Справа № 480/1464/20
Суддя: О.А. Прилипчук
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 р. Справа № 480/1464/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Прилипчука О.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Сумській області

про визнання перевірки незаконною, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Сумській області, в якій просить:

- визнати перевірку ДФС у Сумській області від 23.07.2018 не законною;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Сумській області від 11.09.2018 р. №11561-17 в частині нарахування податкової заборгованості в сумі 7238,39 грн., в т.ч. податку на доходи фізичних осіб у сумі 5580,82 грн., військового збору - 1657,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 23.07.2018 за результатами проведеної документальної позапланової перевірки ГУ ДФС у Сумській області позивачу донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 5580,82 грн. та військового збору у сумі 1657,47 грн.

На підставі акту перевірки Головним управлінням ДФС у Сумській області 11.09.2018 прийнято податкове повідомлення-рішення № 11561-17 про донарахування та збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та з військового збору.

Позивач не погоджується з оскаржуваним повідомленням-рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог податкового законодавства повідомлення про проведення перевірки та вищевказаний акт перевірки працівниками ДФС не були йому вручені, а сам акт перевірки на його вимогу ДФС був направлений на адресу лише 18.02.2010, а вказаний акт перевірки отримав поштовим зв`язком 24.02.2020. Твердження ДФС про те, що акт перевірки був направлений поштовим зв`язком на його адресу та був вручений 27.07.2018 не відповідає дійсності, так як на повідомленні про вручення листа стоїть не його підпис. Повідомлення включає не лише направлення відомостей про майбутню перевірку, а й отримання ним їх. Невиконання законодавчих вимог щодо належного повідомлення платника про проведення податкової перевірки до початку її проведення призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 26.03.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що вважає позов є необґрунтованим.

На підставі наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №948 від 11.06.2018 р. та повідомлення №165 від 11.06.2018 року, виданого ГУ ДФС у Сумській області, проведена документальна позапланова невиїзна перевірка платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за 2016 рік.

23.02.2018 ОСОБА_1 . Роменською ОДПІ направлено лист №2934/10/18-28/1309 від 19.02.2018 про необхідність надання документального підтвердження або спростування інформації щодо отримання у 2016 році доходу у вигляді спадщини та подання декларації про майновий стан і доходи.(повідомлення про вручення 12.03.2018)

Станом на 11.07.2018р. документальні підтвердження та декларація про майновий стан і доходи з відповідними даними не надходили.

Зазначені обставини стали підставою для проведення перевірки у відповідності до пп. 78.1.2 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 948 від 11.06.2018 року направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника (повідомлення про вручення від 25.06.2018).

Повідомлення про проведення перевірки № 165 від 11.06.2018 року відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу платника (повідомлення про вручення від 25.06.2018).

Перевірка проводилась з 11.07.2018р. по 17.07.2018 р. на підставі наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 948 від 11,06.2018р.

Для отримання інформації до початку перевірки Роменською ОДПІ надіслано запит до приватного нотаріуса Бондаренко О.В. за №9054/18-28-13-09 від 08.05.2018р.

За інформацією, надісланою приватним нотаріусом Бондаренко О.В. підтверджено факт отримання громадянином ОСОБА_1 в 2016 році спадщини від членів сім`ї не першого ступеню споріднення.

Перевіркою встановлено, що в 3 кварталі 2016 року ОСОБА_1 отримано дохід у вигляді успадкованого майна на загальну суму 88398,00 грн., яке складається з: земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 62424,00 грн (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21,09.2016р. №960); земельної ділянки, нормативно грошова оцінка земельної ділянки становить 11664,00 грн (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21,09.2016р. №962); житлового будинку, нормативно грошова оцінка становить 14310,00 грн (свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 21.09.2016р. №958).

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , отримавши дохід у вигляді вартості успадкованого майна, у відповідності до пп. 174.2.2 п. 174.2, п. 174.3 ст. 174 Податкового кодексу України повинен був задекларувати його в сумі 88389,00 грн. та сплатити податок з доходів фізичних осіб в сумі 4419,90 грн., військового збору - 1325,97 грн.

За даними форми 1-ДФ та інформації картки обліку особового рахунку ОСОБА_1 податок на доходи з фізичних осіб станом на 11.07.2018 року утримано та сплачено до бюджету не було.

Акт документальної позапланової невиїзної перевірки №4601/18-28-13-03/ НОМЕР_1 /223 від 23.07.2018 року відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 23.07.2018р на адресу платника (повідомлення про вручення від 27.07.2018).

На підставі Акта документальної позапланової невиїзної перевірки №4601/18-28-13- 03//223 від 23.07.2018 року податкові повідомлення - рішення платнику було надіслано поштою з повідомленням про вручення 08.08.2018.

