Справа № 520/6763/2020
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 серпня 2020 р. № 520/6763/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (пр-т Науки, 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, Код ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , І.П.Н. НОМЕР_1 ) про стягнення штрафу,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить суд:

- стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. до державного бюджету для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, одержувач УК Московськ/мХар Московськ/21081100, код одержувача 37999607, номер рахунку UA002007.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням № 105 від 17.04.2019 р. про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу на відповідача накладено штраф в сумі 1700 грн., який не сплачений відповідачем, рішення не оскаржене та не скасоване, відтак, вказаний штраф підлягає стягненню.

Ухвалою суду від 30.06.2020 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи

Відповідач не погодилась з позовними вимогами та направила до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначила, що рекламна вивіска не є власністю позивача, з огляду на що документи на неї у відповідача відсутні. Вимоги щодо надання таких документів є незаконними, а відтак рішення винесено неправомірно та штраф сплаті не підлягає.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

На адресу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, відповідно до п. 46 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 № 2067, було подано інформацію від Харківської міської ради про невиконання вимоги усунення порушень законодавства про рекламу у визначений строк. Згідно з Рішенням від 26.12.2018 № 973 про демонтаж спеціальних конструкцій, які розміщені на території м. Харкова з порушенням законодавства про рекламу, виявлено ознаки порушення ч.1 статті 16 Закону України «Про рекламу», з боку ФОП ОСОБА_1 , щит на фасаді з інформаційним полем: « Lifecell ...», за адресою АДРЕСА_2 , а саме: без наявності дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

Керуючись ст. 26 Закону України «Про рекламу», Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області звернулося до ФОП ОСОБА_1 за її зареєстрованою адресою: АДРЕСА_3 , з вимогою № 5.2/1627 від 06.02.2019 р. про надання копій документів, необхідних для з`ясування обставин щодо порушення законодавства про рекламу, у тому числі надання копій документів щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами.

Вимога була направлена рекомендованим листом з повідомленням 12.02.2019 р. та не була вручена під час доставки з інших причин (причини не зазначені), про що свідчать дані відстеження поштових відправлень по Україні, у зв`язку з чим Головне управління повторно звернулось до ФОП ОСОБА_1 з вимогою в порядку ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу», відповідно до змісту якої, просило ФОП ОСОБА_1 з`явитися за адресою: АДРЕСА_4 у триденний термін з дня отримання даної вимоги; повторно вимагало надати завірені у встановленому порядку копії наступних документів щодо розміщення реклами: свідоцтво про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_1 (виписка з Єдиного державного реєстру ФОП ОСОБА_1 ), письмові пояснення, дозвіл на розміщення рекламних засобів, договір з розміщувачем (виробником, замовником) реклами, актів виконаних робіт до нього, документів щодо вартості розповсюдженої реклами, та/або виготовлення реклами, та/або вартості розповсюдження реклами, документи що підтверджують факт оплати за виготовлену рекламу (макетів реклами, тощо), акт виконаних робіт, іншу інформацію, що може мати істотне значення для прийняття Головним управлінням рішення; повідомляло про те, що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 відбудеться 22.03.2019 р. о 10.00 год. у приміщенні Управління захисту споживачів Головного управління за адресою: м.Харків, вул.Сумська, 45.

Згідно даних відстеження поштових відправлень по Україні, копія вимоги від 12.03.2019 р. №5.2/3145 не була вручена під час доставки з інших причин (причини не зазначені).

Телефонограмою від 22.03.2019 р. №21 Головне управління сповістило ФОП ОСОБА_1 на телефонний номер НОМЕР_2 про необхідність надання пояснень та необхідних документів для розгляду справи, також сповістило що розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 , який відбудеться 03.04.2019 об 11.00 год. у приміщенні управління захисту споживачів Головного управління за адресою: м.Харків, вул. Сумська, 45.

Телефонограму було отримано особисто ОСОБА_1 22.03.2019 р. о 10 год. 26 хв.

Відповідач прибув у визначену дату та час для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, але не надав витребуваних відомостей, документів про що зазначено у протоколі засідання № 94 від 03.04.2019 р. стосовно справи про порушення законодавства про рекламу.

Стосовно обставин справи про порушення законодавства про рекламу відповідач на засіданні надала усні пояснення та зазначила, що вона орендує приміщення, на фасаді якого розміщена зазначена реклама, відповідач не звертала на неї уваги, оскільки вона їй не заважала. Факту розміщення зазначеного щита на фасаді будівлі, де відповідач здійснює діяльність, не заперечувала. На вимогу позивача договір оренди приміщення надати відмовилась, від підписання акту та отримання примірника акту відмовилась.

Позивачем з даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що відповідач здійснює діяльність з ремонту обладнання зв`язку та роздрібну торгівлю телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах.(а.с. 16 зворотний бік).

03.04.2019 р. Головним управлінням складено протокол про порушення законодавства про рекламу № 118, з якого вбачається, що розміщення зовнішньої реклами з інформаційним полем «Lifecell...» за адресою: АДРЕСА_2 з ознаками порушення вимог ч.2 ст. 26 Закону України «Про рекламу», а саме: на вимоги органу державної влади, на якого згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, не надав документи, усні та/або письмові пояснення, а також інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю розміщення реклами з інформаційним полем «Lifecell...» за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до рішення № 92 від 03.04.2019 р. розпочато розгляд справи про порушення законодавства про рекламу відносно ФОП ОСОБА_1 .

04.04.2019 Головне управління повторно сповістило Телефонограмою №25 ФОП ОСОБА_1 , що розгляд справи про порушення ч.2 ст.26 Закону України «Про рекламу» відбудеться 17.04.2019 р. о 10.00 год. у приміщенні Управління захисту споживачів Головного управління за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 45.

Телефонограма від 04.04.2019 р. №25 була отримана особисто ОСОБА_1 о 10 год. 58 хв. (а.с. 20)

17.04.2019 посадовою особою Головного управління складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу №112 (а.с. 21), яким встановлено, що у зв`язку з тим, що ФОП ОСОБА_1 на вимоги органу державної влади (а.с. 10, 13), на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу не було надано запитувану інформацію щодо вартості розповсюдженої реклами, заступнику начальника Головного управління запропоновано прийняти рішення про накладання штрафу у відповідності до ч.6 ст.27 Закону України «Про рекламу» у порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого Постановою КМУ № 693 від 26.05.2004.

На підставі ч.6 ст. 27 Закону України «Про рекламу» прийнято рішення № 105 від 17.04.2019 р. про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Вказаним рішенням на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

Примірник рішення від 17.04.2019 р. № 105 про накладання штрафу за порушення законодавства про рекламу та другий примірник протоколу засідання від 17.04.2019 р № 112 направлено на адресу Відповідача листом від 17.04.2019 р. №5.2/4920.(а.с. 25) та відповідно даних відстеження з офіційного веб-ресурсу АТ «Укрпошта» (а.с. 26) вручено відповідачу особисто 20.04.2019.

На даний час рішення від 17.04.2019 р. №105 про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу відповідачем не оскаржено, в добровільному порядку штраф не сплачено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відносини щодо розповсюдження реклами врегульовані Законом України «Про рекламу».

Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про рекламу» - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару, зовнішня реклама - реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.

Частиною 1 ст. 27 Закону України "Про рекламу" передбачено, що особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Згідно ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу", за неподання інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693 (далі - Порядок № 693) передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).

Пунктом 2 Порядку № 693 передбачено, що штрафи відповідно до статті 27 Закону України «Про рекламу» накладаються у таких розмірах, зокрема: сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за неподання або подання свідомо неправдивої інформації щодо вартості розповсюдженої реклами, її виготовлення та/або розповсюдження.

Відповідно до ч. 11 ст. 27 Закону України «Про рекламу» рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач був обізнаний про прийняття рішень у справі про порушення законодавства про рекламу, жодне з рішень у справі ФОП ОСОБА_1 оскаржено не було.

Суд також зазначає, що позивачем в повному обсязі було дотримано процедуру прийняття рішення, відповідач був обізнаний про необхідність подання документів, та не був позбавлений можливості їх подати, проте документи на вимогу позивача не надав, від подання договору оренди під час розгляду позивачем справи про порушення законодавства про рекламу відмовився.

Відтак, посилання відповідача на неправомірність вимог позивача щодо демонтажу щита, та на той факт, що вказаний щит не належить відповідачу не береться судом до уваги, оскільки вказані обставини мають бути предметом розгляду у справі про оскарження рішення про накладення стягнення.

Предметом же справи, яка розглядається, є стягнення з відповідача сум адміністративно-господарських санкцій відповідно до рішення № 105 від 17.04.2019 року, яке було прийнято за неподання інформації щодо розповсюдженої реклами (а не за нездійснення демонтажу).

Зазначене рішення було прийнято позивачем з дотриманням визначеної законодавством процедури та в межах наявних повноважень. Відповідач не була позбавлена можливості оскаржити відповідне рішення до суду, проте таким правом не скористалася.

Стосовно повноважень позивача суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України "Про рекламу" контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.

Питання накладення уповноваженими особами Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) регулює Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 травня 2004 року № 693 (далі - Порядок № 693).

На підставі пункту 8 Порядку № 693 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.

Пунктом 20 Порядку № 693 визначено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Відповідно до абзацу другого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба, Служба відповідно), реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фітосанітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на Службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 року № 1092 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» реорганізовано територіальні органи Державної ветеринарної та фітосанітарної служби, Державної інспекції з питань захисту прав споживачів та Державної санітарно-епідеміологічної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Держпродспоживслужбиза відповідним переліком.

На підставі розпорядження Кабінету Міністрів України від 06 квітня 2016 року № 260-р «Питання Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» Держпродспоживслужба приступила, крім іншого, до виконання функцій і повноважень Державної інспекції з питань захисту прав споживачів.

Таким чином, на Держпродспоживслужбу покладено функції, зокрема, у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами, в тому числі щодо накладення штрафів на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами та стягнення штрафів у судовому порядку.

Аналогічну позицію висловлено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 812/1234/18.

Крім того, у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що у спірних відносинах ГУ Держпродспоживслужби діє як суб`єкт владних повноважень, наділений Законом № 270/96-ВР та Порядком № 693 функціями контролю за дотриманням законодавства України про рекламу та, відповідно, правом на звернення до суду з позовом про примусове стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу. Таким чином, цей спір не пов`язаний з вирішенням питання щодо цивільного права, а є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції.

Судом з матеріалів справи встановлено, що станом на дату розгляду справи штраф відповідачем не сплачено, рішення, яким такий штраф визначений, не оскаржено та не скасовано.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (пр-т Науки, 40, 6 поверх, м. Харків, 61166, Код ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , І.П.Н. НОМЕР_1 ) про стягнення штрафу - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (і.п.н. НОМЕР_1 ) штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. до державного бюджету для зарахування надходжень по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, банк отримувач: Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, одержувач УК Московськ/мХар Московськ/21081100, код одержувача 37999607, номер рахунку UA002007.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 11.08.2020.

Суддя Білова О.В.