Справа № 520/2006/2020
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 р.Справа № 520/2006/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Перцової Т.С. , Русанової В.Б. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Амельченка С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року (суддя Супрун Ю.О.; м. Харків) по справі № 520/2006/2020

за позовом ОСОБА_1

до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (далі також - відповідач, Фонд) в якому просить суд:

- визнати протиправним звільнення ОСОБА_1 з роботи в період тимчасової непрацездатності;

- скасувати наказ Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08.09.2016 року № 120 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення 08.09.2016 року з посади державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку;

- поновити ОСОБА_1 на посаді державного службовця - головного спеціаліста відділу правового забезпечення Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях;

- стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.09.2016 року по 17.02.2020 року у розмірі 195800,46 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі № 520/2006/2020 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що у даній справі існують такі, що набрали законної сили судові рішення (по справі № 820/5040/16) у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 про відмову у відкритті провадження у адміністративній справі, яка перешкоджає подальшому провадженню у ній, і направити її для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач посилається на відмінність предмету та підстав позову у цій справі та справі № 820/5040/16. Зазначає, що ключовою складовою предмету спору у цій справі є визнання протиправним звільнення позивача з роботи саме в період тимчасової непрацездатності 09.09.2016 та похідні від цього порушення закону вимоги про скасування наказу про звільнення від 08.09.2016 № 120, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, а його підставами є порушення відповідачем положень ч. 3 ст. 40 КЗпП України, згідно із якою не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також порушенням ч. 4 ст. 74 Закону України "Про державну службу", згідно із якої дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час перебування його у відпустці або у відрядженні.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що в провадженні Харківського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 820/5040/16 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення фонду державного майна України по Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді і стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08.09.2016 року № 120 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення - звільнення 08.09.2016 року з посади державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку;

- поновити ОСОБА_1 на посаді державного службовця - головного спеціаліста Відділу правового забезпечення регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з 08.09.2016 року;

- стягнути з регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 08.09.2016 року по дату поновлення на посаді;

- присудити до негайного стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області суми за період часу вимушеного прогулу з 09.09.2016 року по 10.10.2016 року, а також зобов`язати здійснити повний розрахунок за решту часу вимушеного прогулу по день поновлення ОСОБА_1 на посаді за відповідним наказом з особового складу.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року по справі № 820/5040/16 в задоволенні адміністративного позову відмовлено. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 р. апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року було залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.12.2018 р. касаційну скаргу позивача залишено без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 р. змінено в частині мотивів відмови в задоволенні позову. В решті постанову Харківського окружного адміністративного суду від 28.02.2017 та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2017 р. залишено без змін.

Зазначеними вище судовими рішеннями у справі № 820/5040/16 було надано оцінку обставинам, які стали підставою звільнення ОСОБА_1 та прийняття рішення про звільнення позивача, а саме наказу РВ ФДМУ по Харківській області від 08.09.2016 № 120, зважаючи на підстави, викладені у позові.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що у квітні 2019 року ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вимогами про скасування наказу регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області від 08.09.2016 № 120 про застосування до нього дисциплінарного стягнення (звільнення з посади державного службовця за вчинення дисциплінарного проступку), поновлення його на посаді державного службовця (головного спеціаліста відділу правового забезпечення регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області з 09.09.2016) та стягнення з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 09.09.2016 року по дату поновлення на посаді.

В якості підстав позову позивачем було зазначено, що початок здійснення дій з підготовки до звільнення та звільнення позивача з роботи у РВ ФДМУ по Харківській області за наказом від 08.09.2016 року № 120 відбулися під час його перебування на лікарняному за тимчасовою непрацездатності згідно листка непрацездатності від 09.09.2016 року серії АГВ №475451, тобто з порушенням відповідачем положень ч. 3 ст. 40 КЗпП України, згідно яких не допускається звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу в період його тимчасової непрацездатності (крім звільнення за пунктом 5 цієї статті), а також з порушенням ч. 4 ст. 74 Закону України "Про державну службу", згідно якої дисциплінарне стягнення не може бути застосовано під час перебування його у відпустці або у відрядженні. Зазначив

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2019 року по справі № 520/4058/19 відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України.

Зазначену ухвалу залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року по справі № 520/4058/19.

Таким чином, позивач вже звертався до суду з аналогічними позовними вимогами та в якості підстав позову посилався на незаконність винесеного відповідачем наказу від 08.09.2016 року № 120 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення через порушення відповідачем положень ч. 3 ст. 40 КЗпП України та ч. 4 ст. 74 Закону України "Про державну службу" внаслідок фактичного звільнення позивача з роботи саме 09.09.2016 - в день його тимчасової непрацездатності.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 170 КАС України встановлено, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з тих же підстав або оспорювати в іншому процесі встановлені судом факти і правовідносини.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Беручи до уваги вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 року по справі № 520/2006/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) Т.С. Перцова В.Б. Русанова
Повний текст постанови складено 11.08.2020 року