Справа № 640/18218/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

11 серпня 2020 року м. Київ № 640/18218/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Посадової особи заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві

про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Посадової особи заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві, в якій просить суд зобов`язати відповідальних службових осіб Слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві Національної поліції України виконати вимоги статтей 3, 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" провести повторну перевірку фактів, викладених в його скарзі від 23.01.2020 залучити його до перевірки, дати йому можливість ознайомитись з матеріалами перевірки та можливість особисто викласти аргументи осібі, що перевіряла скаргу та надати йому відповідь по суті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Досліджуючи позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено, що позовні вимоги ґрунтуються на переконанні позивача у неналежному розгляді скарги заступником начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві Вікторії Давиденко-Лисогубенко шляхом ненадання позивачеві органами Голосіївського Управління поліції у місті Києві постанови про закриття слідства в кримінальному провадженні ЄРДР 0005827, відмови в запрошенні на засідання відповідного органу стосовно розгляду скарги та невиконанні інших обов`язків посадовими особами підрозділу Міністерства внутрішніх справ.

Як вбачається з матерілів справи, 17.12.2019 позивач звернувся до Слідчого Голосіївського Управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві Сухарчука Е.М., в якій просив надати йому постанову про закриття кримінального провадження ЄРДР 0005827 віл 16.06.2018.

З відповіді на звернення від 05.02.2020 №Т-36ГЛ/125/23/1-2020 вбачається, що вона містить посилання на норми Кримінального процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу позивача, що публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

У зв`язку з чим, під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

З огляду на викладене, з метою вирішення питання з приводу дотримання позивачем вимог Кодексу адміністративного судочинства України щодо предметної юрисдикції (підсудності) при поданні цього позову до адміністративного суду, позивачу слід надати обґрунтування, що відповідач в межах спірних правовідносин здійснював саме публічно-владні управлінські функції та обґрунтувати наявність між сторонами саме публічно - правового спору, оскільки, оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування та прокуратури до суду має здійснюватися у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, і не може бути предметом оскарження у порядку, визначеному Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, з позовної заяви вбачається, що в якості відповідача позивачем визначено посадову особу заступника начальника відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Проте, у позовній заяві в порушення пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України позивачем не вказано реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Враховуючи зазначене, позивачеві необхідно визначитись із належним відповідачем (співвідповідачем) у даній справі та вказати реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача та ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Також, як вбачається з позовної заяви, на підтвердження сплати судового збору позивачем надано квитанцію від 05.08.2020 № на суму 840, 00 грн.

Разом з тим, суд зазначає, що ставки сплати судового збору встановлено частиною другою статті 4 Закону України "Про судовий збір".

Згідно з підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установити у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2 102, 00 гривні.

Враховуючи, що позивачем заявлено немайнового характеру, то розмір судового збору, що підлягає сплаті становить 840, 80 грн., однак позивачем відповідно до квитанції від 05.08.2020 № сплачено лише 840, 00 грн.

Таким чином, позивачеві необхідно доплатити суму судового збору в розмірі 00, 80 грн та надати суду докази сплати судового збору у повному обсязі, згідно з приписами чинного законодавства.

Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позовна заява зазначеної інформації не містить.

Згідно з частиною першою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтею 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала оскарженню не підлягає відповідно до статей 293-294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.