Справа № 403/260/20
Суддя: Атаманова С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №403/260/20 провадження № 2-а/403/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року смт.Устинівка

Устинівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Атаманової С.Ю.,

при секретарі судового засідання Дорошенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Устинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Турчак Олександра Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача - інспектора поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Турчак О.В., треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про: 1) скасування постанови серії ЕАМ №2657310, винесеної відповідачем 09.06.2020 року, про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.; та 2) закриття провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 09.06.2020 року, рухаючись по Харківському шосе в м.Києві за кермом належного йому транспортного засобу AUDI Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 , він зупинився на вимогу поліцейського - відповідача по справі, який причиною зупинки вказав здійснення позивачем проїзду на заборонений (жовтий) сигнал світлофора. Заперечуючи вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, позивач ОСОБА_1 зазначає, що: рухався виключно на «зелений» та «зелений миготливий» сигнал світлофора, які дозволяють рух згідно Правил дорожнього руху; з наданого йому відповідачем для огляду відеозапису, як доказу відеофіксації допущеного ним правопорушення, взагалі неможливо ідентифікувати транспортний засіб, керування яким здійснював позивач, а в самій постанові відсутні посилання на будь-які докази проїзду позивачем на заборонний жовтий сигнал світлофора, зокрема, відомості про технічний засіб, за допомогою якого відповідачем було здійснено відеозапис такого правопорушення. За вказаних обставин, з урахуванням того, що відповідачем в оскаржуваній постанові не було наведено доказів, на яких грунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, ним не були з'ясовані і доведені обставини, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак вказаного правопорушення, що є порушенням порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання по розгляду справи позивач ОСОБА_1 не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.ст.124, 129, 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Згідно поданої до суду заяви прохав розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та прохає суд їх задоволити (а.с.73, 79, 95).

В судове засідання по розгляду справи відповідач - старший лейтенант поліції Турчак О.В. не з'явився. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся в порядку, передбаченому ст.ст.124, 129, 268 КАС України. Про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву разом з доданими до нього доказами у встановлений судом строк не подав (а.с.62, 81, 90, 93).

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції та Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в судове засідання по розгляду справи не з'явились. Про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялись в порядку, передбаченому ст.ст.124, 129, 268 КАС України. Про причини неявки суд не повідомили. Письмових пояснень щодо позову у встановлений судом строк не подали (а.с.59, 60, 63, 66, 70, 80, 82, 85, 86, 88, 89, 91, 94).

За вказаних обставин, з урахуванням положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України, розгляд адміністративної справи здійснюється за відсутності сторін та третіх осіб.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Судом по справі встановлено, що 09.06.2020 року відповідачем - старшим лейтенантом поліції Турчак О.В. було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2657310, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 09.06.2020 року о 08 год. 46 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом AUDI Q8 НОМЕР_1 , по Харківському Шосе, 22 в м.Київ, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. В пункті 9 постанови «До постанови додається» - не міститься будь-яких записів (а.с.10).

Право керування позивача ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується посвідченням водія відповідної категорії, виданим 25.06.2015 року Центром ДАІ 3206 (а.с.49).

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки AUDI, модель Q8, реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.50).

Виконуючи приписи ст.244 КАС України та даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем, як учасником судового процесу, щодо наявності обставин (фактів), якими обґрунтовуються його вимоги, в тому числі вирішуючи питання про те, чи були порушені права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно роз'яснень п.3 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» до правових актів індивідуальної дії належать рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб'єктами владних повноважень (крім суду).

Відповідно до положень ч.2 ч.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на викладене, під час розгляду даної адміністративної справи, судом перевірялось дотримання відповідачем, як суб'єктом владних повноважень, зазначених вище вимог, зокрема, того, чи була постанова про накладання адміністративного стягнення серії ЕАМ №2657310 від 09.06.2020 року прийнята ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією і законами України, обґрунтовано, добросовісно, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до ч.1 ст.8, п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.18 Закону України «Про національну поліцію» (далі - Закону) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Поліцейський зобов'язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов'язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов'язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

До основних повноважень поліції, відповідно до покладених на неї завдань, крім інших, належить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п.11 ч.1 ст.23 Закону).

За приписами ч.2 ст.122 КУпАП проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п'яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 1.1 Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

За змістом п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов'язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.8.1 Правил дорожнього руху регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п.8.7 Правил дорожнього руху).

Відповідно до п.8.7.3 Правил дорожнього руху сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст.7 КУпАП застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП закріплено обов'язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з'ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності в її діях (бездіяльності) відповідного складу адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, що повинно підтверджуватися належними і допустими доказами.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За приписами ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В розумінні ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно приписів ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.9 ст.31 Закону до превентивних заходів, які можуть застосовуватись поліцією, належить застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Для забезпечення публічної безпеки і порядку поліція може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху (ч.1 ст.40 Закону).

Отже, положення Закону безпосередньо надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу на підтвердження наявності або відсутності факту правопорушення.

Згідно пунктів 1, 2 Розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 року №1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз'яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП по факту проїзду ним на заборонний (жовтий) сигнал світлофора, не містить інформації про будь-яку фіксацію даного правопорушення та відомостей про технічний засіб, яким здійснено його фото або відеозапис, а також про наявність інших, передбачених ст.251 КУпАП, доказів, на підставі яких відповідачем було зроблено висновок про порушення позивачем п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху.

Таким чином, в порушення вимог ч.3 ст.283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення, винесеній лейтенантом поліції Турчак О.В. стосовно позивача, не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення позивачем даного правопорушення.

Відповідно до ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За змістом ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування (допустимість доказів, передбачена ч.2 ст.74 КАС України).

З урахуванням викладеного судом встановлено, що крім оскаржуваної постанови, жодних інших належних та допустимих доказів, необхідних для вирішення справи про порушення позивачем ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, відповідачем зібрано не було і сама постанова не містить посилання на докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому судом враховується, що оскаржувана постанова серії ЕАМ №2657310 не може бути беззаперечним доказом вчинення позивачем ОСОБА_1 зазначеного в ній правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб'єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Дана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справах №338/1/17 та №211/3520/16-а.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про те, що оскільки оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАМ №2657310 від 09.06.2020 року не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а інші докази на підтвердження вини позивача в матеріалах справи відсутні з огляду на ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву разом з доказами на підтвердження його заперечень проти позову, вказане свідчить про відсутність правових підстав для притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та недоведеність відповідачем належними і допустимими доказами правомірності прийнятого ним рішення.

Даний висновок суду відповідає правовим позиціям, викладеним Верховним Судом в постановах від 11 грудня 2019 року у справі №761/41786/16-а та від 20 грудня 2019 року у справі №191/1060/17.

З огляду на викладене, наявні у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що всупереч ст.245 КУпАП відповідач не вжив заходів для повного, всебічного, об'єктивного з'ясування всіх обставин, що мають значення по даній справі, а винесена суб'єктом владних повноважень постанова серії ЕАМ №2657310 від 09.06.2020 року не відповідає вимогам обґрунтованості, передбаченій п.3 ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання принципу законності.

Правовими положеннями адміністративного судочинства встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб'єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

За змістом п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням того, що під час розгляду адміністративної справи відповідачем не було надано доказів вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу даного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Отже, враховуючи ненадання старшим лейтенантом поліції Турчак О.В. належних та допустимих в розумінні ст.ст.73, 74 КАС України доказів на підтвердження порушення позивачем ОСОБА_1 п.8.7.3 ґ Правил дорожнього руху, що, як наслідок, свідчить про недоведеність відповідачем, як суб'єктом владних повноважень правомірності своїх дій згідно положень ч.2 ст.2 КАС України щодо прийняття ним постанови обгрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених Конституцією та законами України, суд приходить до висновку про протиправність прийнятого відповідачем рішення - постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2657310 від 09.06.2020 року та відсутність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, що у відповідності до п.3 ч.3 ст.286 КАС України є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі, у зв'язку з чим позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (ч.7 ст.139 КАС України).

Відповідно до квитанції №0.0..1 від 17.06.2020 року позивачем по справі ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. (а.с.1).

На підставі викладеного, приймаючи до уваги задоволення позову, сплачена позивачем ОСОБА_1 сума судового збору підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службовою (посадовою) особою якого є відповідач Турчак О.В..

Керуючись ст.ст.2, 5, 12, 20, 72-77, 90, 94, 132, 139, 241, 243, 246, 255, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Турчак Олександра Володимировича, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАМ №2657310 від 09 червня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Турчак Олександром Володимировичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп..

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в порядку розподілу судових витрат, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, в розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор поліції 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Турчак Олександр Володимирович, місцезнаходження: вул.Народного ополчення, буд.№9 м.Київ, поштовий індекс 03051.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Управління патрульної поліції в м.Києві Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул.Народного Ополчення, буд.№9 м.Київ, поштовий індекс 03051, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України юридичної особи, територіальним підрозділом якої воно є, 40108646.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, місцезнаходження: вул.Федора Ернста, буд.№3 м.Київ, поштовий індекс 03048, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 40108646.

Відповідно до ч.1ст.272 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.п.15.5 п.15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду або через Устинівський районний суд Кіровоградської області.

Суддя С.Ю.Атаманова