С.; основної винагороди на користь приватного виконавця Клітченко О.А. по виконавчому провадженню ВП № 59674496 в розмірі 1356,24 грн.; витрат на проведення виконавчих дій на користь приватного виконавця Клітченко О.А. по виконавчому провадженню ВП № 59674496 в розмірі 400 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксаною Анатоліївною подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідачем вказано на правомірність дій та спірної постанови від 22.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи ОСОБА_2 у виконавчому провадженні ВП № 59674496.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 11.07.2019 було видано виконавчий напис № 16022 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_2 , на користь Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" заборгованості в розмірі 13562,42 грн.

Акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк" звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни з заявою від 30.07.2019 про примусове виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса, яким 30.07.2019 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 59674496.

В ході здійснення вказаного виконавчого провадження відповідачем було винесено постанову від 22.04.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_2 , що отримує дохід від особи, якою є: Комунальний заклад "Городнянський ліцей № 1" Городнянської міської ради Чернігівської області у розмірі 20% відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, які вираховуються із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у відповідності до статей 68, 70 Закону України "Про виконавче провадження": витрат на проведення виконавчих дій в розмірі 400,00 грн.; суми боргу 13562,42 грн.; основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1356,24 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню - 15318,66 грн.

Позивач, вважаючи, що виконавчий документ було пред`явлено до виконання не за належним місцем виконання, звернувся до суду з даним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив, зокрема, з того, що місце проживання та місце отримання доходів боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Клітченко О.А. здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 18 цього Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Загальні умови та порядок здійснення виконавчого провадження закріплені у розділі ІV Закону України №1404-VIII.

Так, відповідно до частини 2 статті 24 Закону України №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Отже, право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома приватними виконавцями, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

До того ж, наведеними нормами приватний виконавець не уповноважений на проведення перевірки місця проживання, перебування боржника - фізичної особи, які зазначені у виконавчому документі.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 826/15676/16 та від 08 квітня 2020 року у справі № 804/6996/17.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону №1404).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати (частина 3 статті 26 Закону №1404).

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 Закону №1404).

Згідно витягу з Єдиного реєстру приватних виконавців, приватний виконавець Клітченко О.А. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.

Колегією суддів встановлено, що стягувачем було надано заяву про примусове виконання рішення із зазначенням майна боржника (грошових коштів), що містяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , у валюті гривні, відкритого у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Частиною 4 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відповідно до Постанови Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492 «Про затвердження Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів і які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів.

До системи банківських рахунків для грошового обороту належать такі рахунки: кореспондентські; поточні (поточний з овердрафтом, поточні рахунки типу «Н», «П», карткові рахунки, поточні рахунки виборчих фондів); вкладні (депозитні), кредитні (позичкові), розподільчі тощо.

Відповідно до ч. з ст. 6 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Тобто, ОСОБА_2 є власником карткового рахунку № НОМЕР_1 , та наявних на цьому рахунку грошових коштів, відкритого у АТ «Перший Український Міжнародний Банк», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Андріївська, 4.

Відповідно, в даному випадку порушення Закону України «Про виконавче провадження» відсутнє, оскільки майно боржника (грошові кошти) перебуває у м. Києві, а відповідно до статті 24 цього Закону приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Законом України «Про виконавче провадження» (в ред., що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувана, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо). Надання стягувачем доказів на підтвердження зазначеної в заяві інформації не вимагається.

Варто зауважити, що суд першої інстанції не взяв до уваги той факт, що виконавець не може перевірити наявність коштів на рахунку (фактично здійснити перевірку майнового стану) до відкриття виконавчого провадження. При цьому стягувач не має можливості надати документальне підтвердження наявності таких грошових коштів на рахунках свого боржника, оскільки така інформація є банківською таємницею, та норми Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент відкриття виконавчого провадження) не містить вимоги до стягувана щодо надання приватному виконавцю доказів на підтвердження наявності на картковому рахунку боржника коштів. Окрім того, що природа безготівкових грошових коштів не виключає можливості їх миттєвого відчуження або переведення на інший рахунок в іншій фінансовій установі, а тому той факт, що грошові кошти можуть бути як зараховані, так і списані з рахунку боржника в будь-який момент, виключає можливість підтвердження факту знаходження таких коштів на рахунку на момент відкриття виконавчого провадження.

Також, згідно з ч. 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Беручи до уваги зазначене, вбачається, що приватний виконавець може приймати виконавчі документи за місцезнаходженням грошових коштів боржника, в тому числі коштів, які знаходяться на рахунках боржника в банках та інших фінансових установах.

Зокрема, відповідну правову позицію щодо віднесення місця виконання виконавчого документу до відповідного виконавчого округу приватного виконавця, виходячи з місця знаходження установи банку, у якій є поточні рахунки боржника, висловив також Верховний Суд при розгляді справ № 905/3542/15 у постанові від 10.09.2018 року, № 910/13508/15 від 01.08.2019 року, № 922/1293/15 від 19.08.2019 року. При цьому, Верховний Суд не констатував необхідності дослідження факту наявності чи відсутності коштів боржника на вказаних рахунках.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Глоба проти України" №. 15729/07, від 05.07.2012 Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

З огляду на наведене, вбачається що наявність рахунків боржника відкритих у банківських установах міста Києва є підставою для прийняття виконавчих документів до виконання відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, оскаржувані дії приватного виконавця були вчинені у відповідності до діючого законодавства.

Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ у якому зазначено, що місцезнаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із пред`явленням не за місцем виконання.

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що предметом позовної заяви ОСОБА_2 до приватного виконавця Клітченко О.А. є визнання протиправною та скасування постанови від 22.04.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Свої вимоги позивач обґрунтовувала порушенням приватним виконавцем територіальних меж його діяльності, оскільки позивач зареєстрована та проживає у Чернігівській області, а виконавчий округ приватного виконавця Клітченко О.А. - м. Київ.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тільки порушенням територіальних меж відкриття виконавчого провадження, проте колегія суддів наголошує на тому, що позивач не оскаржувала дії приватного виконавця Клітченко О.А. саме щодо відкриття виконавчого провадження.

Натомість позивачем не було наведено жодних доводів на порушення приватним виконавцем Клітченко О.А. вимог чинного законодавства при винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.04.2020 року.

Варто зауважити, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 22.04.2020 року приватний виконавець виніс керуючись ст.ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Як свідчать матеріали справи, у своїй заяві про примусове виконання рішення стягувач просив звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_2 , без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника та без перевірки його майнового стану за місцем проживання (перебування) боржника.

Згідно з відомостями, наданими ПФУ, ДФС у відповідь на запити приватного виконавця щодо отримання боржником доходів, боржник отримує дохід від особи, якою є; Комунальний заклад «Городнянський ліцей №1» Городнянської міської ради Чернігівської міської ради Чернігівської області.

У відповідності до ч. 2 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» приватним виконавцем було прийнято рішення про здійснення відрахувань із доходів боржника у розмірі 20 %, відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника, вираховується із суми, що залишається після утримання податків та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів наголошує, що позивачем не надано доказів, а судом не встановлено, що оскаржувана постанова не відповідає критеріям, закріпленим у частині 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і ухваленням нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця Виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року - скасувати, прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.