Справа № 204/1459/20
Суддя: Дубіжанська Т. О.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 204/1459/20
Провадження № 2-а/204/51/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рау Данило Сергійовича, про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

В березні 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського 2 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Рау Д.С., в якій позивач просив скасувати постанову ЕАК №2176051 від 29.02.2020 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 425 гривень за ч.1 ст.126 КУпАП, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

В обґрунтування вимог зазначає, постановою серії ЕАК №2176051 від 29.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення винесеною поліцейським 2 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Рау Д.С., на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП. Зі змісту постанови вбачається, що 29.02.2020 року об 11:33 на автодорозі за адресою: м. Дніпро, проспект О.Поля, 92 «Г» позивач керував автомобілем Mitsubishi Outlander державний номер НОМЕР_1 не маючи чинного договору обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2. 1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП). Позивач зазначає, що дійсно близько 11 години 29.02.2020 він рухався по дорозі м. Дніпро, проспект О.Поля не порушуючи жодним чином правил дорожнього руху. Біля будинку № 92 «Г» позивача було зупинено службовим автомобілем УПП в Дніпропетровській області. На запитання щодо причини зупинки поліцейським Рау Д.С. було надано відповідь, що на його думку позивач керує автомобілем без страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач вважає, що зупинка автомобіля поліцією для витребування поліса страхування є незаконною та такою що суперечить ст. 35 Закону України «Про Національну поліції», у якій вказаний вичерпний перелік випадків в яких співробітник поліції має право зупинити транспортний засіб і вимагати пред`явити йому передбачені законом документи, і саме по собі відсутність в базі даних МТСБУ даних про страховий поліс зареєстрованому за конкретним автомобілем не може бути підставою для зупинки даного транспортного засобу. Згідно ч.2 ст. 21 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» чітко вказано: «Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо- транспортних пригод». Інших причин складення протоколу про відсутність полісу страхування у поліції немає. Тобто, вимагати для перевірки поліс страхування поліцейські мають право в двох конкретних випадках: - при складанні протоколу про порушення правил дорожнього руху; - при оформленні дорожньо-транспортної пригоди. Сам лише факт ненадання водієм страхового поліса на вимогу поліцейського, за умови відсутності зафіксованого факту порушення водієм правил дорожнього руху або ДТП за його участю, не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Оскільки, відповідач здійснив зупинку керованого позивачем автомобіля з порушенням ст.35 «Закону України «Про Національну поліцію» з метою лише перевірки наявності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів без передбачених ч. 2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав, то його постанова про накладення штрафу в розмірі 425,0 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП є протиправною і підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі через відсутність складу правопорушення.

Відповідно до вимог ст. ст. 19, 257 КАС України справа за адміністративним позовом ОСОБА_2 розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

У встановлений судом строк відповідачем був наданий відзив на позовну заяву, у якому він заперечував проти доводів позовної заяви, наполягав на відповідності його дій та оскаржуваної постанови вимогам законодавства.

В свою чергу, від представника Департаменту патрульної поліції України, з посиланням на ті обставини, що відповідач діяв саме від імені ДПП України, надано суду пояснення, в яких він заперечував проти задоволення позову, наполягав на дотримання всіх вимог законодавства під час винесення постанови. Також від ДППУ надійшло клопотання про залучення їх третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог з боку відповідача, оскільки, має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника, клопотання про залишення позову без розгляду.

Відповідно до ст.48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави. Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Зі змісту заяви про залучення третьою особою вбачається, що представник ДППУ обґрунтовує заяву, як залучення Департаменту в якості співвідповідача, а в прохальній частині зазначає про залучення третьою особою. При цьому посилається на те, що Департамент має право надавати оцінку правомірності дій інспектора, несе відповідальність за дії свого співробітника.

Суд враховує, що позивачем заявлено позовні вимоги до належного відповідача та позивач клопотання про заміну відповідача або про залучення іншого не заявляв, майбутнє рішення суду не впливає на обсяг прав та обов`язків Департаменту. Окрім цього, позивачем не пред`явлено позовних вимог до Управління, у зв`язку з чим, заява про залучення співвідповідача підлягає відхиленню.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №2176051 від 29.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення винесеною поліцейським 2 роти 3 батальйону УПП в Дніпропетровській області Рау Д.С., на ОСОБА_3 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Зі змісту постанови вбачається, що 29.02.2020 року об 11:33 на автодорозі за адресою: м. Дніпро, проспект О.Поля, 92 «Г» позивач керував автомобілем Mitsubishi Outlander державний номер НОМЕР_1 не маючи чинного договору обов`язкового страхування наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 2. 1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно підпунктом "ґ" п. 2.1 ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із пунктом 2.4 ПДР України, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

Як встановлено судом, у позові ОСОБА_3 не заперечує факт відсутності страхового поліса та його непред`явлення для перевірки на вимогу працівника поліції. З оглянутого Витягу з електронної бази МТСБУ станом на дату складення постанови, судом також встановлено факт відсутності полісу у позивача станом на 29.02.2020 року.

ОСОБА_3 звертаючись до суду з позовом зазначив, що поліцейський дійшов помилкового висновку про наявність у позивача обов`язку пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, посилаючись на положення статті 35 Закону України «Про Національну Поліцію» та статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року № 1961-IV (далі - Закон № 1961-IV).

Разом з тим, відповідно до статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону № 1961-IV, посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Позивачем не враховано, що положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 ПДР України, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Окрім того, право інспектора поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб не пов`язується з обов`язком доводити, що зупинка транспортного засобу була законною.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 22.11.2018 року у справі № 465/6677/16-а та від 13.03.2019 року у справі № 686/15383/17 та від 25.09.2019 року по справі № 127/19283/17.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова ЕАК №2176051 від 29.02.2020 року, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП, є законною та скасуванню не підлягає.

У відповідності до статті 139 КАС України судові витрати віднести на рахунок позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 126, 251, 280 КпАП України, ст. ст. 20, 77, 242-246 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Поліцейського 2 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Рау Данило Сергійовича (місцезнаходження: м. Дніпро, Троїцька площа, буд. 2А) про визнання дій незаконними та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на апеляційне оскарження, визначені статтею 295 КАС України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Т.О. Дубіжанська