Справа № 160/7886/18
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7886/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 в адміністративній справі № 160/7886/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадиров Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 в адміністративній справі № 160/12120/19 відмовлено у задоволені заяви про встановлення судового контролю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 296 КАС України.

Судом було надано строк, відповідно до норм процесуального законодавства, для усунення вказаних недоліків, а саме 10 днів з моменту отримання копії вищезазначеної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до суду: належним чином оформленого документу про сплату судового збору.

У строк визначений судом, ОСОБА_1 подав до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому посилається на Закон України "Про захист прав споживачів" та вважає, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Розглянувши клопотання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України "Про захист прав споживачів", споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

З аналізу вказаної норми можна зробити висновок, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, як споживача у спірних правовідносинах.

Однак, у спірних правовідносинах позивач не є споживачем послуг, зокрема, й фінансових.

Згідно пункту 22 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зі змісту зазначеного пункту вбачається, що визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

У свою чергу, продукція, згідно з пунктом 19 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів", - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Даний позов стосується зобов`язання Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадиров Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду.

Отже, не викликає сумнівів, що у спірних правовідносинах позивач не придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити вироби (товари), оскільки вони є предметами матеріального світу на відміну від предмету позовних вимог.

Також, спірні правовідносини не стосуються й виконання певної роботи у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки, пунктом 21 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що робота - діяльність виконавця, результатом якої є виготовлення товару або зміна його властивостей за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Так, згідно з пунктом 17 частини першої статті 1 Закону України "Про захист прав споживачів" послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб.

Тобто, послуга, за змістом Закону України "Про захист прав споживачів", - це діяльність з надання особі матеріального чи нематеріального блага, яке визначене договором.

Таким чином, правовідносини щодо подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, не є послугою, у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки така діяльність визначена не договором, а Законом.

Між тим, пільга щодо сплати судового збору передбачена для споживачів саме Законом України "Про захист прав споживачів", тому, встановлюючи коло осіб, яких стосується вказана пільга, належить звертатись до визначень саме цього Закону.

Отже, послуги, які не визначені договором, зокрема, публічна діяльність щодо подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткової інформації щодо особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, не є послугою, у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", тому, пільга щодо сплати судового збору, передбачена вказаним Законом, до таких правовідносин не застосовується.

Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадиров Владислава Володимировича у спірних правовідносинах виступає суб`єктом владних повноважень, який виконує публічно-правові функції та не є надавачем послуг, а позивач не є споживачем у цих правовідносинах. Тому спірні правовідносини не стосуються захисту прав споживачів, відповідно позивач не може бути звільнений від сплати судового збору як споживач.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 02.11.2018 року по справі № 2340/2715/18 (№К/9901/62898/18).

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору на підставі Закону України "Про захист прав споживачів" необхідно відмовити.

Інших доказів наявності у позивача пільг по сплаті судового збору, встановлених ст. 5 Закону України "Про судовий збір", до суду апеляційної інстанції не надано.

Згідно ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України "Про судовий збір" від 8 липня 2011 року № 3674-VI.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про судовий збір" платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про судовий збір" визначені об`єкти справляння судового збору. Зокрема, судовий збір справляється: за подання до суду позовної заяви; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення.

Таким чином, сплата судового збору є однією з умов при зверненні до суду з позовною заявою, апеляційною чи касаційною скаргою на судові рішення й вимога щодо сплати судового збору не суперечить закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, вирішуючи питання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує майновий стан сторони, надаючи оцінку доказам, що підтверджують його рівень.

Позивачем зазначено, що оскільки відповідач фактично позбавив позивача коштів то позивач вимушений захищати свої соціальні права, втім, не надає суду жодних даних про своє матеріальне становища та не надає доказів на підтвердження того, що воно є дійсно скрутним.

Згідно з ч. 5 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

У відповідності до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне апеляційну скаргу повернути заявнику.

Згідно з ч. 8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись 169, ч. 2, 6, 7 ст. 298, КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 в адміністративній справі № 160/7886/18 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 в адміністративній справі № 160/7886/18 за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" Кадиров Владислава Володимировича, третя особа: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити певні дії повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва