Справа № 727/3397/20
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/3397/20
Провадження № 2-а/727/62/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

Головуючого судді: Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань: Ільчук М.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у Чернівецькій області (місце знаходження: м. Чернівці вул.Героїв Майдану, 200 «А») про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представники, адвокат Пославський В.С., Бобик Й.Б. звернувся до суду із позовною заявою до відповідача Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позовних вимог, зазначає, що постановою № 10 про накладення адміністративного стягнення від 27 березня 2020 року, винесеною в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Комовим В.І., його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 680,00 грн. Вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного. Підставою для винесення постанови є протокол №16 про адміністративне правопорушення від 17 березня 2020 року. В порушення зазначених вимог протокол про адміністративне правопорушення складений з недотриманням визначеного терміну - двадцять чотири години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення (при встановленні факту порушення і виявлення особи-порушника 28 січня 2020 року в 11.00 год., протокол був складений 17 березня 2020 року); в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні підпис особи і її пояснення з приводу виявленого правопорушення. Вказує, що в оскаржуваній постанові окрім протоколу про адміністративне правопорушення, підставою для її винесення послужив і акт від 28 січня 2020 року № 33/24-13-33-04-14/ НОМЕР_1 . Станом на 23 квітня 2020 року сума визначеного актом перевірки зобов`язання була неузгодженою, до ДПС України у визначений строк (27.04.2020 р.) буде подана скарга на вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 17 березня 2020 року № Ф-. Зазначає, що оскаржувана постанова була надіслана йому на адресу місця реєстрації - 01 квітня 2020 року поштовим відправленням із штрихкодовим ідентифікатором 454, проте, він не отримував повідомлення про час та дату розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення. Просить, скасувати наведену вище постанову.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 квітня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомлення сторін.

Позивач ОСОБА_1 та в його інтересах представники, адвокат Пославський В.С., Бобик Й.Б. в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, від представника, адвоката Бобик Й.Б. до суду поступила письмова заява з клопотанням справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив позов задовольнити.

Відповідач - представник Головного управління ДПС у Чернівецькій області в судове засідання не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надали.

Вивчивши і розглянувши справу, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності і в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом належними доказами по справі встановлено, що 17.03.2020 року на підставі протоколу №16 складено щодо позивача, а в подальшому винесено постанову №10 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2020 року, винесеною в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Комовим В.І., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.165-1 ч.1 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до постанови №10 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2020 року, винесеної в.о. першого заступником начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Комовим В.І., вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.165-1 ч.1 КУпАП, а саме - порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в результаті чого донараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподаткованого доходу на суму доходу (прибутку) за період 2017-2018 рр на загальну суму126859,04 грн., чим порушив абз.1 п.2.2.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України №2464-VІ від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 165-1 КУпАП (а.с.7).

Відповідач Головне управління ДПС у Чернівецькій області, у відповідності до повідомлення без зазначення дати, надіслали позивачу матеріали про накладення адміністративного стягнення на підставі протоколів №№16,17 від 17.03.2020 року складених за результатами проведеної документальної планової перевірки (акт №33/24-13-33-04-14/ НОМЕР_1 від 28.01.2020 року (а.с.8), оскаржувана постанова була надіслана позивачу на адресу місця реєстрації - 01.04.2020 року поштовим відправленням із штрихкодовим ідентифікатором 454 (а.с.9), проте, доказів отримання позивачем матеріалів щодо накладення адміністративного стягнення відповідачем не надано.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вимогами ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративні правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясовувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, а в подальшому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесені з урахуванням складеного акту про результати документальної планової виїзної перевірки позивача (акт №33/24-13-33-04-14/ від 28.01.2020 року, викладені в якому висновки щодо допущених вимог податкового законодавства податковим органом були покладені в основу доведеності вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, передбаченого ст. 165-1 ч.1 КУпАП.

Між тим, акт перевірки тільки фіксує обставини, встановлені під час проведення перевірки, факти виявлених порушень законодавства, та не є остаточним документом, що зобов`язує до вчинення будь-яких дій, і сам по собі не породжує певних правових наслідків для платника податків. Акт перевірки - це документ, в якому викладені певні обставини так, як їх бачить посадова особа податкового органу, що проводить перевірку, та не тягне за собою жодних наслідків без прийнятого податкового повідомлення - рішення.

Згідно з п.86.7. ст.86 Податкового кодексу України, у разі незгоди платника податків або його законних представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податків протягом п`яти робочих днів з дня отримання акта (довідки). Такі заперечення розглядаються контролюючим органом протягом п`яти робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до положень ст.56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; подана скарга зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження і протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Крім того, положеннями п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України, надано право платнику податків на звернення до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу, при цьому грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто, протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржуються, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Водночас, інформації щодо результатів розгляду заперечень позивача, так само як і інформації про прийняття відповідачем податкових повідомлень - рішень, оскарження податкових нарахувань, матеріали справи, у тому числі позов, акт документальної перевірки, протоколи та оскаржувана постанова - не містять.

Згідно з ст.165-1ч.1 КУпАП, порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Також судом встановлено, що в оскаржуваній постанові зазначено підставами притягнення позивача до адміністративної відповідальності, неналежне порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, в результаті чого донараховано єдиний внесок, який підлягає нарахуванню з чистого оподаткованого доходу на суму доходу (прибутку) за період 2017-2018 рр на загальну суму126859,04 грн., чим порушив абз.1 п.2.2.1 ст.7, п.2 ст.9 Закону України №2464-VІ від 08.07.2010 року «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», ст. 165-1 КУпАП. Тобто, підставами для притягнення до відповідальності зазначено не тільки встановлені факти не вчинення тих чи інших дій, однак і неналежне виконання податкових зобов`язань, що залежить від суми таких зобов`язань.

У даному випадку, висновки, викладені в акті податкової перевірки є лише відображенням фактичних дій податкових інспекторів-ревізорів, а тому не створюють жодних правових наслідків. Ці висновки не є обов`язковими ні для платника податків, ні для керівника контролюючого органу. Останній оцінює викладені в акті перевірки доводи і в разі наявності податкових порушень приймає податкове повідомлення-рішення, яке визначає грошові зобов`язання платникові податків.

Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки акт перевірки №33/24-13-33-04-14/ від 28.01.2020 року, на якому ґрунтується протокол про адміністративне правопорушення та постанова про накладення адміністративного стягнення відносно позивача було оскаржено, податкові зобов`язання є неузгодженими, відтак, факт допущення порушень ведення обліку доходів і витрат не можна вважати встановленим, а відповідні твердження податкового органу, які відображають лише позицію однієї із сторін спору, не можуть бути підставою для висновку про наявність в діях платника податків вини у порушенні встановленого порядку ведення обліку доходів і витрат у формі умислу або необережності і, відповідно, не може бути підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.256 ч.1 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Комовим В.І. було виявлено адміністративне правопорушення 28.01.2020 року, згідно акту №33/24-13-33-04-14/ від 28.01.2020 року, проте постанову №10 складено 27.03.2020 року, відсутній підпис особи, що притягується до адіміністративної відповідальності - позивача та його пояснення з приводу зазначених в постанові обставин; зазначену постанову позивачу направлено тільки 01.04.2020 року (а.с.9), проте відсутні посилання на докази стосовно отримання зазначених матеріалів позивачем.

Згідно з ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, при цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлено ст.19 ч.2 Конституції України, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1, 2 ст. 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Передбачено ст. 162 КАС України, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб`єкта владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про скасування або визнання не чинним рішення чи окремих його положень; зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена відповідачем без достатніх на те підстав, а тому вважає адміністративний позов обґрунтованим.

Позиція сторін має бути визначеною юридично і доведеною безспірними доказами, якими в даній справі є конкретні документи та матеріали.

Відповідно до ст.121 ч.1 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд вважає, що клопотання позивача про поновлення строку для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки враховуючи дату надіслання - 01.04.2020 року позивачу оскаржуваної постанови, а також беручи до уваги, що позивачу не було вручено копію постанови після її винесення, позивач був позбавлений можливості своєчасно звернутись до суду з вказаним позовом.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі, відтак постанову №10 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2020 року, винесену в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Комовим В.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.165-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. - слід скасувати, позовні вимоги задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5, 8, 9, 12, 14, 77, 90, 94, 122, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, - УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк на звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову №10 про накладення адміністративного стягнення від 27.03.2020 року, винесену в.о. першого заступника начальника ГУ ДПС у Чернівецькій області Комовим В.І., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.165-1 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 680,00 грн. - скасувати, провадження у справі закрити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

Повний текст судового рішення складено 12.06.2020 року.

Суддя Слободян Г.М.