Справа № 200/6196/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 р. Справа№200/6196/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року засобами поштового зв`язку товариство з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» (далі ТОВ «Маркетинг 77») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, зокрема, що подало до контролюючого органу податкові накладні з податку на додану вартість, між тим їх реєстрацію було зупинено з пропозицією надати пояснення та копії документів. На пропозицію контролюючого органу надало і пояснення, і копії документів, якими підтверджується реальність здійснення господарських операцій по поданим податковим накладним. Між тим, відповідач - Головне управління ДПС у Донецькій області прийняв рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказані рішення позивач вважав неправомірними, оскільки при їх прийняті не враховано те, що надані позивачем до відповідача первинні бухгалтерські документи складені з дотриманням вимог законодавства і повністю відображають зміст господарських операцій по укладеному договору поставки від 05.03.2018 року № 05/03. Крім того, в оскаржених рішеннях комісія Головного управління ДПС у Донецькій області мала підкреслити документи, які, на її думку, не надані, однак таке підкреслення в рішеннях відсутнє.

Вважаючи свої права порушеними, позивач просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.04.2020 року №1541385/41027186 та від 29.04.2020 року №1543384/41027186, винесені Головним управлінням ДПС у Донецькій області;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 01.11.2019 року № 1 та від 01.11.2019 року № 2, подані ТОВ «Маркетинг 77».

Позивач також подав письмові пояснення, в яких зазначав, що у письмових поясненнях від 29.04.2020 року №31, що подавалися ним до податкового органу, допущено описку щодо одного з документів, які позивач надав на підтвердження придбання товару, а саме: замість платіжної вимоги-доручення №3-176055 вiд 28.04.2017 року помилково зазначено «платіжної вимоги-доручення № 1704134».

Відповідач Головне управління ДПС у Донецькій області подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що станом на дату зупинення реєстрації податкових накладних позивача від 01.11.2019 №1 та №2 в Єдиному реєстрі податкових накладних діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, а станом на дату прийняття комісією регіонального рівня рішень про відмову в реєстрації податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року №1165, та Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520.

На виконання Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, 21.03.2018 року за № 959/99-99-07-18, 05.11.2018 року за №4065/99-99-07-05-04-18, 07.08.2019 року за № 1962/99-99-29-01-01-18 були визначені Критерії ризиковості платника податку, Критерії ризиковості здійснення операцій, 21.03.2018 року за № 960/99-99-07-18, 07.08.2019 року за № 1963/99-99-29-01-01-18 - Перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку.

Податкові накладні позивача були зупинені через відповідність зазначених у таких податкових накладних господарських операцій Критеріям ризиковості здійснення операцій, що наведені у додатку 3 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.

З 14.12.2019 року набув чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Цим Порядком передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Після зупинення реєстрації податкових накладних позивач подав повідомлення про подання пояснень та копій документів, письмові пояснення та копії документів.

Однак, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зроблено висновок про ненадання (надання з дефектами) позивачем наступних документів:

1) первинних документів щодо транспортування товарів від контрагентів-продавців на адресу позивача, і від позивача до контрагента-замовника ПП «Полімет». Так надані позивачем товарно-транспортні накладні щодо перевезення вантажів позивачу як замовнику та перевезення вантажів від позивача до ПП «Полімет» свідчать про їх дефектність (неправильність заповнення). Не надано документів в підтвердження факту понесення позивачем витрат на безпосереднє транспортування товарів або на оплату послуг перевізника;

2) не надано складських документів (у т.ч. інвентаризаційних описів) щодо зберігання позивачем придбаних у ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» мідьвмісних шлаків та понесення на це витрат;

3) рахунків (рахунків-фактури) на проведення оплати позивачем за придбаний у ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» товар (шлак мідьвмісний), і на проведення оплати ПП «Полімет» за придбаний у позивача товар (шлак мідьвмісний). При цьому обов`язок надання позивачем рахунку покупцю ПП «Полімет» у день поставки товару прямо визначений п. 4.2 розд. 4 договору постачання від 05.03.2018 року №05/03;

4) первинних, банківських або бухгалтерських документів щодо розвантаження/навантаження придбаних/реалізованих товарів. У письмових поясненнях зазначено, що у складському приміщенні, що має підприємство за адресою: Донецька обл., м. Костянтинівна, вул. Мірошниченко, 7Б, здійснюються вантажні роботи та операції зберігання товарів, однак хто саме здійснює такі роботи та операції, а також кому належить такий склад на правах власності, з наданих пояснень та документів невідомо;

5) розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків щодо перерахування ПП «Полімет» коштів в рахунок оплати за придбаний у позивача товар (надані лише виписані позивачем платіжні доручення). Відсутність проведення фактичних розрахунків, на думку відповідача, свідчить про відсутність реального руху грошових коштів між сторонами, який є необхідним елементом здійснення будь-якої господарської операції, спрямованої на отримання реального економічного ефекту у вигляді отримання прибутку.

У зв`язку з наведеними обставинами комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийняті рішення про відмову в реєстрації поданих позивачем податкових накладних.

Вважав, що вказані рішення відповідали вимогам законодавства.

Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідачем Державною податковою службою України відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було.

Судом встановлено, що ТОВ «Маркетинг 77» як платник податків перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області (в Костянтинівській державній податковій інспекції Костянтинівсько-Дружківського управління); є, зокрема платником податку на додану вартість з 01.02.2017 року (далі ПДВ).

Основним видом економічної діяльності позивача є: код КВЕД 46.72 - оптова торгівля металами та металевими рудами.

Між позивачем як постачальником та ПП «Полімет» як покупцем укладено договір поставки від 05.03.2018 року № 05/03, відповідно до якого постачальник зобов`язався передати у власність, а покупець прийняти та оплати та товар (шлак мідьвмісний ДСТУ3211:2009 (ГОСТ 1639:2009). Кількість товару, найменування, одиниця виміру, ціна одиниці виміру товару визначаються сторонами у видаткових накладних. Транспортування товару виконується за рахунок та автотранспортом покупця. Передавання товарів від постачальника до покупця (відвантаження товару) за цим договором здійснюється у строки, що визначені у видаткових накладних. Оплата товару здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки. Строку дії договору згідно з додатковою угодою до нього від 31.12.2018 року до 31.12.2020 року.

На виконання вказаного договору позивач поставив ПП «Полімет» товар, що зазначений у видаткових накладних та відповідає умовам договору.

По вказаним господарським операціям позивач як платник податку під час здійснення поставки товару (на дату відвантаження товару) склав податкові накладні:

від 01.11.2019 року № 1 на суму 297514,08 грн., в тому числі ПДВ 49585,68 грн.;

від 01.11.2019 року № 2 на суму 320274,72 грн., в тому числі ПДВ 53379,12 грн.

Вказані податкові накладні у встановлений законодавством строк були надіслані податковому органу в електронному вигляді для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

13.11.2019 року та, відповідно, 30.11.2019 року по кожній з поданих позивачем податкових накладних контролюючим органом надіслано квитанцію №1 про зупинення реєстрації податкової накладної, в яких зазначалося, що: накладна прийнята, однак її реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України, оскільки, як зазначено: «Обсяг постачання товару/послуги 2620 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». Позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК, для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Після отримання квитанцій №1 позивач до контролюючого органу подав повідомлення про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, а також письмові пояснення та копії документів щодо господарських операцій, в тому числі документи щодо придбання товару позивачем.

Так, до повідомлення від 24.04.2020 року №1 щодо податкової накладної від 01.11.2019 року № 1 додані письмові пояснення від 29.04.2020 року №31 про те, що податкова накладна від 01.11.2019 року № 1 (на реалізацію товару) складена згідно з першою подією-операцією відвантаження товару згідно з договором від 05.03.2018 року № 05/03 (додаткова угода до договору № 05/03 від 31.12.2018 року), видаткової накладної № РН-0000064 від 01.11.2019 року, товарно-транспортна накладна №РН-0000064 від 01.11.2019 року. Цей товар було відвантажено транспортом позивача та за його рахунок. Розрахунок за товар на даний проведено. Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній, а саме: договору від 05.03.2018 року №05/03; додаткової угоди до вказаного договору від 31.12.2018 року (про продовження строку дії договору №05/03-1); видаткової накладної №РН-0000064 від 01.11.2019 року; податкової накладної №1 від 01.11.2019 року; квитанції № 1 від 13.11.2019 року до ПН № 1 від 01.11.2019 року; товарно-транспортної накладної №РН-0000064 від 01.11.2019 року; сертифікату якості №64 від 01.11.2019 року; довіреності №101 від 01.11.2019 року; платіжних доручень від 06.11.2019 року №№35, 1287, 1288, 1289,; платіжного доручення №1308 від 11.11.2019 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 листопад-грудень 2019 року; договору оренди офісного приміщення №21 від 14.12.2016 року; договору оренди офісного приміщення №21 від 14.12.2019 року з актом приймання передачі; договору №2 оренди нежитлового приміщення з підйомно-транспортним обладнанням від 01.03.2017 року; договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2018 року; договору №01/01 від 01.01.2019 року про надання логістичних послуг; договору оренди автомобіля №1 від 14.05.2019 року.

