Справа № 280/4271/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року Справа № 280/4271/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Івана Кандиби, буд.3, ) про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі- позивач) звернулась із позовною заявою до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд зобов`язати зняти арешт з коштів на картці/рахунку № НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), що відкритий в АТ КБ «Приватбанк» на імя ОСОБА_1 , накладеного на підставі постанови державного виконавця Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) в рамках виконавчого провадження №61291301.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в порушення вимог ст.ст. 52 та 73 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець наклав арешт на кошти, що знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання, у зв`язку із чим порушено порядок звернення стягнення на кошти боржника. Вказує, що арешт кощтів на рахунку позивача на який перераховується допомога на дітей одиноким матерям, по догляду за дитиною з інвалідністю, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом є неправомірним, оскільки позбавляє позивача можливості отримувати нараховану допомогу, що в свою чергу позбавляє заявника необхідних коштів для існування. На підставі викладеного просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач адміністративний позов не визнав, у письмовому відзиві від 30.07.2020 вх. №34796 посилається на те, що на примусовому виконанні у Пустомитівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) знаходиться виконавче провадження АСВП № 61291301 з примусового виконання вимоги № Ф-6441-55У, що видана 11.11.2019 ГУ ДПС у Львівській області про стягнення заборгованості в сумі 26 539,26 грн. з ОСОБА_1 на користь держави. Вказує, що на виконання вимог ст.18, ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на кошти боржника з метою забезпечення фактичного виконання вимог виконавчого документа та виявлення коштів боржника. Звертає увагу на те, що при накладенні арешту на кошти боржника, виконавець завідомо не володіє інформацією про джерела походження таких коштів та встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на такі кошти. Зазначає, що всупереч положенням ст. 73 Закону України «Про виконавче провадження» боржником не надавались відомості про те, що на кошти, які розміщенні на рахунках у АТ КБ «Приватбанк» встановлено заборону щодо звернення стягнення. На підставі викладеного вважає, що виконавцем дотримано вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому просить у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17 липня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до розгляду на 03 серпня 2020 року.

Клопотанням від 03.08.2020 вх. № 35008 представник позивача просила суд надати час для подання заперечень на відзив та додаткови доказів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене, суд визнав за можливе перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Станом на 10.08.2020 будь-які документи від позивача чи його представника до суду не надходили.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

16.02.2020 до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) надійшла заява ГУ ДПС у Львівській області від 23.01.2020 вих. № 3081/10/52-09-06 про примусове виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2019 № Ф-6441-55-У зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 в сумі 26539,26грн.

25.02.2020 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 61291301 за виконавчим документом - вимога ГУ ДПС у Львівській області від 11.11.2019 № Ф-6441-55-У зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 в сумі 26539,26грн.

Також, 25.02.2020 державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника - ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 2653,93 грн. та постанову про арешт коштів боржника, зокрема накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках АТ КБ «Приватбанк».

З вимогою вчинити певні дії позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Частиною другою цієї статті Закону визначено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15і Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19і Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26і Закону України "Про теплопостачання", статті 18і Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водо відведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно із частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Відповідно до статті 56 Закон 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Суд зазначає, що постанову від 25.02.2020 про арешт коштів боржника відповідачем прийнято на підставі та в межах повноважень, наданих йому законом. Зазначеною постановою арешт накладено на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках АТ КБ «ПриватБанк».

В той же час, відповідно до п.9, 10 ч. 1 ст. 73 Закону 1404-VIII стягнення не може бути звернено на такі виплати:

9) допомогу на дітей одиноким матерям;

10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом.

Згідно листа Управління соціального захисту населення Запорізької районної деравної адміністрації Запорізької області від 20.07.2020 вих. № 02-14/2081 на адвокатський запит Погосян М., встановлено, що ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю. Зазначені види допомог по березень 2020 року перераховувались ОСОБА_1 на поточний рахунок НОМЕР_3 , який відкрито у AT КБ «ПриватБанк». З квітня 2020 року ОСОБА_1 згідно заяви отримує державну соціальну допомогу на дітей одиноким матерям та державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю через поштове відділення ПАТ «Укрпошти» с.Біленьке.

Отже, судом встановлено, що на рахунок НОМЕР_3 , який відкрито у AT КБ «ПриватБанк» на імя ОСОБА_1 , позивачу перераховувались державна соціальна допомога на дітей одиноким матерям та державна соціальна допомога дітям з інвалідністю, на які згідно п.9, 10 ч. 1 ст. 73 Закону 1404-VIII стягнення не може бути звернено.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону, підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Також, абзацом другим частини другої статті 59 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом.

Частиною 5 статті 13 Закону №1404 визначено, що постанова про зняття арешту приймається виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Згідно матеріалів виконавчого провадження встановлено, що документи від банківських установ щодо наявності у боржника рахунків, на які заборонено звертати стягнення, на адресу державного виконавця не надходили. Із заявою та підтверджуючими документами позивач до державного виконавця також не звертався. Зазначені обставини не заперечуються сторонами.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що у спірних правовідносинах оскаржена постанова прийнята правомірно, водночас, для відновлення прав позивача, які полягають в отриманні належних їй соціальних виплат, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог з метою ефективного захисту прав позивача та зобов`язати Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт із грошових коштів, що містяться на рахунку НОМЕР_3 , який відкрито у AT КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та надіслати відповідну постанову в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про арешт коштів ОСОБА_1 .

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Оскільки ухвалою суду від 17.07.2020 ОСОБА_1 звільнено від сплати судового збору розподіл судових витрат в порядку ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (81100, Львівська область, м. Пустомити, вул. Івана Кандиби, буд.3, ) про зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Зобов`язати Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) зняти арешт із грошових коштів, що містяться на рахунку НОМЕР_3 , який відкрито у AT КБ «ПриватБанк» на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) та надіслати відповідну постанову в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про арешт коштів ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10.08.2020

Суддя Л.Я. Максименко