Справа № 320/2024/19
Суддя: Журавель В.О.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Київ справа №320/2024/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Журавель В.О., розглянувши адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвентпромпостач" до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрвентпромпостач" (далі - позивач) з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Н" від 27 грудня 2018 р. № .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, помилковим, передчасним та таким, що не відповідає обставинам справи та вимогам податкового законодавства. Вказує, що податковий орган не має права проводити камеральні перевірки щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних. Податкові накладні були подані на реєстрацію своєчасно. Тому позивач звернувся з цим позовом до суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13 травня 2019 р. відкрито провадження в цій адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено судове засідання.

24 червня 2019 р. від відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому він позову не визнав, у його задоволенні просив відмовити у повному обсязі. Стверджує, що контролюючим органом встановлені порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, тому контролюючий орган діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений діючим законодавством. Отже, податкове повідомлення-рішення відповідача від 27 грудня 2018 р. № відповідає вимогам законодавства.

15 липня 2019 р. до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив. Стверджує, що у відзиву на позовну заяву контролюючий орган не спростовує доводів позивача, наведених у позовній заяві.

23 вересня 2019 р. ухвалою Київського окружного адміністративного суду закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 25 жовтня 2019 р.

25 жовтня 2019 р. сторони у судове засідання не прибули. Ураховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи здійснено судом без участі представників сторін у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач зареєстрований як юридична особа 17 лютого 2014 р. за адресою: 07101, Київська область, м. Славутич, Чернігівський квартал, буд. 7, кв. 24, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій (ідентифікаційний код 39101642).

5 грудня 2018 р. податковим органом відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1. ст. 20, п. 75.1 ст. 75 у порядку ст. 76, п. 201.10 ст. 201 ПК України проведено перевірку позивача дотримання термінів реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками перевірки складено Акт від 5 грудня 2018 р. № 4456/10-36-52-05/39101642, яким встановлено порушення позивачем п. 201.10 ст. 201 ПК України, зокрема термінів реєстрації в ЄРПН таких податкових накладних:

- від 9 жовтня 2017 р. № 4 на суму ПДВ 206 963 грн. 01 коп., дата реєстрації податкової накладної в ЄРПН 8 листопада 2017 р. 01:00, кількість днів прострочення 8, розмір штрафу % - 10 %, сума штрафних санкцій 20 696 грн. 30 коп.;

- від 14 грудня 2017 р. № 1 на суму ПДВ 1 962 550 грн. 00 коп., дата реєстрації податкової накладної в ЄРПН 2 січня 2018 р. 06:45, кількість днів прострочення 2, розмір штрафу % - 10 %, сума штрафних санкцій 196 255 грн. 00 коп.;

- від 14 грудня 2017 р. № 2 на суму ПДВ 12 160 грн. 45 коп., дата реєстрації податкової накладної в ЄРПН 4 січня 2018 р. 02:43, кількість днів прострочення 4, розмір штрафу % - 10 %, сума штрафних санкцій 1216 грн. 05 коп.

Цей акт перевірки направлено на адресу позивача та отримано ним 13 грудня 2018 р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

27 грудня 2018 р. відповідачем винесено спірне податкове повідомлення рішення № за формою "Н", яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2 181 673 грн. 46 коп. застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 218 167 грн. 35 коп.

Позивачем подано скаргу на це податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2018 р. № до Державної податкової служби України.

5 квітня 2019 р. листом Державної податкової служби України № 16062/6/99-99-11-06-01-25 позивача повідомлено, що ДФС України залишила без змін податкове повідомлення-рішення відповідача від 27 грудня 2018 р. № , а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із спірним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд бере до уваги наступне.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Відповідно до вимог пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення. Згідно з вимогами п.75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з вимогами пп. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Тобто, об`єктом камеральної перевірки за положеннями цієї норми є серед іншого дані Єдиного реєстру податкових накладних. Саме аналізуючи дані цього реєстру у ході проведення камеральної перевірки контролюючим органом встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних за жовтень 2017 року, грудень 2017 року, що і стало підставою для накладення штрафу.

Особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності. Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

З огляду на наведене суд вважає, що предметом камеральної перевірки, навіть у розумінні підпункту 75.1.1 пункту 75.1статті 75 ПК України, охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних. Виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку або необхідності витребовувати такі в останнього, достатніми є дані Єдиного реєстру податкових накладних, податкових декларацій та системи електронного адміністрування податку на додану вартість.

На користь такого висновку свідчить також змістовне уточнення законодавцем правового регулювання цього питання шляхом доповнення з 1 січня 2017 року підпункту 75.1.1 абзацом другим, яким визначено, що предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Статтею 76 ПК України передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Крім того, згідно з вимогами п.200.10 ст.200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Відповідно до вимог п.76.3 ст.76 ПК України камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з вимогами п.102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Судом встановлено, що контролюючим органом проводилась камеральна перевірка з питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН, у зв`язку з чим така перевірка могла бути проведена з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України. Аналогічна правова позиція щодо строку проведення камеральної перевірки була викладена у постанові Верховного Суду від 4 вересня 2018 р. у справі №808/2195/17.

Отже, системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що відповідачем правомірно проведена камеральна перевірка позивача щодо своєчасності реєстрації податкових накладних. За таких обставин суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно проведено камеральну перевірку за вказаний період, оскільки на момент її проведення чинним законодавством України було передбачено, що камеральна перевірка із зазначеного питання проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, тобто протягом 1095 днів. Це означає, що доводи позивача про те, що податковий орган не має права проводити камеральні перевірки щодо дотримання термінів реєстрації податкових накладних, є необґрунтованими.

Щодо доводів позивача про своєчасність реєстрації податкових накладних суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п.п.14.1.60 п. 14.1 ст. 14 ПК України Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.10 пункту 201 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п. 201.1 ст. 201 та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Згідно з приписами п.201.10 ст.201 ПК України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: - для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; - для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 р. №1246 (далі - Порядок № 1246).

Пунктом 2 Порядку №1246 визначено, що внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування, до Реєстру (далі - реєстрація) здійснюється шляхом подання протягом операційного дня зазначених документів в електронній формі ДФС з використанням електронного цифрового підпису та внесення відповідних відомостей до Реєстру. Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація (п. 7 Порядку № 1246).

Відповідно до вимог п. 8 Порядку № 1246 для підтвердження прийняття податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації платникові податку, який здійснює реєстрацію, видається квитанція в електронній формі, у якій наводяться реквізити зазначених документів, відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, результати перевірки електронного цифрового підпису, інформація про постачальника (продавця) товарів (послуг), дата і час прийняття, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова накладна та/або розрахунок коригування. Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається платникові податку, який здійснює реєстрацію, засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається у ДФС.

Пунктом 9 Порядку № 1246 визначено причини відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації: наявність помилок під час заповнення податкової накладної; відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Квитанція, на яку накладається електронний цифровий підпис ДФС, підлягає шифруванню та надсилається протягом операційного дня платникові податку засобами телекомунікаційного зв`язку. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Відповідно до вимог п. 1 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої Наказом Державної податкової адміністрації України 10 квітня 2008 р. № 233, платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Ураховуючи наведене, суд зазначає, що реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є обов`язком постачальника товарів чи послуг.

Цьому обов`язку кореспондує обов`язок центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняти та зареєструвати надану платником податку-продавцем податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відмовити у прийнятті для реєстрації наданих платником податку податкових накладних центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, може лише в разі, якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених відповідно п.201.1 ст.201 та/або п.192.1 ст.192 ПК України. У такому разі протягом операційного дня продавцю надсилається квитанція в електронному вигляді в текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин такого неприйняття.

Отже, законодавством чітко визначено порядок оформлення, подачі, прийняття та реєстрації податкових накладних. При цьому, ведення Єдиного реєстру податкових накладних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, а саме ДФС України, на яку покладено обов`язок прийняття, реєстрації та обробки податкових накладних, поданих в електронному вигляді платником податків. Підставою для відмови у прийнятті податкових накладних в електронному вигляді може бути лише порушення їх формування у відповідності до податкового законодавства України.

Щодо своєчасності реєстрації податкової накладної № 4 від 9 жовтня 2017 р. на загальну суму 1 241 778 грн. 05 коп., в тому числі ПДВ на суму 206 963 грн. 01 коп., суд зазначає наступне.

9 жовтня 2017 р. позивачем виписано податкову накладну № 4 на загальну суму 1 241 778 грн. 05 коп., в тому числі ПДВ на суму 206 963 грн. 01 коп.

8 листопада 2017 р. о 12 год. 59 хв. позивачем направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 4 від 9 жовтня 2017 р. на суму 1 241 778 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ на суму 206 963 грн. 01 коп. Проте, упродовж 8 листопада 2017 р. позивач не отримав повідомлення податкового органу про реєстрацію або відмову у реєстрації цієї податкової накладної. В подальшому, 9 листопада 2017 р. о 12 год. 17 хв. на електронну скриньку позивача надійшло повідомлення податкового органу про отримання та прийняття звітності.