Також, в поясненнях позивач відобразив, що товар було придбано у ПАТ «НКМЗ» згідно з договором від 26.04.2017 року № 21/11-17, специфікація №1 від 26.04.2017 року; оплата згідно з платіжною вимогою-дорученням №3-176055 від 28.04.2017 року; отримання згідно з накладною №1704134 від 28.04.2017 року; товарно-транспортна накладна №1704134 від 28.04.2017 року; товар сплачено відповідними платіжними дорученнями; транспортування відбувалося за рахунок позивача; товар зберігався на складі підприємства.

На підтвердження придбання позивачем товару (який в подальшому був реалізований на адресу ПП «Полімер») позивач до пояснень додав копії документів: контракту від 26.04.2017 року № 21/11-17, укладеного між позивачем та ПАТ «НКМЗ», додаткової угоди №1 від 20.07.2017 року; специфікацій №1 та №2 до цього договору; платіжної вимоги-доручення №3-176055 вiд 28.04.2017 року (як поясний позивач, замість платіжної вимоги-доручення №3-176055 вiд 28.04.2017 року помилково зазначено «платіжної вимоги-доручення № 1704134»); платіжного доручення №6 від 26.04.2017 року; податкової накладної №7042610 від 26.04.2017 року; видаткової накладної №АМ 1704134 від 28.04.2017 року; товарно-транспортної накладної №1704134 від 28.04.2017 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку 631; картки рахунку 631; фінансового звіту на 31.12.2019 року.

До повідомленні від 27.04.2020 року №2 щодо податкової накладної від 01.11.2019 року № 2 додані письмові пояснення від 27.04.2020 року №2 про те, що податкова накладна від 01.11.2019 року № 2 (на реалізацію товару) складена згідно з першою подією-операцією відвантаження товару згідно з договором від 05.03.2018 року № 05/03 (додаткова угода до договору № 05/03 від 31.12.2018 року), видаткової накладної №РН-0000065 від 01.11.2019 року, товарно-транспортна накладна №РН-0000065 від 01.11.2019 року; цей товар відвантажено транспортом та за рахунок позивача; розрахунок товару проведено. Одночасно позивач подав копії документів, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковій накладній, а саме: договору від 05.03.2018 року №05/03 з угодою про продовження договору №05/03-1 від 31.12.2018 року; видаткової накладної №РН-0000065 від 01.11.2019 року; податкової накладної №2 від 01.11.2019 року; квитанції № 1 від 30.11.2019 року до вказаної податкової накладної; товарно-транспортної накладної №РН-0000065 від 01.11.2019 року; сертифікату якості №65 від 01.11.2019 року; довіреності №101 від 01.11.2019 року; платіжного доручення №1308 від 11.11.2019 року; платіжного доручення №46 від 22.11.2019 року; платіжного доручення №52 від 27.11.2019 року; оборотно-сальдової відомості по рахунку 361 листопад-грудень 2019 року; договору оренди офісного приміщення №21 від 14.12.2016 року; договору оренди офісного приміщення №21 від 14.12.2019 року з актом приймання-передачі; договору №2 оренди нежитлового приміщення з підйомно-транспортним обладнанням від 01.03.2017 року; договору оренди нежитлового приміщення №3 від 01.01.2018 року; договору №01/01 від 01.01.2019 року про надання логістичних послуг; договору оренди автомобіля №1 від 14.05.2019 року.

Також, в поясненнях позивач відобразив, що товар було придбано у ПАТ «НКМЗ» згідно з договором від 26.04.2017 року № 21/11-17, специфікація №1 від 26.04.2017 року; оплата згідно з платіжною вимогою-дорученням №3-176055 від 28.04.2017 року; отримання згідно з накладною №1704134 від 28.04.2017 року; товарно-транспортна накладна №1704134 від 28.04.2017 року; товарно-транспортна накладна № 1704134 від 28.04.2017 року, реалізовано партії в кількості 2640 кг; специфікація №2 від 24.072017 року; додаткова угода №1 від 20.07.2017 року; оплата згідно з платіжною вимогою-дорученням №3-176086 від 24.07.2017 року; отримання шлаку в кількості 11060кг згідно з накладними №АМ1707106, 1707108, 1707107 від 24.07.2017 року; товарно-транспортні накладні №1707106, 1707108, 1707107 від 27.04.2017 року; реалізовано партію у кількості 9180 кг; товар сплачено відповідними платіжними дорученнями; транспортування відбувалося за рахунок позивача; товар зберігався на складі підприємства.

На підтвердження придбання позивачем товару (який в подальшому був реалізований на адресу ПП «Полімер») позивач до пояснень додав копії документів: контракту № 21/11-17 від 26.04.2017 року укладеного між позивачем та ПАТ «НКМЗ» з додатковою угодою №1 від 20.07.2017 року; специфікацій №1 та №2 до цього договору; платіжної вимоги-доручення від 24.07.2017 року №№ 1704134, 176086; платіжного доручення №6 від 26.04.2017 року; платіжного доручення №40 від 21.07.2017 року; податкової накладної №7042610 від 26.04.2017 року; податкової накладної №7072108 від 21.07.2017 року; коригування №7072703 від 21.07.2017 року; видаткової накладної №1704134 від 28.04.2017 року; видаткових накладних від 24.07.2019 року №№ 1707106, 1707108, 1707107; товарно-транспортної накладної №1704134 від 28.04.2017 року; товарно-транспортних накладних від 24.07.2017 року №№ 1707106, 1707108, 1707107; оборотно-сальдової відомості по рахунку 631; картки рахунку 631; фінансового звіту на 31.12.2019 року.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 01.11.2019 року № 1, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.04.2020 року №1541385/41027186.

За результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків щодо податкової накладної від 01.11.2019 року № 2, комісією Головного управління ДПС у Донецькій області прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 29.04.2020 року №1543384/41027186.

Вказаними рішеннями позивачу відмовлено в реєстрації вказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податків копій документів, а саме зроблено відмітку напроти речень:

- «первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано, підкреслити).»;

- «документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (документи, які не надано, підкреслити).».

Документи, які не надано, в рішеннях не підкреслено.

Отже, всі два оскаржені рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийняті з аналогічної причини.

Рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних позивачем оскаржені в адміністративному порядку.

Рішеннями Державної податкової служби України від 06.05.2020 року № 17862/41027186/2 та № 17904/41027186/2 скарги залишені без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктами 16.1.2 й 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Розділ V Податкового кодексу України (ст.ст. 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 цього Кодексу об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 вказаного Кодексу датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 вказаного Кодексу на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Для платників податку в разі здійснення постачання товарів/послуг, постачання яких має безперервний або ритмічний характер, встановлені особливі терміни складання податкової накладної (пп. 201.4. ст. 201 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. 14.1.60 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з абз. 1 п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Граничні строки реєстрації податкової накладної встановлені п. 201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абз. 5 п.201.10 ст. 201 вказаного Кодексу.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 21.02.2018 року № 117, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Пізніше відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11.12.2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, який підлягав застосуванню на час зупинення реєстрації податкових накладних позивача, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Пунктами 6 та 7 вказаного Порядку визначено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Отже, підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:

1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку; або

2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.

Реєстрація поданих позивачем податкових накладних зупинена з посиланням на пп.2.1 п. 2 Критеріїв ризиковості здійснення операцій.

Разом з тим дії відповідача щодо зупинення реєстрації податкових накладних не є предметом спору в даній справі.

Щодо подій які відбулися після зупинення реєстрації податкових накладних позивача

Відповідно до п.п. 12 та 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з п. 14 Порядку перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 15 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 вказаного Порядку визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронні довірчі послуги, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п.п. 18 та 19 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Пунктом 20 Порядку (який був чинним до 10.12.2019 року) було визначено, що зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 вказаного Порядку (який був чинним до 10.12.2019 року) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 05.06.2019 року в справі №826/12108/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 року та постановою Верховного Суду від 10.03.2020 року, пункти 10, 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», визнано протиправними та нечинними.

Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2019 року з в справі №826/12108/18 зупинено дію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.06.2019 року та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 року у справі до закінчення перегляду рішень в касаційному порядку.

Отже, пункти 10, 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117, підлягали застосуванню в період до 10.12.2019 року, та з 16.12.2019 року до 10.03.2020 року. З 10.03.2020 року вони застосуванню не підлягають.

Станом на день подання позивачем письмових пояснень та копії документів, а також на час прийняття оскаржених рішень діяв Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.

З 14.12.2019 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, яким затверджений Порядок прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 1 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, цей Порядок визначає механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 цього Порядку визначено, що прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до п. 5 Порядку перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 6 та 9 вказаного Порядку письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з п.п. 3 та 10 вказаного Порядку комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Відповідно до п. 11 Порядку комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Як встановлено судом, після отримання квитанцій про зупинення реєстрації податкової накладної (квитанцій №1) позивачем як платником податків в порядку, встановленому законодавством, до контролюючого органу подані повідомлення, письмові пояснення щодо підтвердження інформації, зазначеної у кожній податковій накладній, і копії відповідних документів, які підтверджували реальність здійснення господарських операцій по податковим накладним.

Факт складання документів з порушенням вимог законодавства контролюючим органом не встановлено, що підтверджується змістом оскаржених рішень.

Між тим, за результатом розгляду письмових пояснень та копій документів, що подані платником податків, комісією регіонального рівня контролюючого органу щодо поданих позивачем податкових накладних прийняті рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підставою для прийняття таких рішень стало ненадання платником податку копій документів.

Форма рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначена Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (додаток до вказаного Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.

В порушення наведених вимог законодавства оскаржені рішення містять лише загальний перелік документів, що передбачений формою такого рішення (додаток до вказаного Порядку), і підкреслення документів, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надані, однак мали би бути надані щодо господарських операцій позивача, не містять.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість.

З огляду на наведене посилання відповідача на те, що серед поданих позивачем документів не було певних документів, є неприйнятними.

Посилання відповідача у відзиві на ненадання платником податку рахунків (рахунків-фактури) на проведення оплати позивачем як покупцем за придбаний ним у ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» товар (шлак мідьвмісний) є неприйнятними, оскільки податкові накладні позивачем були надіслані на реєстрацію по договору з іншим контрагентом, ніж зазначений.

Посилання відповідача на ненадання платником податку рахунків (рахунків-фактури) на проведення оплати, а також розрахункових документів та банківських виписок з особових рахунків щодо перерахування ПП «Полімет» (як покупцем) коштів в рахунок оплати за придбаний у позивача товар (шлак мідьвмісний), є неприйнятними, оскільки позивачем надані відповідні документи, які не суперечать змісту договору поставки від 05.03.2018 року № 05/03, що укладений між позивачем як постачальником та ПП «Полімет» як покупцем, та в цілому господарській операції з поставки товару. Крім того такі посилання суперечать змісту вказаного договору, згідно з п. 3.1 якого оплата товарів покупцем здійснюється протягом 60 календарних днів від дати поставки.

Крім того, як вже зазначалося, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень не містять чіткої підстави їх прийняття, що свідчить про їх необґрунтованість, тому ці та інші посилання відповідача на те, що серед поданих позивачем документів не було певних документів, є неприйнятним.

Посилання відповідача на те, що товарно-транспортні документи (по договорам поставки) складені з порушенням вимог законодавства, оскільки в них неповно/неправильно заповнені реквізити, та ненаданням документу в підтвердження факту понесення позивачем витрат на транспортування товарів або на оплату послуг перевізника, є неприйнятними, адже між позивачем та його контрагентом укладено не договори перевезення, а договір поставки, і саме щодо господарських операцій по вказаному договору відповідачем зроблені висновки. Товарно-транспортна накладна, подорожній лист, тобто документи, що передбачені Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, що затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року №363, призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, і в операціях з поставки товару не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06.02.2018 року в справі №816/166/15-а, від 11.09.2018 року в справі №816/909/17, від 05.02.2019 року в справі №813/123/16.

Крім того, посилання на надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства, є безпідставними, оскільки ці обставини в оскаржених рішеннях не відображені і не були покладені в основу оскаржуваних рішень. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення.

Крім того, в разі, якщо контролюючий орган і вважав, що є обставини, які унеможливлювали реєстрацію кожної податкової накладної позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних (зокрема, якщо подані не всі документи), це не давало йому права приймати рішення про відмову в реєстрації податкових накладних до закінчення строку, встановленого п. 6 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, до закінчення 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування, протягом яких платник податку має право подати до контролюючого органу письмові пояснення та копії документів.

Адже, встановлений пунктом 3 Порядку строк для прийняття контролюючим органом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних підлягає застосуванню з урахуванням строку, який пунктом 6 Порядку наданий платнику податків для реалізації його права.

Отже, в ході розгляду справи судом встановлено протиправність винесення рішень про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У зв`язку з наведеним оскаржені рішення про відмову у реєстрації податкових накладних позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних не можна вважати законними і обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають визнанню неправомірними та скасуванню (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Посилання представників відповідача на інформацію, яка міститься у внутрішніх базах даних ДПС, є неприйнятними, оскільки ці посилання не ґрунтуються на безпосередньому аналізі первинних документів, і, відповідно, в спірних правовідносинах не є належним доказом в розумінні процесуального закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає повноваження суду при вирішенні справи, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 року в справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява №28924/04) констатував: «50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачами, надані позивачем документи підтверджували реальність здійснення господарських операцій по поданим податковим накладним. Документи складені з дотриманням вимог законодавства і були достатніми для реєстрації кожної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Обставин, які б унеможливлювали реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, судом не встановлено.

Згідно з п. 13 Порядку прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520, рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 19 Порядку виконання рішень суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій, як, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення).

Відповідно до п. 20 вказаного Порядку у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

При цьому суд також враховує наступне.

Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами затверджений наказом Міністерства фінансів України від 06.06.2017 року №557.

Розділом II Порядку визначені загальні вимоги щодо електронного документообігу.

Відповідно до п. 1 розд. ІІ Порядку електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства та на підставі Договору, що визначає взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Згідно з п.п. 8 - 10 розд. ІІ Порядку у разі якщо адресатом є контролюючий орган, після надходження електронного документа здійснюється його автоматизована перевірка.

Автоматизована перевірка здійснюється у день надходження або не пізніше наступного робочого дня, якщо електронний документ надійшов після закінчення операційного дня або за 1 годину до його закінчення.

Автоматизована перевірка електронного документа включає: перевірку правового статусу кваліфікованого електронного підпису чи печатки відповідно до частини другої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги»; перевірку обов`язковості та послідовності накладення на електронний документ кваліфікованого електронного підпису чи печатки підписувачів у встановленому порядку; перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перевірку наявності обов`язкових реквізитів; перевірку наявності Заяви про приєднання до Договору; перевірку дії Договору.

Пунктом 11 розд. ІІ Порядку визначено, що перша квитанція надсилається автору електронного документа протягом двох годин з часу його отримання контролюючим органом, в іншому разі - протягом перших двох годин наступного операційного дня.

У першій квитанції, що формується за результатами автоматизованої перевірки, зазначеної у пункті 10 цього розділу, повідомляється про результати такої перевірки. У разі негативних результатів автоматизованої перевірки у першій квитанції повідомляється про неприйняття електронного документа із зазначенням причин, у такому випадку друга квитанція не формується. На першу квитанцію накладається печатка контролюючого органу, здійснюється її шифрування та надсилання автору електронного документа. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в контролюючому органі.

Якщо автору протягом встановленого строку після відправки електронного документа не надійшла перша квитанція, електронний документ вважається не одержаним адресатом.

Відповідно до п. 12 розд. ІІ Порядку не пізніше наступного робочого дня з моменту формування першої квитанції, якщо інше не встановлено нормативно-правовими актами та цим Порядком, формується друга квитанція.

Друга квитанція є підтвердженням про прийняття (реєстрацію) або повідомленням про неприйняття в контролюючому органі електронного документа. В другій квитанції зазначаються реквізити прийнятого (зареєстрованого) або неприйнятого (із зазначенням причини) електронного документа, результати обробки в контролюючому органі (дата та час прийняття (реєстрації) або неприйняття, реєстраційний номер, дані про автора та підписувача (підписувачів) електронного документа та автора квитанції).

Відповідно до п. 14 розд. ІІ Порядку у разі наявності другої квитанції про прийняття електронного документа датою та часом прийняття (реєстрації) електронного документа контролюючим органом вважаються дата та час, зафіксовані у першій квитанції.

З метою ефективного захисту та відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача Державну податкову службу України (якій фактично передані відповідні повноваження Державної фіскальної служби України) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні позивача датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо цих податкових накладних (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 164, ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ), Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати неправомірними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Донецькій області від 28.04.2020 року №1541385/41027186 та від 29.04.2020 року №1543384/41027186 про відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України (04053, м. Київ, пл. Львівська, 8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 164, ) від 01.11.2019 року № 1 та від 01.11.2019 року № 2 датою та часом, що зафіксовані у першій квитанції щодо цих податкових накладних.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області (87500, Донецька обл., м.Маріуполь, вул. Італійська, 59, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Маркетинг 77» (85110, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр-т Ломоносова, 164, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 10 серпня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда