Справа № 420/4221/20
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4221/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

Розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (; адреса: вул. Т. Шевченко, 169, смт. Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801) про зобов`язання виплатити компенсацію,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2020 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації, в якому представник позивачки просить суд зобов`язати Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (; адреса: вул. Т. Шевченко, 169, смт. Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801) виплатити ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_2 ; ІІН НОМЕР_1 ) компенсацію послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2019 року по квітень 2020 року включно.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа №420/4221/20 об 11:30:10 розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16.06.2020 року за вх.№23084/20 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні заяви про залучення її до участі у справі №420/4221/20 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Також ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23.06.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав необхідності надання суду доказів повноважень адвоката Артем`євої Кристини Миколаївни на підписання позовної заяви та вчинення інших процесуальних дій відповідно до положень ст.59 КАС України (довіреності або ордеру).

26.06.2020 року за вх.№24480/20 від представника позивача надійшла заява на виконання ухвали суду від 23.06.2020 року разом із ордером серії ОД №441515 від 20.05.2020 року, чим усунуто недоліки позовної заяви, а тому розгляд справи судом було продовжено

В обґрунтування вимог позову представником позивачки вказано, що з метою реалізації своїх соціальних прав ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй компенсації послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2019 року. Така компенсація їй була призначена, однак надання доказів проведення оплати відповідних послуг не призвело до фактичного надходження компенсаційних виплат. Оскільки особова справа позивачці на ознайомлення надана не була, остання вважає, що відповідні кошти мають бути отримані шляхом звернення до суду із даним позовом. Представник позивачки наголошує, що чинне законодавство не визначає жодних допущених позивачкою порушень в частині отримання компенсаційних виплат, а тому наявні підстави для їх отримання у судовому порядку.

У відзиві на позовну заяву від 16.06.2020 року (вх.№23084/20) представник Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації заперечував проти заявлених позовних вимог. В обґрунтування власної правової позиції представник зазначив, що суб`єкт надання послуг «муніципальна няня» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 з грудня 2019 року одночасно надає відповідні послуги 38 сім`ям, що є фізично неможливим та викликає сумніви у реальності наданих послуг. Оскільки у Порядку не визначено алгоритму дій в подібних ситуаціях, відповідач звернувся до Департаменту соціальної та сімейної політики для отримання роз`яснень, з яких вбачається, що при наданні компенсаційних витрат дослідженню підлягають умови договору та фактична можливість надання відповідних послуг «муніципальної няні». Вказані обставини були встановлені на підставі проведення перевірки особистої справи позивачки. З огляду на дотримання відповідачем норм чинного законодавства, позов задоволенню не підлягає.

Згідно п.3 Прикінцевих положень КАС України (у редакції від 30.03.2020 року) під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

З огляду на це, розгляд справи по суті судом не завершувався, оскільки позивачем не було реалізовано право на надання відповіді на відзив, строк для чого був продовжений законом.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» п.3 Прикінцевих положень КАС України викладено у новій редакції, згідно якої під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином

У вказаному Законі також визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Судом розглянуто справу за наявними у матеріалах письмовими доказами та заявами по суті, наявними станом на 10.08.2020р., оскільки 06.08.2020р. є останнім днем, до якого згідно закону був продовжений строк подання усіх заяв по суті.

Розглянувши у письмовому провадженні матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 18.01.2018 року є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.63).

01.12.2019 року позивачка уклала договір про надання послуг по догляду за дитиною із ОСОБА_3 (а.с.11-12) терміном дії до 12.01.2021р.

01.12.2019 року позивачка звернулась до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації із заявою про вирішення питання про надання компенсації за послугу «муніципальна няня» (а.с.59).

Рішенням від 17.01.2020 року компенсацію було призначено (а.с.58) до 12.01.2021р. із виплатою 1626грн. щомісячно.

За фактом надання послуг позивачка проводила оплату за договором на ім`я ОСОБА_3 , докази чого надавала до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації, однак компенсація проведена не була.

Так, в матеріалах справи наявні докази оплати ОСОБА_3 позивачкою послуг няні за грудень 2019 року, січень-квітень 2020 року (а.с.13-22).

06.03.2020 року позивачка звернулась до Управління із заявою, у якій просила повідомити про причини нездійснення компенсаційних виплат (а.с.48) за грудень 2019р.-лютий 2020р.

У зв`язку із тим, що заява позивачки була залишена без задоволення, остання звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із даним позовом з метою стягнення відповідних коштів.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Спеціальним актом у спірних правовідносинах є Порядок відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2019 р. № 68 (далі - Порядок №68).

Згідно п.1-4 Порядку №68 цим Порядком визначено механізм відшкодування вартості послуги з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня".

У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:

послуга з догляду за дитиною до трьох років "муніципальна няня" (далі - послуга "муніципальна няня") - послуга, що надається для підтримки батьків (усиновлювачів), опікунів дитини для забезпечення догляду за дитиною до трьох років;

отримувач послуги "муніципальна няня" - батьки (усиновлювачі), опікуни дитини;

муніципальна няня - будь-яка фізична особа - підприємець (КВЕД 97.00, КВЕД 88.91) / юридична особа, яка надає послугу з догляду за дітьми (КВЕД 78.20, КВЕД 85.10), крім державних і комунальних закладів дошкільної освіти, та з якою укладено договір про здійснення догляду за дитиною до трьох років.

Відшкодування вартості послуги "муніципальна няня" є щомісячною адресною компенсаційною виплатою одному з батьків (усиновлювачів), опікуну дитини до трьох років (далі - компенсація послуги "муніципальна няня").

Призначення та виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюються згідно з рішенням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві держадміністрації, виконавчого органу міської ради, ради об`єднаної територіальної громади (далі - місцевий структурний підрозділ з питань соціального захисту населення).

Компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" у розмірі прожиткового мінімуму на дітей віком до шести років, встановленого на 1 січня відповідного року, за кожну дитину, яку доглядає муніципальна няня.

Пунктами 11-13 визначено, що місцеві структурні підрозділи з питань соціального захисту населення:

розглядають подані документи та у разі потреби уточнюють в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформацію про муніципальну няню, з якою укладено договір;

протягом десяти робочих днів із дати надходження документів приймають рішення про призначення компенсації послуги "муніципальна няня";

протягом трьох робочих днів після прийняття рішення про призначення письмово інформують отримувача послуги "муніципальна няня" про прийняте рішення.

Отримувачу послуги "муніципальна няня" може бути відмовлено у призначенні компенсації послуги "муніципальна няня" у разі подання пакета документів, передбаченого пунктом 7 цього Порядку, не в повному обсязі, відсутності інформації про муніципальну няню в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Компенсація послуги "муніципальна няня" призначається на строк здійснення догляду за дитиною до трьох років, визначений у договорі, укладеному між отримувачем послуги "муніципальна няня" та муніципальною нянею.

Виплата компенсації послуги "муніципальна няня" здійснюється щомісяця на підставі поданих отримувачем послуги "муніципальна няня" документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня".

Отримувач послуги "муніципальна няня":

щомісяця до 5 числа подає в письмовій (електронній) формі або в будь-який інший зручний спосіб місцевому структурному підрозділу з питань соціального захисту населення документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня";

протягом одного робочого дня інформує про розірвання договору або про інші обставини, що можуть вплинути на надання муніципальною нянею послуги "муніципальна няня".

У разі неподання в установлений строк документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється.

Після подання документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" поновлюється з місяця, за який було здійснено оплату послуги "муніципальна няня".

Згідно п.16-17 Порядку №68 компенсація послуги "муніципальна няня" виплачується отримувачу послуги "муніципальна няня" шляхом перерахування коштів місцевим структурним підрозділом з питань соціального захисту населення на рахунок в установі банку, зазначений у заяві отримувачем послуги "муніципальна няня", до 10 числа місяця, наступного за місяцем, у якому до зазначеного структурного підрозділу надійшли документи, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня".

Виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється, у разі коли отримувачем послуги "муніципальна няня" було приховано або навмисно подано недостовірні відомості про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня", внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення.

Проаналізувавши спеціальне законодавство та співставивши фактичні обставини справи судом встановлено порушення з боку суб`єкта владних повноважень в частині визначення підстав невиплати компенсації.

Позовна заява ґрунтується на тому, що позивачкою взагалі не встановлено, з яких підстав виплата компенсації не здійснювалась. Оскільки відсутні законодавчо встановлені підстави для такої бездіяльності відповідача, кошти мають бути перераховані за рішенням суду.

Відповідачем у відзиві вказано, що виплата не здійснюється з підстав наявності обґрунтованих сумнівів щодо реальності надання послуг по догляду за дитиною.

Суд не може погодитись із обґрунтованістю вказаних доводів з огляду на наступне.

За аналізом Порядку №68 судом встановлено, що процедура виплати компенсації складається з двох основних етапів:

1. Вирішення питання про призначення компенсації як такої за результатом перегляду наданих документів та встановлення фактичних обставин надання послуг (п.6-10 Порядку №68).

2. Фактична виплата компенсації щомісяця на підставі наданих доказів проведення оплати послуг няні.

Як встановлено матеріалами справи, Рішенням від 17.01.2020 року компенсацію було призначено (а.с.58) на підставі договору позивачки з ОСОБА_3 , визначено термін її надання з 01.12.2019р. до 12.01.2021р.

Таким чином, подальша відмова у виплаті компенсації можлива лише за таких умов:

1. У разі неподання в установлений строк документів, що підтверджують витрати на оплату муніципальній няні послуги "муніципальна няня", виплата компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється (п.13 Порядку №83).

2. Виплата раніше призначеної компенсації послуги "муніципальна няня" припиняється, у разі коли отримувачем послуги "муніципальна няня" було приховано або навмисно подано недостовірні відомості про здійснення догляду за дитиною до трьох років, які вплинули на призначення компенсації послуги "муніципальна няня", внаслідок чого були надміру виплачені кошти, - з місяця, в якому виявлено порушення (п.17 цього ж Порядку).

Інших підстав для не проведення виплати після прийняття рішення про призначення компенсації Порядок не передбачає.

При цьому, відповідач зазначив, що виплата не проводиться з підстав результатів перевірки матеріалів особової справи та встановлення факту можливої фіктивності наданих послуг, що взагалі як підстава для припинення виплати не встановлена.

Матеріалами справи підтверджується, що оплата послуг няні проводилась щомісячно згідно умов договору, а відповідні докази надавались відповідачу за грудень 2019р.- лютий 2020р.

Отже припинення компенсації з підстав, не передбачених пунктами 13,17 Порядку №68, а саме - у зв`язку із сумнівами щодо реальності послуг няні, чи недоліками договору, - є неправомірним.

В матеріалах справи відсутні докази, що позивачкою для отримання компенсації були подані недостовірні документи, а аргументи відповідача щодо можливих шахрайських дій наразі є бездоказовими припущеннями.

Таким чином, суд вважає, що Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації безпідставно не виплачувало позивачці суми компенсації послуги «муніципальна няня» протягом грудня 2019 - лютого 2020 року, а тому позовна вимога про зобов`язання Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_2 ; ІІН НОМЕР_1) компенсацію послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2019 року по лютий 2020 року включно підлягає задоволенню.

Щодо виплати компенсації за березень-квітень 2020р., немає підстав задовольняти позов, оскільки ОСОБА_1 06.03.2020р. звернулася до відповідача та 31.03.2020р. отримала відмову у виплаті компенсації саме за грудень 2019р.- лютий 2020р. включно, питання компенсації за березень-квітень 2020р. виходить за межі правовідносин, з яких виник спір в суді.

При цьому, суд зазначає, що згідно п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Регламентований вищевказаною нормою спосіб захисту порушеного права визначає логічний зв`язок між підставою для зобов`язання вчинити дії (протиправна бездіяльність) та способом захисту від порушеного права (зобов`язання вчинити дії), які діють у комплексі. Позивач просить зобов`язати виплатити компенсацію, однак суд вважає, що для належного забезпечення відновлення порушених прав бездіяльність відповідача, зокрема, підлягає визнанню протиправною. Це кореспондується із ч.2 ст.9 КАС України, згідно якої суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідач не навів будь-яких змістовних аргументів на противагу доводам позовної заяви, не довів, що його бездіяльність із виплати ОСОБА_1 компенсації послуг няні допущена на підставах, встановлених законодавством.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не обґрунтована правомірність своєї бездіяльності, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково щодо виплати їй компенсації та суд визнає відповідну бездіяльність відповідача протиправною на підставі ст.9 КАС України.

Позивачкою при поданні позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. (а.с.7).

Суд дійшов висновку про стягнення з Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на підставі ч.8 ст.139 КАС України, оскільки спір в суді виник внаслідок неправильних дій відповідача.

Також у позовній заяві заявлено вимогу про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч.2-4 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Докази щодо витрат на послуги адвоката в справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 260-263, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (; адреса: вул. Т. Шевченко, 169, смт. Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801) про зобов`язання виплатити компенсацію - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації щодо виплати ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_2 ; ІІН НОМЕР_1) компенсації послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2019 року по лютий 2020 року включно.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації (; адреса: вул. Т. Шевченко, 169, смт. Овідіополь, Овідіопольський район, Одеська область, 67801) виплатити ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_2 ; ІІН НОМЕР_1 ) компенсацію послуги «муніципальна няня» на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з грудня 2019 року по лютий 2020 року включно.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Овідіопольської районної державної адміністрації () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України (з урахуванням положень п.3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України).

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян