Справа № 445/519/20
Суддя: Пилип'як П. В.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/519/20
Провадження № 2-а/445/13/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Пилип`яка П. В.

секретаря судового засідання Мацайло О.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Золочеві Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови від 03.03.2020 № 0462/20900/20 про порушення митних правил за ст.485 Митного кодексу України та накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, на суму 42 843,57 грн. В обґрунтування позову вказав, що 30.07.2019 року митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну територію України легкового автомобіля OPEL, модель ZAFIRA, номер кузова: НОМЕР_1 . Зазначив, що митне оформлення вказаного автомобіля було здійснене на підставі угоди про продаж автомобіля (contract de vente voiture d'occasion) від 26.07.2019 року, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , виданого 26.06.2008 компетентними органами Французької Республіки. Ствердив, що ним було здійснено всі заходи, передбачені чинним законодавством України, для митного оформлення вказаного автомобіля. Таким чином, вважає зазначену вище постанову митного органу незаконною та необґрунтованою та просить її скасувати.

07.04.2020 року на адресу суду від Галицької митниці Держмитслужби надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказується, що митними органами Литовської республіки листом від 18.09.2019 року №(20.4/05)3В-7357 надано копію митної декларації №19LTLC0100EK124CD7 від 29.07.2019, згідно якої автомобіль марки OPEL ZAFIRA, номер кузова НОМЕР_1 , було продано литовською компанією UAB TOMAUTAS громадянину ОСОБА_1 за 3000 євро (згідно курсу НБУ станом на 31.07.2019 року становить 83 941,16 грн.). Відповідач зазначає, що несплачена сума митних платежів складає 14 281,19 грн. Вважає, що Галицькою митницею Держмитслужби правомірно притягнуто громадянина ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов з наведених у ньому підстав.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання, в судове засідання не прибув, про причини неявки не повідомив.

У відповідності до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до ч.1-2 ст.268 цього Кодексу не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а тому суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд приходить до наступних висновків.

Постановою у справі про порушення митних правил №0462/20900/20 від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного Кодексу України (далі - МК України) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів на суму 42 843,57 грн.

Судом встановлено, що митним постом «Мостиська» Львівської митниці ДФС було здійснено пропуск на митну територію України транспортного засобу марки OPEL, модель ZAFIRA, номер кузова: НОМЕР_1 згідно загальної декларації (попереднього документу) 1801/UA209190/2019/051435 від 30.07.2019 року.

Відповідно до оскаржуваної постанови митне оформлення вказаного автомобіля здійснене 31.07.2019 посадовою особою митного поста «Західний» Львівської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ФОП ОСОБА_3 (згідно договору доручення від 30.07.2019 року) електронною митною декларацією типу IM40ДE №UA209190/2019/051672.

Зі змісту постанови №0462/20900/20 вбачається, що позивач під час митного оформлення транспортного засобу марки OPEL, модель ZAFIRA, номер кузова: НОМЕР_1 за митною декларацією типу IM40ДE №UA209190/2019/051435 від 30.07.2019 вчинив дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом заявлення в митній декларації неправдивих відомостей щодо відправника та митної вартості товару, та надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості. Згідно резолютивної частини оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Із матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що продаж автомобіля марки OPEL ZAFIRA (номер кузова НОМЕР_1 ) було здійснено французькою компанією Nord Stock Chem (Rue De Bretagne 95310 Saint Ouen L'aumone) за ціною 950 євро. Фактурна вартість автомобіля - 950 євро (згідно курсу НБУ станом на 31.07.2019 року становить 26 581,37 грн.), заявлена митна вартість - 39 312,44 грн., загальна сума нарахованих та сплачених митних платежів за вказаною митною декларацією - 55 037,42 гривень.

Державною митною службою України отримано звернення митних органів Литовської Республіки від 18.09.2019 року №(20.4/05)3В-7357 про надання адміністративної допомоги у проведенні перевірки по факту відсутності відомостей про закінчення процедур експорту та транзиту транспортних засобів, серед яких, зокрема, OPEL ZAFIRA (VIN: НОМЕР_1 ).

Згідно із литовською експортною митною декларацією №19LTLC0100EK124CD7 від 29.07.2019 автомобіль марки OPEL ZAFIRA, номер кузова НОМЕР_1 , був проданий литовською компанією UAB TOMAUTAS громадянину ОСОБА_1 за 3000 євро.

10.02.2020 року державний інспектор Галицької митниці Держмитслужби склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил №0462/20900/20 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 під час митного оформлення автомобіля вчинив дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів в сумі 14 281,19 гривень.

03 березня 2020 року в.о. начальником Галицької митниці Держмитслужби Цабаком В.Я. винесено постанову в справі про порушення митних правил №0462/20900/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 42 843,57 гривень.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України під час розгляду оскаржуваної постанови суд має з`ясувати, чи прийнята вона на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

Зі змісту даної статті випливає, що в діях винної особи має міститись прямий умисел як форма вини та особлива мета ухилення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру.

Згідно з ч.1 ст.295 МК України митні платежі нараховуються декларантом або іншими особами, на яких покладено обов`язок із сплати митних платежів, самостійно, крім випадків, якщо обов`язок щодо нарахування митних платежів відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладається на митні органи.

Митне оформлення транспортного засобу передбачає сплату акцизного податку, що справляється з огляду на об`єм циліндрів двигуна (ст. 215 ПК України), а також ввізного мита і податку на додану вартість, що обраховуються, в тому числі, з митної вартості транспортного засобу (Закон України «Про митний тариф", розділ V ПК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.1 та ч. 2 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 351 МК України митний орган має право провести документальну невиїзну перевірку громадян при переміщенні товарів через митний кордон України з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, в порядку передбаченому ч.ч.3-9 цієї ж ст.351 МК України з використанням передбачених п.5 ст. 352 МК України отриманих від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення.

Відповідно до ч. 11 ст. 354 МК України рішення про визначення грошових зобов`язань підприємства, що перевірялося, приймається керівником митного органу або його заступником, з урахуванням результатів розгляду заперечень підприємства (у разі їх наявності).

У справі, що розглядається, розмір митних платежів встановлено службовою запискою управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходжень Галицької митниці Держмитслужби.

Досліджені матеріали справи про порушення митних правил свідчать, що рішення про коригування митної вартості в порядку ст.55 МК України митницею не виносилось, а невиїзна документальна перевірка в порядку ст.ст.351-354 МК України не проводилась.

Інших, передбачених законом доказів щодо належного розміру митних платежів матеріали справи не містять.

Ні чинним Митним кодексом України, ні іншими нормативними актами не надано права митному органу визначати розмір митних платежів у спосіб, відмінний від передбаченого вищенаведеними положеннями Митного кодексу України.

На переконання суду, визначення розміру митних платежів підрозділом митниці без винесення рішення про коригування митної вартості або за результатами документальної невиїзної перевірки є неправомірним, оскільки воно не відповідає положенням ст.ст.55, 295, 351-354 МК України.

За таких обставин службова записка підрозділу митниці може використовуватись для службових цілей, однак не відповідає ознакам допустимого доказу в справі про порушення митних правил.

Матеріалами справи встановлено, що єдиною підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення позивача до відповідальності за передбачене ст. 485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація № 19LTLC0100EK124CD7.

Між відомостями цієї експортної декларації і наданими для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідність щодо продавця (відправника) товару та вартості транспортного засобу. Покупцем (одержувачем) товару в декларації зазначений позивач, однак доказів того, що він мав причетність до оформлення цієї декларації, при розгляді протоколу і винесені оскаржуваної постанови не здобуто.

Однак сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці.

Як вбачається із матеріалів справи, експортна декларація № 19LTLC0100EK124CD7 для митного оформлення надавалась експортером компанією UAB TOMAUTAS (J.Kruopo 10 Taurage LT), декларантом виступало підприємство Atkorsa, покупцем товару в декларації зазначений ОСОБА_1 .

Митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант (митний брокер) фізична особа-підприємець ОСОБА_3 , який у своїх поясненнях від 31.01.2020 (згідно протоколу про порушення митних правил №0462/20900/20 від 10.02.2020 року та постанови в справі про порушення митних правил №0462/20900/20 від 03.03.2020 року) зазначив, що 30.07.2019 року до нього звернувся позивач щодо декларування автомобіля марки OPEL ZAFIRA, номер кузова НОМЕР_1 . З цією метою ним було надано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 26.06.2008 та рахунок-фактуру від 26.07.2019, згідно якої фактурна вартість автомобіля становить 950 євро.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що Галицька митниця Держмитслужби, взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи литовських митних органів, не перевірила обставин завершення експорту товару, не вчинила запитів відповідним компаніям, які фігурують відправниками товару по документах від литовських митних органів та документах, поданих до митного оформлення декларантом.

Суд зауважує, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними та беззаперечними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне зменшення розміру митних платежів шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Такі документи лише свідчать, що литовська компанія задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.

В оскаржуваній постанові посадова особа митного органу жодним чином не обумовила підстав надання переваги в доказовій силі документам Литовської Республіки, аніж тим, що подані до митного оформлення на Львівській митниці ДФС.

У зв`язку із вищенаведеним, суд вважає встановленим факт неповноти і необ`єктивності провадження в справі про порушення митних правил, що дає підстави для скасування оскаржуваної постанови відповідно до п.2 ч.1 ст.531 МК України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України позов підлягає повному задоволенню.

Керуючись ст.ст.242-247, 286 КАС України, суд

у х в а л и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил - задовольнити повністю.

Постанову в.о. начальника Галицької митниці Держмитслужби Цабака Володимира Ярославовича від 03.03.2020 року у справі про порушення митних правил №0462/20900/20 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнати протиправною і скасувати.

Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил №0462/20900/20 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П. В. Пилип`як