Справа № 260/2488/20
Суддя: Іванчулинець Д.В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

06 серпня 2020 року м. Ужгород№ 260/2488/20
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Іванчулинець Д.В.,

при секретарі судового засідання Костелей І.Ф.,

сторони у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника ОСОБА_2 (вул. Заньковецької , 9/149, м. Ужгород, 88000) до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (пл. Ш. Петефі, 24-26, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 серпня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 11 серпня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі позивач) в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (далі відповідач), в якій просить: 1) визнати дії Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради щодо відмови у встановлені ОСОБА_1 статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, яка викладена в листі від 10.02.2020 р. № 34.08-05/533 протиправними; 2) зобов`язати Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради надати ОСОБА_1 статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати посвідчення інваліда війни.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

Ухвалою суду від 06 серпня 2020 року заяву представника позивача про уточнення позовних вимог повернуто заявнику без розгляду.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що отримав лист директора департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за № 34.08-05/533, яким відмовлено у встановленні статусу та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни. Вважає дії відповідача щодо відмови позивачу в наданні статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення протиправними. Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 25.11.2019 року позивачу встановлено третю групу інвалідності, Травма, контузія отримана при виконанні обов`язків військової служби. Звертає увагу, що якщо особа отримала інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, така особа належить до інвалідів війни та має право на отримання відповідного посвідчення.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію відповідач обґрунтував тим, що в наданих позивачем документах для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни відсутнє підтвердження того, що позивач брав участь у захисті Батьківщини чи у бойових діях на території інших держав, що призвело до інвалідності, а тому, у відповідача відсутні правові підстави для встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачі відповідного посвідчення. Звертає увагу, що встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни військовослужбовцям, які стали особами з інвалідністю при виконанні службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії, суперечитиме нормам статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 вересня 2015 року ОСОБА_1 отримав статус і посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_2 .

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 97 від 21 травня 2019 року рішенням ВЛК встановлено: «Короткий анамнез: зі слів та підтверджуючих документів 27.07.2018 р. в 11-й годині ранку при проведенні огляду місця для проведення занять з гірсько-штурмової підготовки з особовим складом розвідувальної роти в/ч НОМЕР_3 зачепився верхнім одягом за елемент конструкції будівлі, впав в проліт між поверхами і отримав травму. Доставлений в Коломийську ЦРЛ». В п. 12 «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва» констатовано наявність: травми, отриманої за вищеописаних обставин «Травма, контузія, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби»; іншого захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» (пов`язане з безпосередньою участю в зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей); іншого захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» (пониження гостроти зору)».

Відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії від 25.11.2019 року, серії АВ № 0935975, ОСОБА_1 встановлено третю групу інвалідності (травма, контузія, ТАК пов`язані з виконанням обов`язків військової служби).

27 листопада 2019 року позивач звернувся до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради із заявою про надання статусу особи з інвалідністю внаслідок війни.

10 лютого 2020 року позивач отримав лист Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради за № 34.08-05/533, яким відмовлено у встановленні статусу та видачі посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни.

Приймаючи рішення по суті спірних правовідносин, суд виходить з наступного.

Правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначаються Законом України від 22.10.1993 р. № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон № 3551 - XII).

Відповідно до ст. 4 Закону № 3551 - XII, ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону 3551-XIІ до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Частиною 2 ст. 7 Закону № 3551-XIІ встановлено що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:

1) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами;

2) осіб начальницького і рядового складу органів Міністерства внутрішніх справ і органів Комітету державної безпеки колишнього Союзу РСР, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України та інших військових формувань, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання службових обов`язків, ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, участі у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, інших уражень ядерними матеріалами;

4) осіб, які стали інвалідами внаслідок поранень чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних: у районах бойових дій у період Другої світової війни та від вибухових речовин боєприпасів і військового озброєння у повоєнний період; від вибухових речовин, боєприпасів і військового озброєння на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій ті Луганській областях до 1 грудня 2014 року, а з 1 грудня 2014 року - на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, де органи державної влади здійснюють свої повноваження, та в населених пунктах, розташованих на лінії зіткнення, під час проведення антитерористичної операції, здійснення заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях;

5) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок воєнних дій громадянської та Другої світової воєн або стали особами з інвалідністю від зазначених причин у неповнолітньому віці у воєнні та повоєнні роки;

6) військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, а також колишніх бійців винищувальних батальйонів, взводів і загонів захисту народу та інших осіб, які брали безпосередню участь у бойових операціях по ліквідації диверсійно-терористичних груп та інших незаконних формувань на території колишнього Союзу РСР і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, одержаних під час виконання службових обов`язків у цих батальйонах, взводах і загонах у період з 22 червня 1941 року по 31 грудня 1954 року;

7) учасників бойових дій на території інших держав, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з перебуванням у цих державах;

8) осіб, які брали безпосередню участь у бойових діях під час Другої світової війни, та осіб, які у неповнолітньому віці були призвані чи добровільно вступили до лав Радянської Армії і Військово-Морського Флоту під час військових призовів 1941-1945 років і стали особами з інвалідністю внаслідок загального захворювання або захворювання, отриманого під час проходження військової служби чи служби в органах внутрішніх справ, державної безпеки, інших військових формуваннях;

9) осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи;

10) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранень, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (далі - Революція Гідності), та які звернулися за медичною допомогою у період з 21 листопада 2013 року по 30 квітня 2014 року;

11) військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

12) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

13) осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами;

14) осіб, які добровільно забезпечували (або добровільно залучалися до забезпечення) проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (у тому числі здійснювали волонтерську діяльність) та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції, перебуваючи безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) з проходженням військової служби або виконанням обов`язків військової служби проводиться військово - лікарськими комісіями відповідно до Положення про військово - лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра Оборони України 14.08.2008 року № 402 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 р. за № 1109/15800, із змінами, далі - Положення).

Положенням регламентовано вичерпний перелік формулювань, що можуть бути зазначені ВЛК (п.п.21.5, 21.6 Положення).

Зокрема, відповідно до пп. «а», «б», «г» п. 21.5 Положення, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:

а) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державною кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонною наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно - розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;

б) «Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії;

г) «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини», якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

У свідоцтві про хворобу позивача від 21.05.2019 року Військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_4 , зокрема, зазначено:

П. 8 Короткий анамнез: «Зі слів та підтверджуючих документів 27.07.2018 р. в 11-й годині ранку при проведенні огляду місця для проведення занять з гірсько - штурмової підготовки з особовим складом розвідувальної роти в/ч А 4267 зачепився верхнім одягом за елемент конструкції будівлі, впав в проліт між поверхами і отримав травму. Доставлений в Коломийську ЦРЛ».

У п. 12 «Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва» констатовано наявність:

- травми, отриманої за вищеописаних обставин - «Травма, контузія, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби»;

- іншого захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» (пов`язане з безпосередньою участю в зоні проведення АТО на території Донецької та Луганської областей);

- іншого захворювання «Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби» (пониження гостроти зору).

Порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни визначається Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранам війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 р. № 302 (далі - Порядок).

Пунктом 2 Порядку передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціальною захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Згідно з п. 7 Порядку, «Посвідчення інваліда війни», «Посвідчення учасника війни» і відповідні нагрудні знаки, «Посвідчення члена сім`ї загиблого» видаються органами праці та соціального захисту населення за місцем реєстрації громадянина.

Відповідно до п. 10 Порядку, «Посвідчення інваліда війни» видається на підставі довідки медико - соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності.

Відповідно до абз. 2 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. № 1317 «Питання медико - соціальної експертизи» медико - соціальна експертиза потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання проводиться після подання акта про нещасний випадок на виробництві, акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. № 1112, висновку спеціалізованого медичного закладу (науково - дослідного інституту професійної патології чи його відділення) про професійний характер захворювання, направлення лікувально - профілактичного закладу охорони здоров`я або роботодавця чи профспілкового органу підприємства, на якому потерпілий одержав травму чи професійне захворювання, або робочого органу виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків, суду чи прокуратури.

Пунктом 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, передбачено, що особі, що визнана інвалідом, залежно від ступеня розладу функцій органів і систем організму та обмеження її життєдіяльності встановлюється І, ІІ чи ІІІ група інвалідності. І група інвалідності поділяється на підгрупи А і Б залежно від ступеня втрати здоров`я інваліда та обсягу потреби в постійному сторонньому догляді, допомозі або нагляді.

Чинним законодавством регламентовано перелік причин інвалідності, які можуть бути зазначені у довідці МСЕК.

Довідкою до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серії АВ № 0935975, позивачу встановлено третю групу інвалідності. Причина інвалідності: «Травма, контузія, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби». Тобто, у позивача наявне захворювання, пов`язане із захистом Батьківщини, захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, що підтверджується свідоцтвом про хворобу, проте до інвалідності призвела травма, пов`язана із виконанням обов`язків військової служби, але не пов`язана з бойовими діями, що підтверджується довідкою до акту МСЕК.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що інвалідність позивача не пов`язана з виконанням обов`язків військової служби в контексті статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (під час воєнних дій), а одержана внаслідок виконання службових обов`язків.

Відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, дослідивши обставини справи крізь призму законодавчих норм, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 205, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в особі представника ОСОБА_2 (вул. Заньковецької , 9/149, м. Ужгород, 88000) до Департаменту праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради (пл. Ш. Петефі, 24-26, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяД.В. Іванчулинець