Судом встановлено, що податкову накладну № 4 від 9 жовтня 2017 р. на суму 1 241 778 грн. 05 коп., у тому числі ПДВ на суму 206 963 грн. 01 коп., позивачем направлено на реєстрацію 8 листопада 2017 р., а тому 8 листопада 2017 р. позивач повинен був отримати відомості щодо реєстрації або відмови у реєстрації податкових накладних. Проте, відповідачем лише 9 листопада 2017 р. зареєстровано вказану податкову накладну.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач згідно з приписами ст.201 ПК України повинен був зареєструвати податкову накладну № 4 від 9 жовтня 2017 р. до кінця жовтня 2017 р. Проте, позивач лише 8 листопада 2017 р. вчинив дії щодо реєстрації цієї податкової накладної.

Отже, судом встановлено, що позивачем дійсно пропущено строк своєчасної реєстрації податкової накладної № 4 від 9 жовтня 2017 р. Тому суд погоджується з доводами відповідача про порушення позивачем строків реєстрації цієї податкової накладної.

Щодо своєчасності реєстрації податкової накладної № 2 від 14 грудня 2017 р. на загальну суму 72 962 грн. 68 коп., в тому числі ПДВ на суму 12 160 грн. 45 коп., суд зазначає наступне.

14 грудня 2017 р. позивачем виписано податкову накладну № 2 на загальну суму 72 962 грн. 68 коп., в тому числі ПДВ на суму 12 160 грн. 45 коп.

4 січня 2018 р. о 14 год. 26 хв. позивачем направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 2 на загальну суму 72 962 грн. 68 коп., в тому числі ПДВ на суму 12 160 грн. 45 коп. У подальшому, 4 січня 2018 р. о 14 год. 43 хв. на електронну скриньку позивача надійшло повідомлення податкового органу про отримання та прийняття звітності.

Суд звертає увагу, що позивач згідно з приписами п.201.10 ст.201 ПК України повинен був зареєструвати податкову накладну № 2 від 14 грудня 2017 р. до кінця грудня 2017 р. Проте, позивач лише 4 січня 2018 р. вчинив дії щодо реєстрації цієї податкової накладної. Тому суд погоджується з доводами відповідача про порушення позивачем строків реєстрації цієї податкової накладної.

Щодо своєчасності реєстрації податкової накладної № 1 від 14 грудня 2017 р. на загальну суму 11 775 300 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 1 962 550 грн. 00 коп., суд зазначає наступне.

14 грудня 2017 р. позивачем виписано податкову накладну № 1 на загальну суму 11 775 300 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 1 962 550 грн. 00 коп.

31 грудня 2017 р. о 09 год. 33 хв. позивачем направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 1 на загальну суму 11 775 300 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 1 962 550 грн. 00 коп. Проте, позивачем у цей день не отримано квитанції № 1 про відмову у реєстрації або про реєстрацію вказаної податкової накладної.

У подальшому, 31 грудня 2017 р. о 17 год. 09 хв. позивачем повторно направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну № 1 на загальну суму 11 775 300 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 1 962 550 грн. 00 коп. Проте, позивачем до кінця робочого дня 31 грудня 2017 р. не отримано квитанції № 1 про відмову у реєстрації або про реєстраціє вказаної податкової накладної. Лише 2 січня 2018 р. о 18 год. 45 хв. на електронну скриньку позивача надійшло повідомлення податкового органу про отримання та прийняття звітності.

Суд зазначає, що позивачем податкову накладну від 14 грудня 2017 р. № 1 подано позивачем в електронній формі до ДФС протягом операційного дня та в межах строку реєстрації відповідно до приписів п.201.10 ст.201 ПК України. Проте, квитанції про реєстрацію та/або відмову в реєстрації та/або про блокування накладної у встановлений законодавством строк позивачу не надійшло.

Отже, судом встановлено, що позивачу не надходило відповідної квитанції після сплину 23 години операційного дня, в якому подано податкову накладну, а саму податкову накладну направлено в межах встановленого абз. 16 п. 201.10 ст. 201 ПК України строку та протягом операційного дня (фактично податкову накладну № 1 від 14 грудня 2017 р. первинно направлено на реєстрацію в ЄРПН 31 грудня 2017 р. о 09 год. 33 хв.).

Це свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов`язань щодо своєчасності направлення податкової накладної № 1 від 14 грудня 2017 р. в електронну систему документообігу податкових накладних, яка адмініструється податковим органом. Водночас до завершення операційного дня йому податковим органом не було надіслано квитанцію про прийняття податкової накладної, або відмову в її прийнятті, або зупинення реєстрації податкової накладної.

Суд звертає увагу, що відповідно до вимог п. 10 Порядку № 1246 датою та часом подання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі ДФС є дата та час, зазначені у квитанції про їх прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття.

Згідно з вимогами п. 11 Порядку № 1246 квитанція, що підтверджує факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, надсилається протягом операційного дня платникові податку. Якщо протягом операційного дня платникові податку не надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування, такі податкова накладна та/або розрахунок коригування вважаються зареєстрованими.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України якщо квитанція не надіслана платнику податків в межах операційного дня, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що причини, з яких податкову накладну від 14 грудня 2017 р. № 1 доставлено та зареєстровано податковою службою лише 2 січня 2018 р. знаходяться поза волею та можливістю впливу платника податку, оскільки належне ведення та функціонування автоматизованої системи ДФС України не залежить від дій платника податків.

Тому суд дійшов висновку, що позивачем було вчинено всі належні та необхідні дії щодо реєстрації вказаної податкової накладної, а податкова накладна від 14 грудня 2017 р. №1 на суму 11 775 300 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 1 962 550 грн. 00 коп., вважається зареєстрованою в ЄРПН 31 грудня 2017 р. згідно з приписами абз.13 пункту 201.10 статті 201 ПК України.

Ураховуючи, що граничним строком реєстрації вказаної податкової накладної було 31 грудня 2017 р., то суд визнає, що позивачем не порушено вимог п.201.10 статті 201 ПК України, а штрафні санкції згідно з п.120-1.1 ст.120-1 ПК України на суму 196 255 грн. 00 коп. (10% від ПДВ за цією накладною) застосовані відповідачем неправомірно, оскільки ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом від 23 січня 2018 р. у справі № 806/832/17, від 5 вересня 2018 р. у справі № 806/1936/17, та від 21 листопада 2018 р. у справі № 813/815/18.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, при прийнятті рішення у цій справі судом враховано, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Це означає, що штрафні санкції за порушення терміну реєстрації податкової накладної від 14 грудня 2017 р. № 1 в розмірі 10 % від суми ПДВ, застосовані відповідачем до позивача у податковому повідомленні-рішенні від 27 грудня 2018 р. № на суму 196 255 грн. 00 коп., у вказаній частині є неправомірними.

За таких обставин податкове повідомлення-рішення від 27 грудня 2018 р. № в частині порушення строку реєстрації податкової накладної № 1 від 14 грудня 2017 р. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму 196 255 грн. 00 коп. (10 % від суми ПДВ) є неправомірним та необґрунтованим, а відтак підлягаю скасуванню.

Суд зазначає, що згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості частини позовних вимог, а наведені ним доводи у вказаній частині не було спростовано відповідачем.

Наведене свідчить, що винесене відповідачем податкове-повідомлення рішення в частині нарахування штрафних (фінансових) санкцій за порушення своєчасності реєстрації податкової накладної № 1 від 14 грудня 2017 р. було протиправним. Право позивача порушено. Отже, позовні вимоги є обґрунтованими в цій частині, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з платіжним дорученням від 17 квітня 2019 р. № 1884 на суму 1921 грн. 00 коп. та платіжним дорученням від 6 травня 2019 р. № 1906 на суму 1351 грн. 50 коп. позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 3 272 грн. 50 коп. Суд, керуючись ч. 3 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 1 351 грн. 50 коп. понесених витрат по оплаті судового збору пропорційно до частини задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Київській області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 27 грудня 2018 р. № в частині нарахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрвентпромпостач" штрафних (фінансових) санкцій на суму 196 255 грн. 00 коп. щодо несвоєчасності реєстрації позивачем податкової накладної від 14 грудня 2017 р. № 1 на суму 11 775 300 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ на суму 1 962 550 грн. 00 коп.

Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (код ЄДРПОУ - 43141377) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвентпромпостач" () судовий збір у розмірі 1351 (одна тисяча триста п`ятдесят одна) грн. 50 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Відповідно до пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрвентпромпостач", адреса: Чернігівський квартал, буд. 7, кв. 24, м. Славутич, Київська область, 07101, код ЄДРПОУ - 39101642.

Відповідач Головне управління ДФС у Київській області, адреса: вул. Народного Ополчення, 5-А, м. Київ, 03151, код ЄДРПОУ - 39393260.

Суддя Журавель В.О.

Дата складення рішення суду 10 серпня 2020 р.