На підставі вищевикладеного, Головне управління ДПС у Сумській області вважає висновки акту про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 №4601/18-28-13-03/ НОМЕР_1 /223 від 23.07.2018 року такими, що відповідають фактичним обставинам, складеним у відповідності до норм чинного законодавства та є правомірними та обґрунтованими. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити (а.с. 34-36).

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 11.07.2018 по 17.07.2018 ГУ ДФС у Сумській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 з питань правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору з отриманих доходів за 2016 рік, за результатами якої складено акт перевірки від 23.07.2018 р. №4601/18-28-13-03/ НОМЕР_1 /223 (а. с. 7-14).

08.08.2018 року податковим органом прийнято податкове повідомлення- рішення №, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з військового збору у розмірі 1325,97 грн. та штрафними санкціями у розмірі 331,50 грн. (а.с. 41).

Також, 08.08.2018 року податковим органом прийнято податкове повідомлення- рішення №, яким ОСОБА_1 визначено податкове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 4419,90 грн. та штрафними санкціями у розмірі 1104,97 грн. (а.с. 42).

11.09.2018 р. ГУ ДФС у Сумській області складено податкову вимогу №11551-17 на суму боргу 7238,29 грн. (а.с. 18).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Судом встановлено, що 23.02.2018 Роменською ОДПІ направлено повідомлення №2934/10/18-28/1309 від 19.02.2018 ОСОБА_1 про необхідність надання документального підтвердження або спростування інформації щодо отримання у 2016 році доходу у вигляді спадщини та подання декларації про майновий стан і доходи (а.с.38-39).

11.06.2018 року ГУ ДФС у Сумській області прийнято наказ №948 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 у зв`язку з неподанням в установлений законом строк податкової декларації про майновий стан за 2016 рік(а.с.37).

Наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 948 від 11.06.2018 року направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу позивача (а.с.40).

Станом на 11.07.2018р. документальні підтвердження та декларація про майновий стан і доходи з відповідними даними позивач до податкового органу не надав.

За підсумками перевірки відповідачем складено акт документальної позапланової невиїзної перевірки №4601/18-28-13-03/ НОМЕР_1 /223 від 23.07.2018 року направлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення 23.07.2018р на адресу ОСОБА_1 (а.с.44).

На підставі Акту документальної позапланової невиїзної перевірки №4601/18-28-13- 03//223 від 23.07.2018 року відповідачем складено оскаржувані податкові повідомлення - рішення .

Щодо твердження позивача, що відповідачем не надано належних доказів вручення акту перевірки позивачу, суд зазначає, наступне.

Порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними визначають Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року № 270.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, одержувач - адресат або особа, уповноважена ним на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом; адресат - фізична або юридична особа, якій адресується поштове відправлення, поштовий переказ, прізвище, ім`я та по батькові або найменування якої зазначені на поштовому відправленні, бланку поштового переказу в спеціально призначеному для цього місці; повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Згідно п. 94 Правил надання послуг поштового зв`язку, прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

За приписами п. 105-106 Правил надання послуг поштового зв`язку, одержання реєстрованого поштового відправлення, грошових коштів за поштовим переказом здійснюється за умови пред`явлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, визначених законодавством. У разі отримання рекомендованого поштового відправлення одержувач власноруч зазначає прізвище та ставить свій підпис в книзі (на окремому аркуші) встановленого зразка. У разі отримання інших реєстрованих поштових відправлень, поштових переказів одержувач заповнює відповідний бланк повідомлення: зазначає найменування, серію та номер пред`явленого документа, дату одержання та ставить свій підпис.

Оператор поштового зв`язку також може визначати інший порядок вручення реєстрованих поштових відправлень.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що при отриманні реєстрованого (рекомендованого) поштового відправлення працівник поштового зв`язку перевіряє документи одержувача, що посвідчують його особу та повноваження на отримання відправлення, а також зазначає відповідне прізвище цієї особи у повідомленні про вручення поштового відправлення.

При цьому, адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення за відповідною довіреністю.

З матеріалів справи, судом встановлено, що на повідомленні про вручення поштового відправлення № 292 в якому містився акт перевірки, наявний підпис про одержання (а.с.44).

Суд зазначає, що напис про одержання поштового відправлення позивачем, зроблений працівником поштового зв`язку, зазвичай є переконливим доказом отримання відправлення саме адресатом. Таке переконання ґрунтується на презумпції добросовісного виконання працівниками пошти своїх обов`язків. Однак таку презумпцію може бути поставлено під сумнів і спростовано.

Дана позиція суду узгоджується з постановою Верховного суду від 20.03.2019 року по справі № 222/1402/16-а (адміністративне провадження № К/9901/3223/19.

Отже, суд приходить висновку, що відповідачем під час проведення перевірки ОСОБА_1 дотримано вимог Податкового кодексу України, щодо порядку проведення перевірки, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо скасування перевірки не підлягають задоволенню.

Зі змісту акту перевірки судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень відповідач визначає те, що позивач успадкував майно від громадянина ОСОБА_2 , тобто фізичної особи, яка не є членом сім`ї спадкоємця першого ступеня споріднення, і позивачем не було сплачено податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з доходу, одержаного внаслідок успадкування цього майна та не було подано у встановленому порядку податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік.

Згідно з пп.162.1.1 п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України (в редакції станом на дату виникнення спірних правовідносин) платниками податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Підпункт 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України відносить спадщину, отриману на території України до доходів з джерелом їх походження з України.

Згідно з п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: 163.1.1. загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; 163.1.2. доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування доходів фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Відповідно до п.п. 164.2.10 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід у вигляді вартості успадкованого чи отриманого у дарунок майна у межах, що оподатковується згідно з цим розділом.

Кошти, майно, майнові чи немайнові права, вартість робіт, послуг, подаровані платнику податку, оподатковуються згідно з правилами, встановленими розділом ІV Податкового кодексу України для оподаткування спадщини (ст. 174 Податкового кодексу України).

Пунктами 174.3, 174.4 статті 174 Податкового кодексу України передбачено, що особами, відповідальними за сплату (перерахування) податку до бюджету, є спадкоємці, які отримали спадщину.

Дохід у вигляді вартості успадкованого майна (кошти, майно, майнові чи немайнові права) у межах, що підлягає оподаткуванню, і зазначається в річній податковій декларації, крім спадкоємців-нерезидентів, які зобов`язані сплатити податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини та спадкоємців, які отримали у спадщину об`єкти, що оподатковуються за нульовою ставкою податку на доходи фізичних осіб, а також іншими спадкоємцями - резидентами, які сплатили податок до нотаріального оформлення об`єктів спадщини.

Нотаріус щокварталу подає до контролюючого органу за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса інформацію про видачу свідоцтв про право на спадщину та/або посвідчення договорів дарування в порядку, встановленому цим розділом для податкового розрахунку.

Згідно до підпункту "а" 174.2.1 та підпункту 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України об`єкти спадщини - вартість власності, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковується за нульовою ставкою. Тоді як, вартість будь-якого об`єкта спадщини, що успадковується спадкоємцями, які не є членами сім`ї спадкодавця першого ступеня споріднення, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до підпункту 14.1.263 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення вважаються її батьки, чоловік або дружина, діти, у тому числі усиновлені. Інші члени сім`ї фізичної особи вважаються такими, що мають другий ступінь споріднення.

Згідно п.п. 167.2 ст. 167 Податкового кодексу України ставка податку становить 5 відсотків бази оподаткування у випадках, прямо визначених цим розділом.

Судом встановлено, що згідно листа Приватного нотаріуса Бондаренко О.В. позивач отримав у спадок за заповітом майно громадянина ОСОБА_2 загальною вартістю 88398,00 грн.

Також, з матеріалів справи судом встановлено та не заперечується позивачем у адміністративному позові, що спадкодавець майна не є членом сім`ї позивача.

Таким чином, ОСОБА_2 не є для ОСОБА_1 членом сім`ї першого ступеня споріднення, а тому виходячи з приписів Податкового кодексу України останній в результаті отримання у спадок вищенаведеного майна, зобов`язаний сплатити до бюджету податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, за ставкою податку у розмірі 5 відсотків.

Однак, матеріалами справи підтверджується та встановлено перевіряючим в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 , що останнім сплата до бюджету податку на доходи фізичних осіб не проводилась.

Згідно з пп.54.3.2 п.54.3 ст.54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

У разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування (п.123.1 ст.123 Податкового кодексу України).

Також, суд зазначає, що з 1 січня 2015 року набрали чинності зміни внесені Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" до Податкового кодексу України в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб - платників податків.

Пунктом 161 підрозділу 10 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

При цьому, об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені ст. 163 Податкового кодексу України: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Фізична особа - платник податку ОСОБА_1 є платником військового збору.

Відповідно до п.п. 1.3 п. 16 підрозділу 10 розділу XX перехідних положень Податкового кодексу України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Отже, суд приходить висновку про обґрунтованість доводів податкового органу про донарахування позивачу податкових зобов`язань з військового збору, податку на доходи фізичних осіб та застосування штрафних санкцій.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною другою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення покладено на контролюючий орган.

В даному випадку відповідач довів правомірність прийняття ним оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд, оцінивши надані докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, суд приходить висновку, що оскаржувані рішення відповідача прийняті з додержанням норм ч.2 ст.19 Конституції України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання перевірки незаконною, визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання перевірки незаконною, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.А. Прилипчук