Справа № 120/516/20-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/516/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Жданкіна Н.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

10 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року (м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області, в якому просив:

1) Дії відповідача визнати неправомірною бездіяльністю і умисним перешкоджанням в отриманні доступної інформації по суті запитуваного, чим утиснуті права позивача.

2) Покласти обов`язок відповідачу упродовж 10 днів надати вичерпну інформацію по суті запитуваного, у т.ч. завірені протоколи зборів членів кредитної спілки "Злагода" з реєстром приймавших в них участь, що відбулись в приміщенні готелю "Поділля" 22.04.2019 та 23.07.2019, чим підтвердити кількість осіб, у яких адвокат Бабошин А.С. вимагав по три тисячі гривень.

3) Постановити окрему ухвалу з направленням до прокуратури для притягнення винних осіб до відповідальності за вчинення кримінально карних дій щодо ухилення від виконання службових обов`язків на звернення позивача.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Позивач зазначив, що звернувся до відповідача із заявою від 12.09.2019 щодо отримання та приховування від оподаткування грошових коштів адвокатом Бабошиним А.С. під час виконання свої зобов`язань перед вкладниками кредитної спілки "Злагода". Однак, на переконання позивача, ГУ ДПС у Вінницькій області ухилився реагувати згідно вимог чинного законодавства.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 12.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій повідомив податковий орган про отримання та приховування від оподаткування грошових коштів адвокатом Бабошиним А.С. під час виконання своїх зобов`язань перед вкладниками кредитної спілки "Злагода". У зв`язку з чим, просив відповідача розібратися з зазначеними діями Бабошина А.С .

В строки та порядку, що визначені Законом України "Про звернення громадян", відповідач надав відповідь від 11.10.2019 за №2133/Л/02-32-33-04, в якій, покликаючись на положення Глави 8 "Перевірки" Податкового кодексу України (далі - ПК України), вказав, що проведення контрольно-перевірочних заходів передбачає здійснення перевірок за чітко визначених ПК України обставин відносно конкретного платника податків, суб`єкта або об`єкта, щодо якого такі обставини мають місце. Також в листі доведено до відома позивача, що у разі порушення його конкретних майнових та/або немайнових прав і інтересів, він може скористатись своїм законним правом на захист таких прав і інтересів, керуючись Главою 3 Цивільного кодексу України, зокрема, в судовому порядку.

Також судом встановлено, що 24.10.2019 позивачем до Хмельницького територіального управління ДБР була подана заява про вчинення кримінального правопорушення (вх. № Л-3516), в якому ОСОБА_1 , окрім іншого, вказав на неналежне реагування посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області на повідомлену у його листі від 12.09.2019 інформацію з приводу отримання та приховування від оподаткування грошових коштів адвокатом Бабошиним А.С. під час виконання своїх зобов`язань перед вкладниками кредитної спілки "Злагода".

Наслідком повідомленої Хмельницькому теруправлінню ДБР у заяві від 24.10.2019 (вх. № Л-3516) інформації, стало ініціювання проведення в ГУ ДПС у Вінницькій області службового розслідування щодо дотримання норм антикорупційного законодавства співробітниками відповідача під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.09.2019. Листом від 04.12.2019 за вих. №5353/Л/02-32-14-00 до відома позивача доведено, що в ході проведеного службового розслідування інформація щодо можливих порушень вимог антикорупційного законодавства співробітниками ГУ ДПС у Вінницькій області, а саме: головних державних ревізорів-інспекторів відділу планування контрольно-перевірочної роботи управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДПС у Вінницькій області, на час формування зазначеного листа, документального підтвердження не знайшла, ознак корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень не встановлено.

Не погоджуючись з отриманою відповіддю та вважаючи, що посадовими особами ГУ ДПС у Вінницькій області не було здійснено належного реагування за його заявою від 12.09.2019, позивач 18.12.2019 звернувся до ДПС України з листом, в якому просив вжити заходи щодо розслідування заявлених правопорушень.

Листом від 27.12.2019 за вих. №8245/7/99-00-14-02, адресованим як ГУ ДПС у Вінницькій області так і ОСОБА_1 , Головою ДПС України зобов`язано відповідача провести повторну перевірку наведеної у зверненні інформації та робочу зустріч із автором звернення, з метою з`ясування усіх обставин та надання необхідних роз`яснень. У разі підтвердження наведеної у зверненні інформації вжити заходів згідно з вимогами чинного законодавства.

На виконання листа ДПС України від 27.12.2019 за вих. №8245/7/99-00-14-02, за результатами повторного розгляду звернення ОСОБА_1 , відповідач надав відповідь від 16.01.2020 за №717/Л/02-32-14-00, у якій, покликаючись на положення ПК України, повідомив, що викладена у зверненні від 12.09.2019 інформація буде використана в роботі органу ДПС в межах компетенції. Крім того, у разі наявності додаткової інформації, яка могла б слугувати для з`ясування нових обставин, ОСОБА_1 запропоновано з`явитись до відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Вінницькій області з метою проведення робочої зустрічі, за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, каб. 1120 (а.с. 3).

Однак, як зазначає позивач у позовній заяві, зміст отриманих ним відповідей підтверджує, що податковий орган не здійснив належного реагування на його звернення від 12.09.2019.

З огляду на вище викладені обставини, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для задоволення позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" вказано, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно до ст. 5 Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про звернення громадян" скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Статтею 18 Закону визначені права громадянина при розгляді заяви чи скарги. Громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право:

- особисто викласти аргументи особі, що перевіряла заяву чи скаргу, та брати участь у перевірці поданої скарги чи заяви;

- ознайомитися з матеріалами перевірки;

- подавати додаткові матеріали або наполягати на їх запиті органом, який розглядає заяву чи скаргу;

- бути присутнім при розгляді заяви чи скарги;

- користуватися послугами адвоката або представника трудового колективу, організації, яка здійснює правозахисну функцію, оформивши це уповноваження у встановленому законом порядку;

- одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги;

- висловлювати усно або письмово вимогу щодо дотримання таємниці розгляду заяви чи скарги;

- вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно ст. 19 Закону, органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (ст. 20 Закону України "Про звернення громадян").

Як свідчать матеріали справи, 12.09.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в яких просив розібратись з діями адвоката Бабошина А.С. щодо отримання та приховування від оподаткування грошових коштів під час виконання своїх зобов`язань перед вкладниками кредитної спілки "Злагода".

Відповідний лист отриманий відповідачем 13.09.2019.

За результатами розгляду звернення ОСОБА_1 , відповідач в строки та порядку, що визначені Законом України "Про звернення громадян", надав відповіді від 11.10.2019 за №2133/Л/02-32-33-04.

Також, судом встановлено, що за дорученням голови ДПС України наведеним в листі від 27.12.2019 за вих. №8245/7/99-00-14-02, відповідач здійснив у визначені строки повторний розгляд звернення ОСОБА_1 від 12.09.2019, та листом від 16.01.2020 за №717/Л/02-32-14-00 повідомив позивача про те, що викладена ним інформація буде використана в роботі органу ДПС в межах компетенції. Крім того, запропоновано ОСОБА_1 з`явитись до відділу з питань запобігання та виявлення корупції ГУ ДПС у Вінницькій області, з метою проведення робочої зустрічі, за адресою: м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, каб. 1120, у разі наявності додаткової інформації, яка могла б слугувати для з`ясування нових обставин.

Відомостей про те, що позивач скористався відповідною пропозицією податкового органу матеріали справ не містять.

З приводу належного розгляду відповідачем листа від 12.09.2019, то колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що наданні відповідачем відповіді від 11.10.2019 та від 16.01.2020, не порушують прав та інтересів позивача. Так, останні містять роз`яснення, з посиланнями на норми ПК України, щодо прав та обов`язків, а також компетенції органів ДПС України, повноваження та обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю.

Зокрема зазначено, що згідно положень п. 74.3 ст. 74 ПК України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Також у відповідях на звернення відповідач роз`яснив підстави і порядок проведення перевірок та повідомив, що інформація щодо фактів, викладених у зверненні від 12.09.2019 прийнята для врахування в подальшій роботі та буде використана в роботі органу ДПС в межах компетенції. Одночасно, при наявності додаткової інформації, яка б могла вплинути на з`ясування нових обставин, позивачу запропоновано особисто з`явитись до податкового органу.

Так, заява позивача від 12.09.2019 містить лише суб`єктивну думку заявника щодо вчинених третьою особою по відношенню до вкладників кредитної спілки "Злагода" протиправних дій, припущення щодо ухилення відповідної особи від сплати податків, а також прохання розібратись з діями відповідної особи. При цьому, в поданому листі заявник не конкретизує, що саме він має під проханням "розібратись" з діями Бабошина А.С .

З огляду на відповідне формулювання прохальної частини заяви від 12.09.2019, а також відсутність конкретних посилань на порушення третьою особою норм ПК України, відповідач повідомив заявнику, що наведена в заяві інформація буде врахована податковим органом в межах компетенції, а також запропонував надати додаткову (більш конкретизовану) інформацію.

Відтак, здійснивши аналіз змісту наданих відповідачем відповідей від 11.10.2019 та від 16.01.2020, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що останні є повними та обґрунтованими в межах компетенції суб`єкта владних повноважень. При цьому, відповідь від 11.10.2019 надана у строк встановлений Законом України "Про звернення громадян", а відповідь від 16.01.2020 у строк встановлений в листі ДПС України від 27.12.2019 за вих. №8245/7/99-00-14-02.

Таким чином, посилання апелянта щодо допущеної під час розгляду його заяви від 12.09.2019 неправомірної бездіяльності спростовується наданими відповідачем доказами (листами від 11.10.2019 та від 16.01.2020, а також інформацією про відсутність порушень антикорупційного законодавства під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 12.09.2019 ), а відтак позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Надаючи оцінку позовній вимозі щодо визнання дій відповідача такими, що перешкоджають в отриманні доступної інформації по суті запитуваного, суд враховує, що ОСОБА_1 в позовній заві вказує, що відповідач ухилявся реагувати на його заяву згідно вимог чинного законодавства, чим, на переконання позивача, вчинив протиправну бездіяльність і умисне перешкоджання в отриманні доступної інформації по суті запитуваного.

Разом з тим, аналізуючи зміст заяви позивача від 12.09.2019 судом встановлено, що остання не містить запиту про надання інформації. В свою чергу позивач в позовній заяві не вказує які саме дії відповідача призвели до перешкоджання в отриманні доступної інформації по суті запитуваного.

Отже, позовна заява не містить, а матеріали справи не підтверджують вчинення відповідачем перешкод в отриманні доступної інформації по суті запитуваного, адже заява позивача від 12.09.2019 за своїм змістом не містить запиту на інформацію.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача щодо визнання неправомірними дій відповідача в умисному перешкоджанні в отриманні доступної інформації по суті запитуваного, задоволенню не підлягає.

За наведених вище обставин, відсутні також підстави для задоволення позовних вимог в частині надання упродовж 10 днів вичерпної інформації по суті запитуваного та в частині постановлення окремої ухвали.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 серпня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.