Справа № 200/6504/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р. Справа№200/6504/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5), в якому просить:

- визнати противоправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №155 від 07.05.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати до страхового стажу період роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 у "Всесоюзному науково-дослідному та конструкторському інституті "Цветметавтоматика" Запорізький філіал";

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області призначити пенсію за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2020.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14.07.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач при розгляді питання щодо призначення пенсії за віком протиправно не врахував період роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 у "Всесоюзному науково-дослідному та конструкторському інституті "Цветметавтоматика" Запорізький філіал", мотивуючи це тим, що у трудовій книжці наявне виправлення в даті звільнення. Також наголошує, що відповідачем було рекомендовано для підтвердження стажу вказаного періоду роботи надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Позивач вважає такі дії незаконними, оскільки вони порушують його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем через відділ документообігу та архівної роботи суду було надано відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що період роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 не зараховано до страхового стажу позивача у зв`язку з наявністю у трудовій книжці виправлення в даті на звільнення. Позивачу рекомендовано для підтвердження спірного стажу роботи надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до наданих документів та даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу страховий стаж роботи ОСОБА_1 склав 25 років 9 місяців 02 дні.

За таких обставин відповідачем відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. Також відповідач зазначив, що відповідно до чинного законодавства та наданих на дату звернення документів позивач має право на пенсію за віком після досягнення 63 років.

За правилами п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами ч.3 ст.263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Орджонікідзевським РВУМВС України в Запорізькій області 12.05.1999, має реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 02.05.2020 №3691 про призначення пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивачем при зверненні до пенсійного органу надано такі документи: заява; копія паспорту; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; копія трудової книжки; копія військового квитка.

07.05.2020 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що підставою для відмови у призначенні пенсії стала відсутність необхідного стажу через не зарахування окремих періодів його роботи до страхового стажу. Так, згідно зазначеного рішення страховий стаж роботи ОСОБА_1 склав 25 років 9 місяців 02 дні.

Період роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 у "Всесоюзному науково-дослідному та конструкторському інституті "Цветметавтоматика" Запорізький філіал" не можливо зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю у трудовій книжці виправлення в даті на звільнення.

За таких обставин відповідачем відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на момент звернення відсутній необхідний стаж. Також відповідач зазначив, що відповідно до чинного законодавства та наданих на дату звернення документів позивач має право на пенсію за віком після досягнення 63 років.

В рішенні ОСОБА_1 рекомендовано для підтвердження стажу роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 у "Всесоюзному науково-дослідному та конструкторському інституті "Цветметавтоматика" Запорізький філіал" надати довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній або довідку про перейменування підприємства.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідача позивач звернувся до суду з даним позовом.

Судом встановлено, що записами №№5-8 трудової книжки НОМЕР_3 на ім`я позивача підтверджується, що:

- 28.07.1981 позивач прийнятий слюсарем-ремонтником 5 розряду на підприємстві "Всесоюзномий науково-дослідний та конструкторський інститут "Цветметавтоматика" Запорізький філіал";

- 26.11.1981 позивачу присвоєно 2 розряд токаря та переведено на посаду токаря 2 розряду на підприємстві "Всесоюзномий науково-дослідний та конструкторський інститут "Цветметавтоматика" Запорізький філіал";

- 01.06.1983 позивача переведено до сектору технологічного виробництву експериментального відділу на підприємстві "Всесоюзномий науково-дослідний та конструкторський інститут "Цветметавтоматика" Запорізький філіал";

- 12.08.1983 позивача звільнено за згодою сторін, ст.36 п.1 КЗпП України, з "Всесоюзномий науково-дослідний та конструкторський інститут "Цветметавтоматика" Запорізький філіал".

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до п.п.1,2,3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.06.2014 №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Відповідно до положень ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, у редакції, що діяла на час звернення за призначенням пенсії (далі - Закон №1058-IV), цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 26 Закону №1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком.

Відповідно до положень ч.1 ст.1 №1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абз.1 ч.2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності №1058-IV питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII.

Відповідно до ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Зазначене узгоджується з положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України

В той же час, відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно ч.3 ст.44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

На підставі п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 (надалі - Порядок №22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно положень п.4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Отже, відповідач як суб`єкт владних повноважень має право витребувати додаткові документи з метою належного розгляду заяви про призначення пенсії.

