Справа № 939/1206/20
Суддя: Міланіч А. М.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 939/1206/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 серпня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.,

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Бородянка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до командира взводу роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Тищенка Андрія Олександровича, про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

01 липня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 26 червня 2020 року командиром взводу роти 1 батальйону патрульної поліції в с.Чайки УПП в Київській області Тищенком А.О. було винесено постанову Серії ЕАМ № 2742759 про притягнення його /позивача/ до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., за те, що він /позивач/ 26 червня 2020 року о 13 годині 05 хвилин в с. Дружня Бородянського району Київської області по вул. Вербова, керуючи маршрутним транспортним засобом № 23, р/н НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення з технічними несправностями, а саме не працював аварійний вихід, передбачений заводовиробником, чим порушив п.31.1 ПДР України.

Вважав дії відповідача щодо притягнення його /позивача/ до адміністративної відповідальності протиправними, а вказану постанову незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, факти викладені в ній не відповідають дійсності, оскільки дії відбувались в смт Клавдієво-Тарасове Бородянського району Київської області, коли він /позивач/ рухався для заправки автобусу до АЗС, що в с. Пилиповичі Бородянського району, і на той момент він не здійснював пасажирських перевезень, у момент зупинки його поліцейським, автобус технічних несправностей не мав, так як 12 червня 2020 року пройшов перевірку в спеціалізованій установі, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу від 12 червня 2020 року.

Тому просив скасувати вказану постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та викладене підтвердив, визнав, що дійсно транспортний засіб, яким він керував 26 червня 2020 року, використовується для перевезення пасажирів і в той день він теж працював на маршруті Бабинці-Клавдієво-Київ. Задні двері дійсно не працювали, але відповідальність за це має нести власник транспортного засобу.

Представник відповідача Орлов О.С. в судовому засіданні позов не визнав, вважав оскаржувану постанову винесеною правомірно, про що відповідачем надано відповідний відзив.

Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши відеозапис, зафіксований на відеореєстратор поліцейського 26 червня 2020 року, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що за постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2742759 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 грн., за те, що він /позивач/ 26 червня 2020 року о 13 годині 05 хвилин в с. Дружня Бородянського району Київської області по вул. Вербова, керуючи маршрутним транспортним засобом, марки Рута 23, р/н НОМЕР_1 , здійснював регулярні пасажирські перевезення з технічними несправностями, а саме не працював аварійний вихід, передбачений заводовиробником, чим порушив п.31.1 ПДР України /а.с. 4/.

Відповідно до п.1,2 ч. 1, ч.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про дорожній рух», технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Відповідно до п.31.1 ПДР України, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Згідно п.31.4.7 «г» ПДР України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не працюють передбачені конструкцією, зокрема, аварійні виходи .

Згідно Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України № 710 від 26 листопада 2012 року, для ідентифікації ТЗ, визначення вимог і методів для його перевірки застосовують такі нормативно-технічні документи, зокрема ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання".

Відповідно до положень ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання", який поширюється на колісні транспортні засоби (далі- КТЗ) категорій M,MG,N,NG,O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування, автобус - це автомобіль із кількістю місць для сидіння більше дев`яти з місцем водія включно, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів та їхнього багажу із забезпеченням необхідного комфорту та безпеки. Технічний стан КТЗ повинен відповідати вимогам законодавства, чинних нормативних документів щодо безпеки дорожнього руху й охорони навколишнього середовища та вимогам підприємства-виробника. Пунктом 6.8.8 даного стандарту визначені такі вимоги до інших елементів конструкції, зокрема, замки дверей кузова (кабіни), капота, багажника, засуви бортів вантажної платформи, засуви горловин цистерн, механізми регулювання і пристрої фіксування сидіння водія та пасажира, органи або пристрої, призначені для відчинення та зачинення дверей автобусів та тролейбусів, аварійні виходи та пристрої їхнього задіювання (відчинення), приводи відчинення (зачинення) дверей, сигналізація роботи дверей і сигнал вимоги зупинки, пристрій обігрівання та обдування вітрового скла, протиугінний пристрій мають бути роботоздатні. Згідно п. 7.8.1 стандарту, відповідність вимогам 6.8.8 перевіряють візуально та, у відповідних випадках, прикладанням зусилля, приведенням у дію, простукуванням нарізевих з`єднань.

Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, зафіксованого на відеореєстратор поліцейського від 26 червня 2020 року, позивач перебував за кермом автобуса, і під час спілкування з поліцейським, сам визнав факт того, що у даному транспортному засобі, котрим він керував, не працює аварійний вихід.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною другою ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України 07.11.2015 року № 1395, постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною другою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, оскільки, як встановлено зібраними по справі доказами, підставою для зупинення відповідачем транспортного засобу, на якому рухався позивач, була наявність очевидних ознак, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу, а саме не працював аварійний вихід, передбачений заводовиробником, і про існування такої несправності у момент зупинення поліцейським позивач не заперечував, більше того визнавав такий факт, то суд вважає, що дії відповідача щодо зупинення транспортного засобу на якому рухався позивач були правомірними та відповідають вимогам ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію», оскаржувана постанова винесена також правомірно, в межах компетенції останнього і підстав для її скасування не вбачається, а тому позов ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення.

При цьому суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що в постанові невірно зазначено місце його зупинки, події відбувались в с.Клавдієво-Тарасове, а вказано, що в с.Дружня, оскільки жодних доказів щодо цього суду не надано, до того ж дана обставина не впливає на наявність факту вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Керуючись ст. 222, 245,251,268, 280 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про національну поліцію», ПДР України, ст. 6-10,77, 121,122,241-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до командира взводу роти 1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки УПП в Київській області Тищенка Андрія Олександровича, про скасування постанови залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Головуючий-суддяА.Міланіч