Справа № 320/3780/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року № 320/3780/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І., розглянувши у місті Києві у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 040530) у недоплаті мені пенсії, в перерахованому з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року розмірі, в період з 05.03.2019 до 31.12.2019,

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві здійснити виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) нарахованої, проте недоплаченої суми підвищення до моєї пенсії (пенсійна справа ФА-118915) за період з 05 березня 2019 року до 31 січня 2019 року з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року у щомісячному розмірі 1366,32 грн., загальною сумою 13486,9 грн., та у термін не пізніше 10 робочих днів після набрання законної сили рішенням суду надати мені відповідну довідку з підтвердженням вказаної суми недоплати;

- відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства стягнути з ГУ ПФУ в м. Києві частину присудженої виплати недоплаченої пенсії у межі суми стягнення за один місяць, що станом на 01.04.2020 складає 11561,46 грн.;

- відповідно до вимог частини 1 статті 371 Кодексу адміністративного судочинства покласти на ГУ ПФУ в м Києві обов`язок забезпечити виконання рішення суду у строки не пізніше одного місяця з дня отримання офіційного повідомлення про набрання рішенням законної сили;

- відповідно до вимог частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства у зв`язку з тривалим порушенням відповідачем моїх прав, свобод та інтересів, яке передувало зверненню до суду, а також, зважаючи на негативну тенденцію, яка виникла в Україні з невиконанням судових рішень про протиправність рішень і дій пенсійних органів у проведенні виплати нарахованої пенсії, зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні перерахунку та виплаті пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, а також у донарахуванні й виплаті заборгованості по пенсії, яка виникла внаслідок протиправних дій ГУ ПФУ в м. Києві, які полягають у зменшенні розміру пенсії за рахунок виплати з 05 березня 2019 року до 31 грудня 2019 року 75 відсотків суми підвищення пенсії замість 100 відсотків.

Пояснив, що у зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду та набрало законної сили 05 березня 2019 року, обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії - скасовано. Відтак, виплата пенсії позивачу із 05.03.2019 по 31.12.2019 повинна здійснюватися у повному розмірі.

Ухвалою суду від 09.06.2020 відкрито спрощене провадження в даній адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Вказана ухвала була направлена відповідачу за електронною адресою, наявною у матеріалах справи.

У той же час, відповідач не скористався своїм правом щодо подання відзиву на позовну заяву, заяв/клопотань суду про продовження строків на подання відзиву чи інших заяв по суті справи не направлено, а відтак, враховуючи положення частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справу за наявними матеріалами у зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин.

При цьому, судом враховується, що ухвала розміщена в Єдиному державної реєстрі судових рішень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві (пенсійна справа ФА-118915) та отримує пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

У зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанов №704 від 30.08.2017 та №103 від 21.02.2018, ОСОБА_1 пенсійним органом було здійснено перерахунок пенсії із 01.05.2018 та з 01.01.2018 виплачувалась пенсія по інвалідності у наступних розмірах.

Так, згідно із розрахунком пенсії по інвалідності по пенсійній справі ФА 118915 для ОСОБА_1 (а.с. 8, 9) у 2018 році підсумок пенсії позивача (з надбавками) складав - 11487,06, з урахуванням попередньої суми пенсії 6021.76 грн. та підвищення 2732,65 грн. (50% від 5465,3 грн.) - сума, що підлягає сплаті - 8754,41.

У 2019 році - підсумок пенсії позивача (з надбавками) складав - 11505,06, з урахуванням попередньої суми пенсії 6021.76 грн. та підвищення 4098,98 грн. (75% від 5465,3 грн.) - сума, що підлягає сплаті 10138,74.

Згідно постанови КМУ №103 від 21.02.2018, сума підвищення пенсії позивача складає 5465,3. З них виплачується:

з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. щомісячно 50% від підвищення: 2732,65;

з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. щомісячно 75% від підвищення: 4098,98;

з 01.01.2020 р. 100% щомісячно 100% від підвищення: 5465,3.

У зв`язку зі скасуванням пункту 2 Постанови № 103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі № 2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду та набрало законної сили 05 березня 2019 року, позивач дізнався, що обмеження щодо часткової виплати суми підвищення до пенсії скасовано та звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив відповідача провести перерахунок та з 01 грудня 2019 року здійснювати виплату йому пенсії з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 р., а також нарахувати та виплатити заборгованість по пенсії з 05 березня 2019 р. до 31 грудня 2019 р. з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Листом від 01.11.2019 № 267750/03/4-13239 ГУ ПФУ в місті Києві повідомило, що пенсія позивача перерахована та виплачується з 01.01.2018 згідно з нормами чинного законодавства, а також, що їм відомо про набрання законної сили з 05.03.2019 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі № 2826/3858/18, проте правові підстави для проведення мені перерахунку пенсії відповідно до вказаного рішення суду відсутні (а.с. 13-14).

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 05.03.2019 по 31.12.2019 з урахуванням 100% суми підвищення протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) передано законодавцем у відання Уряду України і врегульовано у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45, (далі - Порядок № 45).

Згідно з пунктом 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Отже, підставою для проведення перерахунку розміру раніше призначеної пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення загального характеру, виданого суб`єктом владних повноважень, наділеним правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - постанова № 704) було збільшено розміри грошового забезпечення військовослужбовців. Дана постанова набрала чинності 01.03.2018.

Одночасно, згідно пунктів 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі - постанова № 103) норми постанови № 704 у цілях перерахунку пенсії військовослужбовцям у відставці підлягали застосуванню з 01.01.2018.

Норми Порядку № 45 у первісній редакції (до внесення змін згідно з постановою № 103) не запроваджували спеціальних строків виплати перерахованих пенсій, а тому строки цих платежів мали узгоджуватись з вимогами частини третьої статті 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Поряд з цим, постановою № 103 були передбачені нові строки виплати суми різниці у розмірі між раніше призначеною та перерахованою пенсіями (тобто сум підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, були визнані нечинними пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103.

Таким чином, пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 як частини нормативно-правового акта відповідно до статей 255, 265, 325 Кодексу адміністративного судочинства України втратили чинність з 05.03.2019.

Отже, до вказаної дати ці норми права правомірно застосовувались суб`єктом владних повноважень.

Після втрати чинності пунктів 1, 2 постанови № 103, тобто з 05.03.2019, відповідач не мав правових підстав обмежувати виплату підвищення до пенсії у розмірі 75 % суми підвищення пенсії.

Поряд з цим, така підстава знов виникла 04.09.2019 - з моменту набрання чинності постанови Кабінету Міністрів України "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" №804 від 14.08.2019, якою установлено, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року.

З огляду на те, що постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14 серпня 2019 року набрала чинності 04 вересня 2019 року, і така була обов`язковою до застосування, виплата позивачу пенсії в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії є безпідставною лише в період з 05 березня 2019 року по 03 вересня 2019 року (включно).

Судом враховується, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.01.2020 у справі №640/19133/19, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.03.2020, визнано Постанову Кабінету Міністрів України №804 протиправною та нечинною.

Відповідно до приписів частини 2 статті 255 КАС України рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.01.2020 у справі №640/19133/19 набрало законної сили 31 березня 2020 року.

Частиною 2 статті 265 КАС України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, постанова №804 "Про деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян" втратила чинність та не підлагає застосуванню лише з 31 березня 2020 року.

Таким чином, виплата пенсії позивачу у період з 04 вересня 2019 року по 31 грудня 2019 року мала здійснюватися відповідачем у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 року №804 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян".

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві з приводу виплати у період 05.03.2019 по 04.09.2019 підвищення до пенсії позивача у розмірі 75% є протиправними та позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо проміжку часу після зазначеного періоду із 05.09.2019 по 31.12.2019, дії відповідача з приводу виплати пенсії заявника відповідають приписам постанови № 103 та постанови № 804.

Разом з тим, вимога позивача про виплату нарахованої, проте недоплаченої суми підвищення загальною сумою та у термін не пізніше 10 робочих днів після набрання законної сили рішення суду у розмірі 13486,9 грн. підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із частиною третьою статті 52 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Відповідно до частини другої статті 55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, проте не отримані пенсіонером з вини органу ПФУ, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог у частині періоду виплати суми підвищення, позовні вимоги в частині розміру сум, що підлягають стягненню на користь позивача не підлягають задоволенню.

Отже, пенсійний орган слід зобов`язати здійснити виплату нарахованої, проте невиплаченої суми підвищення до пенсії позивача за період із 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Також, однією із вимог позивача було допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті.

Відповідно до статті 371 частини 1 пункту 1 КАС України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Отже, суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду у межах суми стягнення за один місяць.

Позивач у прохальній частині позову також просив суд зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, та має застосовуватися у виключних випадках.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачем не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про можливість ухилення відповідачем від виконання даного судового рішення, а тому підстави для встановлення судового контролю, відсутні.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог частини третьої статті 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Позивачем було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ним доводи не було спростовано відповідачем.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх рішень.

У підсумку, з урахуванням зазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача, а позовні вимоги вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи той факт, що позивача звільнено від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат суду не надано, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в місті Києві щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 у період з 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві () здійснити виплату нарахованої, проте невиплаченої пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у період із 05.03.2019 по 04.09.2019 з урахуванням 100% суми підвищення до пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року загальною сумою з урахуванням раніше виплачених сум.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.