Справа № 608/495/20
Суддя: Запорожець Л. М.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року Справа № 608/495/20

Номер провадження2-а/608/26/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Запорожець Л. М.

з участю секретаря судового засідання Фаштиковської М.І.

за участю представника позивача адвоката Каліннікова М.О.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 міста Чорткова справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення посилаючись на те, що 29 лютого 2020 року поліцейським СРПП Чортківського ВП старшим лейтенантом поліції Моспаном Володимиром Івановичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАА № 294042. Відповідно до винесеної постанови, він був визнаний винним у здійсненні одразу декількох правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121 КУпАП України та ч. 6 ст.121 КУпАП України. Як зазначено в постанові, він ОСОБА_1 керуючи автомобілем, який обладнаний ременем безпеки під час руху транспортного засобу був не пристебнутим та забруднений номерний знак, що не дозволяє чітко визначити символи. Вважає, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, так як 28 лютого 2020 року близько 09.00 год. він дійсно прямував в м. Чорткові по вул. Копичинецька на автомобілі Мереседенс Бенс із номерним знаком НОМЕР_1 . Раптом поліцейський, який стояв на узбіччі дороги, зробив вимогу зупинитися. Після зупинки поліцейський Моспан В.І. запитав його чи він не вживав спиртних напоїв та чи не перевозить він заборонених речей. Отримавши негативну відповідь від нього, ст. лейтенант поліції Моспан В.І. виписав постанову серії БАА №294042, з якої він дізнався про порушення ним нібито положень ч. 5 ст.121 КУпАП України (керування без ременя безпеки) та ч.б ст.121 КУпАП України (забруднений номерний знак). Він вини не визнавав, зразу ж повідомив про це поліцейського, що будь - яких порушень Правил дорожнього руху не вчиняв, та буде оскаржувати дії поліцейського в суді.

При винесенні постанови відповідачем його не було ознайомлено з правами ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням. Тільки даний факт вже може бути підставою для скасування постанови. Під час отримання ним постанови поліцейським було звернуто увагу на необхідності підписатися в ній, тому він поставив свій підпис у всіх графах постанови, в тому числі і там де вказано, що права та строк оскарження йому роз`яснено. Однак, справа про адміністративне правопорушення поліцейським не розглядалась взагалі. Старший лейтенант поліції Моспан В.І. одразу виписав йому постанову про накладення адміністративного стягнення без з`ясування будь-яких обставин справи та не надав можливості дати пояснення, в тому числі письмові та будь- які докази.

Посилається на пункт 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилається на рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015, яким вбачається, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Вказує, що в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського.

Таким чином, вважає, що винесена постанова є незаконною, оскільки не обґрунтовується жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення. Підставою для накладення штрафу за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП (забруднений номерний знак) може бути лише зроблена інспектором фото-, відеофіксація номерних знаків на відстані 20 метрів, на якій не буде видно номерних знаків. Без цього інспектор не мав права накласти штраф. В той же час у нього є фотографії номерних знаків автомобіля за 28 лютого 2020 року, які були зроблені о 9.41 год., з яких вбачається, що номерні знаки не були забруднені настільки, щоб вони не читались. Пунктом 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За відсутності відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення правопорушення, та наявності наданих водієм фотознімків,твердження про неможливість встановити номерний знак, є недоведеним (ВС/КАС,161/7041/17,28.10.19)

Вказує, що відповідно до частини 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, у адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Калінніков М. О. позов підтримують, просять задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явився, подав відзив на позовну заяву, просить в задоволенні позову відмовити.

Вислухавши позивача ОСОБА_1 , його представника адвоката Каліннікова М.О., дослідивши письмові докази, відзив на позов, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задоволити з наступних підстав:

Судом встановлено, що 29 лютого 2020 року поліцейським СРПП Чортківського ВПГУНП в Тернопільській області, старшим лейтенантом поліції Моспаном Володимиром Івановичем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії БАА № 294042.

Відповідно до винесеної постанови позивач ОСОБА_1 був визнаний винним у здійсненні одразу декількох правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121 КУпАП України та ч. 6 ст.121 КУпАП України.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 керуючи автомобілем, який обладнаний ременем безпеки під час руху транспортного засобу був не пристебнутим та забруднений номерний знак, що не дозволяє чітко визначити символи.

Суд зазначає, що між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

До такого висновку суд дійшов з врахуванням наведених нижче обставин.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України, про що відповідачем зазначено в оскаржуваній постанові.

В відзиві на позов відповідач вважає позов безпідставним, однак належних та допустимих доказів переконливості своєї позиції щодо правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності суду не надав. Натомість позивач надав суду докази переконливості своєї позиції, а саме фотознімки та фотографії.

Суд вважає, що воскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення, в тому числі і не зазначено жодних відомостей про фіксування подій на нагрудну камеру поліцейського.

Підставою для накладення штрафу за порушення ч. 6 ст. 121 КУпАП (забруднений номерний знак) може бути лише зроблена інспектором фото-, відеофіксація номерних знаків на відстані 20 метрів, на якій не буде видно номерних знаків. Без цього інспектор не мав права накласти штраф. В той же час у позивача є фотографії номерних знаків автомобіля за 28 лютого 2020 року, які були зроблені о 9.41 год., з яких вбачається, що номерні знаки не були забруднені настільки, щоб вони не читались.

Крім того, відсутні будь - які належні та допустимі докази порушення позивачем і вимог ч. 5 ст. 121 КУпАП і такі докази відповідачем суду не подані.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015, скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Так, відповідно до пункту 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За відсутності відеозапису нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення правопорушення, та наявності наданих водієм фотознімків, твердження про неможливість встановити номерний знак, є недоведеним (ВС/КАС 161/7041/17 від 28.10.19 р.).

Крім того, поліцейським Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Моспаном В.І. не відібрано письмових пояснень від ОСОБА_1 , в той час, як останній не визнавав вини у вчиненому адміністративному правопорушенні, не були роз`яснені права визначені ст. 268 КУпАП та не забезпечено право позивача, визначене у вищезгаданій статті на отримання правової допомоги адвоката, або іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання такої правової допомоги особисто, чи за дорученням юридичної особи.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним. А всі сумніви, суд трактує в користь позивача.

Згідно ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України « Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції : «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення ».

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Конвенції, кожен обвинувачений має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги, отримувати таку допомогу безоплатно. Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПР і на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з практики ЄСПЛ, судовий процес у розгляді справ про вчинене адміністративне правопорушення, має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

В зв`язку з цим постанова в справі про адміністративне правопорушення від 29 лютого 2020 року серії БАА № 294042 відносно позивача ОСОБА_1 є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного Управління національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволити.

Скасувати постанову серії БАА № 294042, винесену поліцейським СРПП Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Моспаном Володимиром Івановичем 28 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121, ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 170 гривень, а провадження у справі - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного судучерез Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: (підпис)

Копія вірна

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/495/20

Рішення набрало законної сили " " __________________ року.

Суддя: Л. М. Запорожець

Копію рішення видано " " _________________ року.

Секретар: