Справа № 120/1150/19-а
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 120/1150/19-а

провадження № К/9901/27564/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Кравчука В.М., Стародуба О.П.

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду 10.06.2019 (суддя Поліщук І.М.) та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 (головуючий суддя Матохнюк Д.Б., судді Шидловський В.Б., Боровицький О.А.)

у справі № 120/1150/19-а

за позовом Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради

до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

про зобов`язання вчинити дії.

І. РУХ СПРАВИ

1. У квітні 2019 року Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про зобов`язання відповідачів за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову за адресою: АДРЕСА_1 та привести земельну ділянку у придатний для використання стан.

2. Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду 10.06.2019 у справі №120/1150/19-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019, адміністративний позов задоволено частково: зобов`язано ОСОБА_5 , ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . У задовленні решти вимог відмовлено.

3. ОСОБА_5 , ОСОБА_1 з вищевказаними судовими рішеннями не погодилися, тому звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просять скасувати рішення Вінницького окружного адміністративного суду 10.06.2019 і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі №120/1150/19-а та прийняти нове рішення, яким залишити позовну заяву без розгляду.

ІІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

4. Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 05.10.2015 ОСОБА_7 звернувся до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області із заявою про перевірку законності здійснення ОСОБА_5 будівництва прибудови до житлового будинку АДРЕСА_2 .

5. Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області 02.11.2015 проведено перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, результати якої складено акт № 1034-ПП.

6. У ході проведеної перевірки встановлено, що ОСОБА_5 здійснює будівельні роботи з будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що є порушенням вимог п. 1 ч. 1 ст.34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". На момент перевірки збудовані стіни прибудови.

При цьому, зауважень щодо здійснення перевірки та її результатів ОСОБА_5 не надав, примірник акту перевірки отримав, про що свідчить його підпис.

7. 02.11.2015 року відносно ОСОБА_5 винесено припис № 46-27 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об`єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 04.02.2016 або до первинного стану, а також припис від 02.11.2015 № 45-27 про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовам та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт з вимогою негайно зупинити будівельні роботи.

8. 02.11.2015 позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення та 03.11.2015 прийнято постанову №378, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП (виконання будівельних робіт без повідомлення про початок виконання зазначених робіт) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4250 грн.

9. Згідно з банківською квитанцією від 10.11.2015 №0.0.459113121.1 зазначений штраф ОСОБА_5 сплачено у повному обсязі.

10. З метою перевірки виконання вимог приписів №45-27 та №46-27, позивачем було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_5 вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено акт від 29.02.2016 №192-ПП.

11. У ході проведеної перевірки встановлено не виконання вимог припису, а саме: не оформлено належним чином документацію на будівництво прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 , чим порушено положення п. 3 ч. 4 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Також, встановлено, що відстань прибудови до сусіднього будинку (будинку АДРЕСА_3 ) складає 3,36 м, що є порушенням додатку 3.1 ДБН 360-92 "Планування забудов міських і сільських поселень".

12. При цьому, від ознайомлення з актом перевірки та отримання його примірника ОСОБА_5 відмовився, зауважень (заперечень) щодо здійснення перевірки не надав.

13. 29.02.2016 позивачем складено протокол про адміністративне правопорушення та 14.03.2016 прийнято постанову №79, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП (невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю) з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

14. На підставі вимог ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" 24.06.2016 Державна архітектурно-будівельної інспекція у Вінницькій області звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_5 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

15. Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 05.09.2016, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.10.2016, у справі №802/933/16-а позов Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області задоволено та зобов`язано ОСОБА_5 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

16. Ухвалою Вищого адміністративного суду від 27.07.2017 постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 05.09.2016 та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.10.2016 скасовано, а провадження у справі за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_5 , треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 про зобов`язання вчинити певні дії - закрито та роз`яснено позивачу право на звернення до суду з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

17. Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про знесення самочинного будівництва, однак ухвалою від 13.03.2019 провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу про право звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

18. Відтак, позивач звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом, який є предметом цього спору.

ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

19. Задовольняючи позовні вимоги про зобов`язання ОСОБА_5 та ОСОБА_1 знести прибудову до будинку, суди першої та апеляційної інстанції керувалися тим, що судовим розглядом встановлено як факт самочинного будівництва прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 , так і факт невиконання припису від 02.11.2015 № 46-27 про усунення вчиненого правопорушення у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Своєю чергою, дії та рішення (приписи, постанови) ДАБІ України, пов`язані з проведенням перевірок від 02.11.2015 та 29.02.2016 самочинного об`єкта будівництва по АДРЕСА_1 на сьогодні є чинними та у передбаченому законом порядку не скасовані, а отже вважаються правомірними. Суди вважали, що позивачем як суб`єктом владних повноважень дотримано умови звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва, визначених ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та доведено наявність достатніх правових підстав для постановлення судом рішення про знесення відповідачем самочинно збудованої прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

20. Суд першої інстанції зазначив, що, незважаючи на те, що власником земельної ділянки є ОСОБА_1 , особою, яка здійснила самочинне будівництво за вищевказаною адресою та особою, яка не виконала обов`язковий до виконання припис органу державного архітектурно-будівельного контролю про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об`єкта будівництва до вимог чинного законодавства або до первинного стану, є ОСОБА_5 .

21. Суди першої та апеляційної інстанції відхилили доводи відповідачів про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, з огляду на те, що саме починаючи з 29.02.2016 у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом щодо знесення самочинного будівництва. При цьому, вперше до Вінницького окружного адміністративного суду із відповідним позовом позивач звернувся 24.06.2016, тобто з дотриманням строків визначених законодавством в редакції, чинній на той момент.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

22. Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної оцінки наявному у матеріалах справи експертному висновку та можливості перебудувати спірний об`єкт, а також згоду відповідачів на влаштування підпірної стіни.

23. На думку скаржників, суди попередніх інстанцій помилково обрахували строк на звернення до суду з відповідним позовом та взагалі не врахували періодів переривання строку за положеннями ст. 123 КАС України.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

24. Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених ст. 341 КАС України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами норм матеріального і процесуального права у спірних правовідносинах, виходить з такого.

25. Згідно з ч.ч. 1, 3 та 4 ст.41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: 1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню; 2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; 3) видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

26. Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону № 3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

27. Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3038-VI право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.

28. Згідно ст. 38 Закону № 3038-VI у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.

29. Отже, вказаною нормою встановлено лише два способи усунення порушень у разі істотного відхилення від проекту, а саме: проведення перебудови або приведення об`єкта до попереднього стану.

30. Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

31. Визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Частиною 7 ст. 376 ЦК України встановлено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

32. Судами попередніх інстанції встановлено, що 02.11.2015 за результатами проведеної перевірки позивачем виявлено порушення ОСОБА_5 вимог п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" внаслідок самочинного, без повідомлення про початок виконання будівельних робіт виконання робіт з влаштування прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 . У зв`язку з цим відповідачу внесено припис від 02.11.2015 № 46-27 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об`єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 04.02.2016 або до первинного стану.

ОСОБА_5 не виконав вимоги припису Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 02.11.2015 № 46-27 та не привів об`єкт будівництва до вимог чинного містобудівного законодавства, здійснив будівельні роботи без оформлення повідомлення про початок будівельних робіт чи інших дозвільних документів та при цьому не вжив жодних заходів для узаконення самочинного будівництва

33. Як встановлено судами, ОСОБА_5 також не було виконано вимоги припису Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради від 02.11.2015 №45-27 про зупинення будівельних робіт, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, після одержання припису відповідач 1 продовжував виконувати незаконні будівельні роботи зі зведення прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 , зокрема утеплив її та накрив дахом.

34. Отже, вимоги приписів Департаменту архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради ОСОБА_5 не виконав добровільно, що свідчить про правомірність звернення суб`єкта владних повноважень до суду із позовом знесення самочинної добудови до будинку.

35. Щодо посилань відповідачів про можливість перебудови спірної добудови до будинку, колегія суддів враховує таке.

36. Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29.01.2020 у справі №822/2149/18 зробив такі висновки:

«Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.

Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).

В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови».

37. У цій справі суд першої інстанції також встановив, що будівництво прибудови до будинку АДРЕСА_2 здійснюється відповідачем за відсутності проектної документації та будь-яких дозвільних документів.

38. Судом першої інстанції досліджено експертний висновок, на який посилаються відповідачі у касаційній скарзі та зазначено, що із наявного у матеріалах справи висновку судової будівельно-технічної експертизи від 19.02.2018 за №3909/17/21 слідує, що для призупинення наявних руйнувань бетонної основи паркану між домоволодіннями та часткового порушення верхнього шару ґрунту біля вимощення житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_6 необхідно здійснити будівництво підпірної бетонної стіни, яка зміцнить схил та буде являтись захистом вимощення та фундаменту житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

39. Суд першої інстанції зробив висновки про те, що зупинення руйнувань, виникнення яких зумовлене будівництвом відповідачами прибудови до житлового будинку АДРЕСА_2 , шляхом будівництва підпірної стіни, жодним чином не призведе до усунення порушень, відображених в акті перевірки від 29.02.2016 № 192-ПП.

До того ж, будівництво підпірної стіни не усуне виявлених порушень, в частині виконання робіт з будівництва прибудови до будинку АДРЕСА_2 за відсутності проектної документації та будь-яких дозвільних документів, що само собою свідчить про істотне порушення державних будівельних норм та становить загрозу для життя і здоров`я людей.