Період спірної трудової діяльності позивача регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (далі Інструкція №162).

Відповідно до п.2.10 Відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорта або свідоцтва про народження.

Освіта - середня, середня спеціальна і вища - вказується тільки на підставі документів (атестата, посвідчення, диплома).

Пунктом 2.13 Інструкції передбачено, що у графі 3 розділу "Відомості про роботу" у вигляді заголовка пишеться повне найменування підприємства.

Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.

У графі 3 пишеться: "Прийнято або призначений в такий-то цех, відділ, підрозділ, ділянку, виробництво" із зазначенням їх конкретного найменування, а також найменування роботи, професії або посади і присвоєного розряду Записи про найменування роботи, професії або посади, на яку прийнято працівника, виробляються: для робітників - відповідно до найменуваннями професій, вказаних у Єдиному тарифно-кваліфікаційному довіднику робіт і професій робітників; для службовців - відповідно до найменуваннями посад, зазначених в Єдиної номенклатурі посад службовців, або відповідно до штатного розкладу.

Переведення працівника на іншу постійну роботу на тому ж підприємстві оформлюється в такому ж порядку, як і прийом на роботу.

Згідно п.2.14 Інструкції, якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим рядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване в таке-то", а в графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Відповідно до п.2.25 Інструкції записи про причини звільнення повинні вироблятися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюваннями чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення в трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; в графі 2 - дата звільнення; в графі 3 -причина звільнення; в графі 4 вказується, на підставі чого внесено запис, - наказ (розпорядження), його дата і номер (п.2.26 Інструкції).

Пункт 4.1 Інструкції, містить вимоги про те, що при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Контроль за дотриманням порядку ведення трудових книжок здійснюється в порядку, передбаченому постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 6 вересня 1973 року №656 "Про трудові книжки робітників і службовців" (п. 8.1. Інструкції).

Згідно п.18 постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС №656 від 06.09.1973 «Про трудові книжки робітників та службовців» відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена особа, призначена наказом (розпорядженням) керівника підприємства, установи, організації.

З огляду на зазначене, можливо прийти до висновків, що неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Між іншим, суд звертає увагу відповідача на те, що на аркушах трудової книжки позивача 2-5 містяться записи про те, що позивач з 28.07.1981 по 12.08.1983 позивач працював на підприємстві "Всесоюзномий науково-дослідний та конструкторський інститут "Цветметавтоматика" Запорізький філіал" без ознак виправлення в даті звільнення, що дає суду підстави вважати безпідставними посилання відповідача на виправлення в даті звільнення.

За результатом розгляду даної справи суд констатує, що органом пенсійного фонду не враховано, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу.

Вказаний висновок обумовлений тим, що відповідач як суб`єкт владних повноважень дійсно може вимагати додаткові документи, зокрема, довідку про перейменування підприємства. В той же час, відсутність можливості проведення перевірки або отримання додаткової довідки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

З огляду на те, що записи 5-8 трудової книжки позивача свідчать про роботу позивача у зазначені періоди, що є підтвердженням страхового стажу, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, суд констатує, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування пенсійним органом відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи, а не правильність записів у трудовій книжці.

Отже, позовні вимоги є обґрунтованими, а спірне рішення про відмову в призначенні пенсії за віком підлягає скасуванню.

З врахуванням встановлених під час розгляду даної справи обставин, суд приходить висновку, що оскільки в рамках розгляду даної справи встановлено порушення прав позивача, то наявні підстави для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 у "Всесоюзному науково-дослідному та конструкторському інституті "Цветметавтоматика" Запорізький філіал".

Щодо вимоги позивача щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України у м.Краматорську Донецької області призначити позивачу пенсію за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.03.2020.

Враховуючи дискрецію повноважень пенсійного органу, після скасування судом рішення, відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача та прийняти рішення з урахуванням зроблених висновків суду щодо зарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до квитанції №82602 від 07.07.2020 позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено в повному обсязі, згідно ч.1 ст139 КАС України суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати противоправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №155 від 07.05.2020 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати до страхового стажу період роботи з 28.07.1981 по 12.08.1983 у "Всесоюзному науково-дослідному та конструкторському інституті "Цветметавтоматика" Запорізький філіал"

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2020 №3691 про призначення пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду у м.Краматорську Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 12.08.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька