Справа № 600/683/20-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

11 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/683/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про закриття провадження у справі за позовом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області , третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Коровійська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області (позивач) звернулась із позовом до суду, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області "Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою" від 12.02.2020 року №24-541/14-20-сг, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, розмір земельної ділянки 1,8900га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (01.03).

Ухвалою суду від 10.06.2020р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від представника відповідача Кравецької С. 26.06.2020р. до суду надійшов відзив, у якому остання посилається на необґрунтованість позовних вимог Коровійської сільської ради.

У поданому 26.06.2020р. до суду клопотанні представник відповідача просила закрити провадження у справі.

30.06.2020 року від третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення щодо заявленого позову.

Ухвалою суду від 20.07.2020р. справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 05.08.2020р.

У поданому 27.07.2020р. клопотанні позивач просив розглянути справу без участі представника Коровійської сільської ради.

05.08.2020р. представник відповідача та третя особа подали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження.

У відповідності до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи наведену норму КАС України, суд вважає за можливе перейти до розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши клопотання про закриття провадження, перевіривши матеріали адміністративної справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи необхідність закриття провадження представник відповідача зазначає, що оскаржуваним наказом гр. ОСОБА_1 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства за кадастровим номером :01:006:1448 загальною площею 1,8900га, розташованої в адміністративних межах Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області у власність. Згідно відомостей Поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:1448 - за гр. ОСОБА_1 11.06.2020р. зареєстроване право власності.

Вказує, що Верховний Суд у постанові від 13.11.2018р. по справі №925/1152/17 висловив правову позицію, згідно змісту якої рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватись з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішенням незаконним розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації цього рішення виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, має приватно правовий характер. Внаслідок реєстрації права приватної власності за громадянами виникло право цивільне, яке, у разі скасування оскаржуваного рішення, зазнає впливу, що призведе до породження нових судових справ. Згідно з пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, до способів захисту цивільних прав та інтересів належить визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У зв`язку із наведеним відповідач вважає, що даний спір, враховуючи суб`єктний склад сторін, має вирішуватися у порядку господарської юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право.

Судом встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області "Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" від 12.02.2020р. №24-541/14-20-сг, зокрема: надано гр. ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки с/г призначення площею державної власності, розташованої на території Коровійської сільської ради, Глибоцького району, Чернівецької області, розмір 1,8900га (кадастровий номер :01:006:1448), із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (01.03); розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає погодженню та затвердженню відповідно до вимог чинного законодавства.

Згідно відомостей Поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:1448 право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за гр. ОСОБА_1 .

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, суд доходить висновку про необхідність закриття провадження у справі з наступних підстав.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ч.2 ст.124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За визначенням статті 4 КАС України адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому цим Кодексом.

За змістом ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, серед яких зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Частиною 1 статті 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до ч.2 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку із здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Таким чином, під час визначення предметної підсудності справ необхідно виходити з суті права (інтересу) за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

В свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінській дії суб`єктів владних повноважень.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Згідно із частинами 1 та 4 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, установлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України визначено, що цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас правовідносини щодо володіння, користування і розпорядження землею регулюються, зокрема, приписами Земельного кодексу України, а також прийнятими відповідно до нього нормативно-правовими актами.

Згідно із частинами 2 та 3 ст. 78 Земельного кодексу України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Згідно із ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Порядок набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності громадянами та юридичними особами передбачено вказаною нормою та статтями 118, 122 Земельного кодексу України.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або адміністративного судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Таку правову позицію викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №184/2470/13.

Судом встановлено, що згідно відомостей Поземельної книги на земельну ділянку за кадастровим номером :01:006:1448 зареєстроване право власності за гр. ОСОБА_1 , який є третьою особою у даній справі.

Таким чином, враховуючи те, що в наслідок реалізації оскаржуваного наказу та реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:1448 за гр. ОСОБА_1 , між сторонами виник спір про право, який, згідно вищенаведених норм чинного законодавства має розглядатись в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а відтак у відповідності до п.1 ч.1 ст.238 КАС України наявні правові підстави для закриття провадження у справі.

Суд роз`яснює, що вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства у залежності від суб`єктного складу сторін.

Згідно ч.2 ст.238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно із п.5 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Частиною 2 статті 7 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Оскільки провадження у справі закрито не з підстав, які є виключенням із правил для повернення судового збору при закритті провадження, суд вважає, що наявні підстави для повернення позивачу сплаченої суми судового збору за даний позов.

На підставі наведеного та керуючись статтями 238, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у адміністративній справі за позовом Коровійської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування наказу.

2. Повернути Коровійській сільській раді Глибоцького району Чернівецької області з Державного бюджету України судовий збір в сумі 2102 (дві тисячі сто дві)грн. 00 коп., сплачений згідно платіжного доручення №108 від 19.05.2020р.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Ухвалу в повному обсязі складено

Суддя В.О. Кушнір