40. Верховний Суд погоджується з висновком окружного адміністративного суду про те, що під час розгляду адміністративної справи позивачем, як суб`єктом владних повноважень, дотримано умови звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта будівництва, визначених ст. 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", та доведено наявність достатніх правових підстав для постановлення судом рішення про знесення відповідачем самочинно збудованої прибудови до житлового будинку по АДРЕСА_1 .

41. Щодо строків звернення до суду, Верховний Суд керується таким.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції, чинній на момент звернення до суду з відповідним позовом, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення передбачених законом вимог. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень щодо справ, зазначених у п. 5 ч. 1 ст. 183-2 цього Кодексу, встановлюється 15-денний строк, який обчислюється з дня виявлення суб`єктом владних повноважень підстав для звернення до адміністративного суду. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

42. Суди попередніх інстанцій встановили, що за наслідками перевірки головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області Сорокою Д.В. відповідачу - ОСОБА_5. внесено припис від 02.11.2015 №46-27 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил шляхом приведення об`єкта будівництва до вимог чинного законодавства до 04.02.2016. З метою перевірки виконання вимог припису від 02.11.2015 № 46-27, позивачем було проведено позапланову перевірку дотримання ОСОБА_5 вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, за наслідками якої складено акт перевірки від 29.02.2016 № 192-ПП, якою встановлено, що відповідачем не виконано вимог припису від 02.11.2015 №46-27.

43. З урахуванням встановлених судами обставин, є вірним висновок про те, що строк на звернення до суду слід обраховувати, починаючи з 29.02.2016 у позивача виникли підстави для звернення до суду з позовом щодо знесення самочинного будівництва.

44. Посилання скаржників на те, що строк треба обраховувати з 04.02.2016, а не з 29.02.2016 є необґрунтованими, оскільки позивачем проведено перевірку виконання припису в межах розумного строку і саме з моменту перевірки виникло право на звернення до суду.

45. Доводи відповідачів про те, що для суб`єкта владних повноважень встановлено тримісячний строк на звернення до суду, а не шестимісячний не відповідають дійсності, оскільки на момент звернення до суду (24.06.2016) КАС України було встановлено загальний шестимісячний строк на звернення до суду і для особи і для суб`єктів владних повноважень, крім законодавчо встановлених виключень. Своєю чергою, законодавче розмежування загального строку для звернення до суду для осіб та суб`єктів владних повноважень з`явилося у редакції КАС України після 15.12.2017.

Отже, суди попередніх інстанцій вірно керувалися редакцією КАС України, що діяла на момент звернення позивача до суду вперше (24.06.2016).

46. Доводи касаційної скарги про те, що строк на звернення до суду пропущено з огляду на періоди переривання відповідно строку відхиляються Верховним Судом, з огляду на таке.

47. 24.06.2016 Державна архітектурно-будівельної інспекція у Вінницькій області звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із позовом, в якому просила суд зобов`язати ОСОБА_5 за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.07.2017 закрито провадження у справі №802/933/16-а за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України, в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_5 , треті особи - ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Верховного Суду України від 23.10.2017 відмовлено у допуску до провадження справи за позовом Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області до ОСОБА_5 , треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , про зобов`язання вчинити певні дії, за заявою про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 27.07.2017.

48. З моменту звернення до суду із заявою та до моменту закриття провадження у справі, позивач вправі був очікувати розгляду справи по суті. На час та тривалість розгляду справи судом орган державного архітектурно-будівельного контролю не міг вплинути, ці чинники перебували за його волею та бажанням.

49. Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради звернувся з позовною заявою до Вінницького міського суду Вінницької області до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 про знесення самочинно збудованої прибудови.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 13.03.2019 провадження у справі закрито та роз`яснено позивачу про право звернення до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства.

50. 02.04.2019 Департамент архітектурно-будівельного контролю Вінницької міської ради звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , про зобов`язання відповідачів за власний рахунок знести самочинно збудовану прибудову.

51. Проаналізувавши факт звернення позивача до суду з позовом вперше з дотриманням строків звернення, дотримання вимог процесуального закону щодо форми та порядку подання позовної заяви, тривалість розгляду справи (в порядку іншого судочинства), на яку позивач об`єктивно не міг вплинути; поведінку позивача після отримання рішення суду про закриття провадження у справі у зв`язку із неналежністю розгляду спору в порядку цивільного судочинства, який відразу звернувся до суду з позовом в порядку адміністративного судочинства, суд вважає, що своїй сукупності ці обставини в рамках спірних правовідносин свідчать про об`єктивні перешкоди, які не залежали від волі позивача, тому доводи касаційної скарги в цій частині є необґрунтованими.

52. Враховуючи зазначене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, а доводи касаційної скарги є необґрунтованими і не спростовують вірних висновків судів попередніх інстанцій.

53. Відповідно до ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

54. Оскільки Верховний Суд залишає без змін судові рішення судів попередніх інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 345, 349, 350, 355, 356 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду 10.06.2019 і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2019 у справі №120/1150/19-а - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб