Справа № 200/7414/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року справа №200/7414/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),

суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Сухова М.Є.,

представника позивача Колбаєва О.В.,

представника відповідача Пономарьова А.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі №200/7414/19-а (головуючий І інстанції Шинкарьова І.В.) за позовом приватного акціонерного товариства «Керампром» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати недійсними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

№ від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року;

№ від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.;

№ від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом на наслідками документальної позапланової невиїзної перевірки позивача з питання достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року.

Податкові повідомлення-рішення є незаконними з наступних підстав.

1. Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року про застосування штрафу за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних грудень 2018 року.

Відповідачем встановлено заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року в зв`язку з наданням робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 без ПДВ.

Проте, з огляду на положення пп.14.1.191 ПК України не може вважатися постачанням товарів використання товарів у власній негосподарській діяльності, що були придбані без ПДВ, у подальшому списані як «інші операційні витрати» та за якими платник не мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Крім того, з найменування акту перевірки вбачається, що проводилась документальна позапланова невиїзна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року щодо ПрАТ «Керампром». За змістом Акту вона була проведена за грудень 2018 року і січень 2019, що є порушенням пп.78.1.7 п.78.1 та п.78.2 ст.78 Податкового кодексу України.

Відповідно до декларації за січень 2019 року до бюджетного відшкодування було заявлено 1 514 686,00 грн., що дає підстави провести документальну позапланову перевірку законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку виключно по декларації за січень 2019 року, але не за грудень 2018 чи будь-які інші попередні податкові періоди.

До того ж, по декларації за грудень 2018 року була проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року (акт від 18 лютого 2019 року №46/05-99-12-02/24655289) та винесені ППР від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9 844,00грн. та від 14 березня 2019 року № форма В4 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1 502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував їх, й відобразив (врахував) після отримання податкових повідомлень-рішень у декларації за березень 2019 року.

Таким чином, контролюючому органу прямо заборонено проводити документальну позапланову перевірку, яка передбачена пп.78.1.8 п.78.1 ст.78 Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, а винесене за таких підстав податкове повідомлення-рішення підлягаю визнанню недійсним та скасуванню.

2. Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість.

В акті перевірки зазначено, що «перевіркою відображених у рядку 16 декларації «від`ємне значення рядка 21 попередньої декларації що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» за грудень 2018 року (ряд. 16.1 декларації за грудень 2018 року), задеклароване у сумі 427 245 гри. встановлене завищення показника на 4 542 грн. у результаті висновків зроблених у актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року («+» 1162 грн.) та за листопад 2018 року («-» 5 705 грн.); за січень 2019 р. (ряд. 16.1 декларації за січень 2019 року), задеклароване у сумі 384 838 грн. встановлене завищення показника на 10 543 грн. у результаті висновків зроблених у актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року («+» 1162 грн.) та за листопад 2018 року («-» 5705грн.) та порушень викладених у цьому акті що призвело до завищення показника за грудень 2018 року на 658,37грн. та січень 2019 року на 5 343,24 грн.» зазначене призвело до завищення податкового кредиту по рядку 16 та 16.1 декларації-за грудень 2018 року та січень 2019 року відповідно».

До того ж по декларації з ПДВ за жовтень 2018 року відповідачем проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року (акт від 14 грудня 2018 року №9/05-99-12-02/24655289) та винесені податкові повідомлення-рішення від 16 січня 2019 року № форма «В1» щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за жовтень 2018 року на суму 1 162,00грн. та застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 581,00грн. від 17 січня 2019 року № форма «Н» щодо застосування штрафу у розмірі 10% на суму 113,23 грн., з якими позивач не погодився та оскаржив їх спочатку у адміністративному порядку та згодом у судовому порядку (рішення про результати розгляду скарги від 08 квітня 2019 року № 16177/6/99-99-11-04-02-25 та ухвала Донецького окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року №200/5908/19-а про відкриття провадження).

Тобто, результати такої перевірки не є узгодженими в розумінні податкового кодексу станом навіть на сьогоднішній день та не можуть бути враховані у податковій звітності за січень 2019 року з цієї підстави.

Крім того по декларації з ПДВ за листопад 2018 року відповідачем проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року (акт від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/24655289) та винесені податкові повідомлення-рішення від 15 лютого 2019 року № форма «В1» щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за листопад 2018 на суму 1 650,00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій на суму 825,00грн. від 15 лютого 2019 року № форма «В4» щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2018 року на 5705,00грн., з якими позивач не погодився та оскаржив їх у адміністративному порядку. За результатами розгляду скарги, вимоги позивача були частково задоволені (рішення про результати розгляду скарги від 24 квітня 2019 року № 19327/6199-99-11-04-02-08), а з іншою частиною щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за листопад 2018 року на 5705,00грн. позивач погодився, що знайшло своє відображення у податковій декларації за квітень, після отримання податкового повідомлення-рішення винесеного за результатами розгляду скарги. Але таке узгодження між сторонами відбулось лише у квітні 2019 року і ніяким чином не могло бути враховане у декларації за січень 2019 року, оскільки не було на той час узгодженим.

По декларації за грудень 2018 року проведена камеральна перевірка з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року (акт від 18.02.2019 №46/05-99-12-02/24655289) та винесені податкові повідомлення-рішення від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9844,00грн. та від 14 березня 2019 року № форма В4 щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував їх, що знайшло своє у декларації за березень 2019 року, тобто після отримання податкових повідомлень-рішень.

3. Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15 травня 2019 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, та застосування штрафних фінансових санкцій.

Позивач зазначає, що факт реальності проведених господарських операцій є підтвердженим, а не встановлене джерело походження товарів (послуг/робіт) та ведення з порушеннями господарської діяльності контрагентами позивача не є доказами відсутності таких операцій.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форми «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 664, 50 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтування апеляційної скарги.

1. Позивачем відповідно до акту списання товару, накладної - вимоги на відпуск матеріалів від 31грудня 2018 року списано вартість дитячих подарунків згідно відомостей у кількості 50 шт. по ціні 50,0грн. на загальну суму 22 500,0грн. наданих робітникам на безоплатній основі.

Операція з безоплатної передачі товарів/послуг платником ПДВ згідно зі статтею 185 ПКУ є об`єктом оподаткування ПДВ, база оподаткування ПДВ при здійсненні якої визначається за правилами, встановленими пунктом 188.1 статті 188 ПКУ.

Операції з безоплатної передачі (реалізації) дитячих подарунків не їх виробником не відносяться до операцій, що звільнені від оподаткування або таких, що оподатковуються за «0» ставкою.

Таким чином, позивач протягом граничних строків, визначених ст. 201 ПКУ протиправно не склав податкову накладну та не зареєстрував її у ЄРПН.

2. Щодо встановленого порушення позивачем п.44.1 ст.44, та п.198.2 ст.198, п.201.1, 201.2, п. 201.10 ст.201 ПК України, п. 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307 від 31 грудня 2015 року, що призвело до завищення податкового кредиту за грудень 2018 року на 10 113,5 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Родал» згідно усного договору.

Так, позивачем отримано ТМЦ по видатковій накладній №РН-0000833 від 20 грудня 2018 року на суму 60 681,0 грн. в т.ч. ПДВ 10 113,50 грн. До складу податкового кредиту включено суми ПДВ за отриманою податковою накладною № 45 від 13 грудня 2018 року зареєстрованої в ЄРПН від 21 грудня 2018 року з різними номенклатурами постачання , а саме: «Шина 1300-530-533 ROSAVA ВИ-3, 12 нс» у кількості 4 шт. по ціні 9847,50 грн. без ПДВ та «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у кількості 2 шт. по ціні 5 588,75 грн. без ПДВ.

У податковій накладній № 45 від 13 грудня 2018 року зазначено код - 40 112 09 000, що згідно УКТ ЗЕД визначено як «Каучук, гума та вироби з них», а саме «шини та покришки пневматичні гумові нові для автобусів і вантажних автомобілів». Окремо визначеної назви товару як «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у цьому розділі не визначено. Таким чином, ідентифікувати цей товар згідно діючого класифікатора неможливо.

На початок перевірки ПрАТ «Керампром» заява зі скаргою на продавця - ТОВ «Родал» (додаток № 8) до податкової декларації за грудень 2018 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної від 13 грудня 2018 року № 45 на суму ПДВ 10 113,5 грн. надана не була.

3. Щодо завищеної суму податкового кредиту за січень 2019 року на суму ПДВ 963 550,46 грн. по взаємовідносинах з ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» за договором транспортного експедирування, - суд першої інстанції не приділив належної уваги акту виконаних робіт від 15.01.2019 року та змісту договору транспортного експедирування № 01/2018 від 30 березня 2018року де предметом договору є плата за організацію перевалки глини на експорт в порту України.

В частині відмови в задоволенні позовних вимог судове рішення не оскаржується.

На підставі частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги - в частині задоволення позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засідання підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників судового процесу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

Позивач, ПАТ "Керампром" є юридичною особою та платником податку на додану вартість.

Відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за січень 2019 року, за наслідками якої складено акт перевірки від 12 квітня 2019 року № 372/85-99-12-24655289 (а.с.11-68 том 1)

За висновками акту перевірки встановлені порушення позивачем:

- п.185.1 ст.185, п.188.1 ст. 188, п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.3 п.п. 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21, в частині заниження податкових зобов`язань на суму 4 500 грн. у грудні 2018 року, п. 44.1 ст. 44 , п. 185.1 ст. 185 ,п. 187.1 ст.187 , п.198.1, 198.2, 198.3, 198.6 ст.198 , п.201.1, 201.2, 201.10 ст.201 ПКУ та ст. 1-9 Закону України від 16 липня 1999 N 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні та ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88- завищення податкового кредиту на суму 985 010 грн., в т.ч. у грудні 2018 року на 21 459 грн., у січні 2019 року на 963 551 грн.

- п 46.5 ПКУ та п. 5 розділу VІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21 в частині завищення від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду ( р. 21) у деклараціях за грудень 2018р. - січень 2019 р. на суму 4 542 грн., що не вплинуло на розрахунки з бюджетом . Зазначене призвело до завищення податкового кредиту по рядку 16 та 16.1 декларації за грудень 2018р., а також за січень 2019р. на суму ПДВ 4 542 грн. відповідно, та призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту січня 2019 року на суму 4 542 грн.

- п. 200.1 та п.200.4 ст. 200 ПКУ в частині завищення суми бюджетного відшкодування за:

грудень 2018 року на 19 958 грн., але враховуючи, що частково сума бюджетного відшкодування за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 9844 грн. та решта заявленої суми відшкодована на розрахунковий рахунок платника різниця у сумі 10 114 грн. підлягає поверненню до бюджету та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду грудня 2018 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10 543 грн.

січень 2019 року на 963 551 грн. та завищено суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду січня 2019 року, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21) на 10 543 грн. але враховуючи той факт що частково сума рядка 21 за грудень 2018 року була зменшена актом камеральної перевірки від 18 лютого 2019 року № 46/05-99-12-02/24655289 на суму 1 502 грн. то різниця, що підлягає зменшенню за січень 2019 складає 9 041 грн.

- п.201.10 ст. 201 ПК України та п. 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307 від 31 грудня 2015 року зі змінами в частині реалізації права додати до податкової декларації за грудень 2018р. на суму ПДВ 10 114 грн. та за січень 2019 року на суму ПДВ 963 551 грн. заяву із скаргою на продавців ТОВ "РОДАЛ" та ТОВ"ІНТЕРСЕРВІС" у зв`язку з допущенням продавцями товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 ПКУ, ПрАТ «Керампром» не надав також додаток № 8 до податкових декларацій за грудень 2018 року та січень 2019 року, що є порушенням п. 8 розділу III Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року № 21. Порушення призвело до завищення суми податкового кредиту та завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за грудень 2018 року та січень 2019 р. відповідно.

- п. 201.1 ст.201 ПКУ в частині порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкових зобов`язань на суму 4 500 грн. за грудень 2018 року Порушення призвело до заниження суми податкового зобов`язання та завищення суми від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання і сумою податкового кредиту за грудень 2018 року на зазначену суму. (т.1 а.с. 53-54)

За наслідками перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№ від 15 травня 2019 року форма «Н» про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року (а.с.69 том 1);

№ від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн. (а.с.70 том 1);

№ від 15 травня 2019 року форма «В1» про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн. (а.с.71 том 1).

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов, виходив з неправомірності висновків податкового органу щодо порушення позивачем податкового законодавства.

Оцінка суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

1. Щодо застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 2 250, 00грн. за встановлення відсутності реєстрації протягом граничного строку податкових накладних на суму ПДВ 4500,0 0грн. за грудень 2018 року.

На підставі підпункту 14.1.13 пункту 14.1 статті 14 ПК України безоплатно надані товари, роботи, послуги:

а) товари, що надаються згідно з договорами дарування, іншими договорами, за якими не передбачається грошова або інша компенсація вартості таких товарів чи їх повернення, або без укладення таких договорів;

б) роботи (послуги), що виконуються (надаються) без висування вимоги щодо компенсації їх вартості;

в) товари, передані юридичній чи фізичній особі на відповідальне зберігання і використані нею;

Згідно з підпункту 14.1.191 зазначеної статті, постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються:

а) фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

б) передача права власності на матеріальні активи за рішенням органу державної влади або органу місцевого самоврядування чи відповідно до законодавства;

в) будь-яка із зазначених дій платника податку щодо матеріальних активів, якщо платник податку мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі придбання зазначеного майна чи його частини (безоплатна передача майна іншій особі; передача майна у межах балансу платника податку, що використовується у господарській діяльності платника податку для його подальшого використання з метою, не пов`язаною із господарською діяльністю такого платника податку; передача у межах балансу платника податку майна, що планувалося для використання в оподатковуваних операціях, для його використання в операціях, що звільняються від оподаткування або не підлягають оподаткуванню).

Як визначено в пункті 3.15.1 Акту перевірки відповідачем встановлено заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року на суму 4.500,00грн. у зв`язку з надання робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22.500,00грн. без ПДВ.

Відповідачем зроблено висновок операція з безоплатної передачі товарів/послуг платником ПДВ згідно зі статтею п.185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188 та пунктом 14.1.191 Податкового кодексу України, є об`єктом оподаткування ПДВ. Також в акті зазначено, що в порушення п.201.1 ст.201 ПК України позивачем, на дату виникнення податкових зобов`язань податкової накладної в електронній формі не було складено та не зареєстровано її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як свідчать матеріали справи позивачем надано робітникам на безоплатній основі дитячі новорічні подарунки, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22 500,00грн. без ПДВ.

Вказана обставина визнається відповідачем, оскільки знайшла своє відображення в акті перевірки.

Між тим, з огляду на поняття «постачання товарів», визначене у п.п. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України, не може вважатися постачанням товарів використання товарів у власній негосподарській діяльності, що були придбані без ПДВ, у подальшому списані як «інші операційні витрати» та за якими платник не мав право на віднесення сум податку до податкового кредиту.

Таким чином є помилковими висновки відповідача, що зазначена операція є об`єктом оподаткування ПДВ, та що позивачем порушено п.185.1 ст.185, п. 188.1 ст.188 та пункту 14.1.191 Податкового кодексу України.

Як наслідок, є неправомірним висновок відповідача про порушення позивачем п.201.1 ст.201 ПК України, а саме: не складання та не реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних на дату виникнення податкових зобов`язань податкової накладної в електронній формі.

2. Щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 665, 00 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

Відповідачем визначено в акті перевірки порушення позивачем п.44.1 ст.44, та п.198.2 ст.198, п.201.1, 201.2, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п. 4 Порядку заповнення податкової накладної № 1307 від 31 грудня 2015 року, що призвело до завищення податкового кредиту за грудень 2018 року на 10 113,5 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Родал».

Як свідчать матеріали справи згідно усного договору позивачем отримано ТМЦ по видатковій накладній №РН-0000833 від 20 грудня 2018 року на суму 60 681,0 грн. в т.ч. ПДВ 10 113,50 грн.

До складу податкового кредиту включено суми ПДВ за отриманою податковою накладною № 45 від 13 грудня 2018 року зареєстрованої в ЄРПН від 21 грудня 2018 року з різними номенклатурами постачання , а саме:

«Шина 1300-530-533 ROSAVA ВИ-3, 12 нс» у кількості 4 шт. по ціні 9847,50 грн. без ПДВ та «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у кількості 2 шт. по ціні 5 588,75 грн. без ПДВ. (т.1 а.с. 247)

Позивачем до матеріалів справи надано копію платіжного доручення № 2956 від 13 грудня 2018 року - оплата за шини згідно рах. СФ-001256 від 13 грудня 2018 року на суму 60 681,00 грн. у тому числі ПДВ 20% - 10113,50 грн. (т.1 а.с. 246)

Позивачем також надано копію видаткової накладної від ТОВ «Родал» від 20 грудня 2018 року №РН0000833 на суму 60 681,0 грн. в тому числі ПДВ 10 113,5грн.. (т.1 а.с. 244), копію податкової накладної від 13 грудня 2018 року №45 від ТОВ «Родал». (т.1 а.с. 247) копію податкової накладної від 13 грудня 2018 року №45 від ТОВ «Родал». (т.1 а.с. 247)

Податковий орган наголошує, що у податковій накладній № 45 від 13 грудня 2018 року зазначено код - 40 112 09 000, що згідно УКТ ЗЕД визначено як «Каучук, гума та вироби з них», а саме «шини та покришки пневматичні гумові нові для автобусів і вантажних автомобілів».

Окремо визначеної назви товару як «12,00 R20 (320R508) 154/149 ИД-304» у цьому розділі не визначено. Таким чином, ідентифікувати цей товар згідно діючого класифікатора неможливо. Проте, на початок перевірки позивачем не надавалася заява зі скаргою на продавця - ТОВ «Родал» (додаток № 8) до податкової декларації за грудень 2018 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної від 13 грудня 2018 року № 45 на суму ПДВ 10 113,5 грн.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та «Про електронні довірчі послуги».

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Аналіз вищезазначених положень свідчить про те, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Родал» податкової накладної від 13 грудня 2018 року № 45, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, оскільки ця накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та при реєстрації не була заблокована, суд вважає безпідставними доводи апелянта, що є порушенням не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця - ТОВ «Родал» до податкової декларації за грудень 2018 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної.

Вищезазначене спростовує висновки відповідача про завищення позивачем податкового кредиту за грудень 2018 року на 10 113,5 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Родал».

Між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» укладений договір транспортного експедирування від 30 березня 2018 року №01/2018 відповідно до якого останній зобов`язується за плату і за рахунок позивача організовувати перевалку глини на експорт через порти України, зокрема здійснювати наступні послуги - погоджувати з Портом обсяги, номенклатуру і строки завезення (вивезення) вантажу; направляти узгоджене з портом підтвердження на прийом вантажу; організовувати роботи з вивантаження вантажу з вагонів і розміщення його на відкритому складі порту, складування навалювальних вантажів; вести облік вантажу, що надійшов в порт; організовувати контрольне зважування вантажу, роботи по експертизі вантажу; здійснювати митне декларування вантажу; видавати доручення на навантаження оформлювати комплекти вантажних документів відповідно до інструкцій позивача; організовувати навантаження судів береговими засобами завантаження відповідно до «зводу звичаїв» порту, в якому надаються послуги; інформувати позивача про змін цін на послуги, що надаються портом; за вказівкою та за рахунок позивача організовувати розсипку документів; брати участь у складанні актів у випадках передбачених законодавством, як представник позивача та інше (пункти 1.1 та 2.1. Договору) (а.с.158161 том 1)

На підтвердження виконання умов договорів позивачем надано:

Копія рахунку ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №01/02 на загальну суму 5 781 302, 77 грн. у тому числі ПДВ : 963 550, 46 грн. (т.1 а.с. 164)

Копія платіжного доручення № 253 від 22 січня 2019 року - передоплата за послуги по організації перевалки глини з-но рах. № 01/02 від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 165)

Копія акту виконаних робіт між позивачем та ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 166)

Копія вантажної-митної декларації ВМД/2019/000693 від 23 січня 2019 року (т.1 а.с. 167,168)

Копія інвойсу №05/18 від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 171)

Копія рахунку фактури №5-КП від 15 січня 2019 року. (т.1 а.с. 172)

Копія коносаменту (Bill of Lading). (т.1 а.с. 174)

Копія маніфест (VesseL "Discovery bay»). (т.1 а.с. 175)

Копія залізничних накладних. (т.1 а.с. 176-240)

Копія податкової накладної від ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №1. (т.1 а.с. 241-242)

Надаючи оцінку цим первинним документам відповідач в акті перевірки зазначив, що аналізу наданих документів свідчить, що фактично організацією перевалки глини, яка належить ПрАТ «Керампром», на експорт у порту м. Чорноморськ займався інший експедитор - ТОВ «Неостар» (32273183), з яким у ПрАТ «Керампром» не має договірних взаємовідносин за даними бухгалтерського обліку. Тобто, ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» виступило як посередник, а не експедитор.

З огляду на зазначене податковий орган дійшов висновку, що експедитор ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» фактично здійснював посередницькі послуги між експедитором ТОВ «Неостар» та Замовником робіт ПрАТ «Керампром».

По факту ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» по даті другої події ( що суперечить вимогам договору транспортного експедирування № 01/2018р. від 30 березня 2018 року пункту 3.1-3.4) - коносаменту № 1 від 15 січня 2019 року було виписано податкову накладну на адресу ПрАТ «Керампром» на загальну суму ПДВ 963 550,46 грн. з наступною номенклатурою товарів вказаних у гр. 2 накладної:

- Організація перевалки глини за ціною послуги 4 664 537,4 грн., ПДВ- 932 907,48 грн.;

- Витрати по зберіганню вантажу в порту за ціною послуги 153 214,91 грн. , ПДВ- 30 642,982 грн.

Відповідач зазначає, що зазначена номенклатура не відповідає номенклатурі наданих послуг зазначених у акті виконаних робіт від 15 січня 2019 року та суперечить п. 1.1 -1.2 договору транспортного експедирування № 01/2018 від 30 березня 2018 року де предметом договору є плата за організацію перевалки глини на експорт в порту України. Таким чином, Замовник - ПрАТ «Керампром» отримав від експедитора - ТОВ «Інтерсервіс» податкову накладну з невірно заповненим реквізитам «Номенклатура товарів/послуг продавця» не визначена - вартість експедиторських послуг (винагорода) в рамках договору транспортного експедирування.

Тому позивач в порушення п.44.1 ст.44, п.198.2 ст.198, п.201.1, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України зайво включено до складу податкового кредиту суми ПДВ у січні 2019 року на суму 963 550,46 грн.

Відповідно до статті 202 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення прав та обов`язків. При цьому загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлено, що правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5 ст. 203 цього Кодексу).

Стаття 6 ЦК України визначає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Отже, одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно до статті 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

На підставі підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Отже, суб`єкти господарювання здійснюють господарську діяльність в залежності від специфіки роботи підприємства та на основі комерційного розрахунку та власного комерційного ризику.

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України, статті 94 ПК податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

На підставі пункту 198.1 статті 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а)придбання або виготовлення товарів та послуг;

б)придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в)отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г)ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до пункту 198.2 статті 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Пунктом 198.3 статті 198 ПКУ визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

На підставі пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

З огляду на надані позивачем первинні документи бухгалтерського обліку суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підтвердження факту виконання договору транспортного експедирування № 01/2018 від 30 березня 2018року, достатність наданих первинних документів для підтвердження руху товарно-матеріальних цінностей.

Суд звертає увагу, що чинне законодавство не ставить умовою відбуття правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового та бухгалтерського обліку його контрагентів, наявності чи відсутності основних фондів або спеціальних дозволів в останніх, відсутності майна та інших матеріальних ресурсів, трудових ресурсів, складських приміщень, транспортних засобів.

Платник не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття добросовісний платник, яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, зокрема, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Зазначена правова позиція викладена у рішенні від 09.01.2007 року Європейського суду з прав людини, у справі Інтерсплав проти України, та чисельних рішеннях Верховного Суду, зокрема, у постанові від 30.03.2018 у справі № 821/2106/13-а.

З огляду на викладене, суд не приймає доводи апелянта щодо не підтвердження реальності господарської операції позивача з ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС».

При цьому суд звертає увагу, що висновки податкового органу про відсутність реального настання правових наслідків щодо наданих контрагентами позивача послуг зроблені відповідачем на підставі податкової інформації.

Контролюючим органом не перевірялась і не оцінювалась діяльність контрагента позивача, у зв`язку з чим висновки відповідача про нереальний характер здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ «ІНТЕРСЕРВІС» є припущеннями, що виключає можливість їх прийняття в якості доказів.

Щодо порушення позивачем п.44.1 ст.44, та п.198.2 ст.198, п.201.1, 201.2, п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, п. 4 Порядку заповнення податкової накладної ТОВ «Інтерсервіс» від 15 січня 2019 року №1, що призвело до завищення податкового кредиту за січень 2019 року на суму 963551 грн. по рядку 10.1 декларації по взаємовідносинах з ТОВ «Інтерсервис».

Як вже зазначалось, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Між сторонами відсутній спір щодо наявності реєстрацій ТОВ «Інтерсервис» податкової накладної від 15 січня 2019 року №1, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Тому є неприйнятними доводи апелянта, що є порушенням не надання позивачем заяви зі скаргою на продавця - ТОВ «Інтерсервис» до податкової декларації за січень 2019 року в частині наявних помилок у реквізитах податкової накладної, оскільки ця накладна була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних та при реєстрації не була заблокована.

На підставі викладеного є протиправним та підлягає скасуванню податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у розмірі 973 664, 50 грн. та застосування штрафних фінансових санкцій у розмірі 486 832, 50 грн.

3. Щодо зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.

З наданого відповідачем розрахунку розмір зменшеного розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість складається з:

- заниження відображених у рядку 1.1. (податкові зобов`язання) показників у декларації за грудень 2018 року на суму 4500,00 грн. у зв`язку з надання робітникам на безоплатній основі дитячих новорічних подарунків, що були придбані у грудні 2018 року у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на суму 22.500,00грн. без ПДВ;

- порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 («+1162» грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 («-5705»грн.) в сумі 4542 грн.

Щодо порушення по визначенню рядка 21 декларації встановлені в результаті висновків зроблених в актах камеральних перевірок за жовтень 2018 року від 14 грудня 2018 року №09/05-99-12-02/24655289 («+1162» грн..) та за листопад 2018 року від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/246552289 («-5705»грн.) в сумі 4542 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5 розділу V Наказу Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість:

у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

Таким чином, позивач повинен був включити до декларації за січень 2019 року у графу 16.3 суму збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, за умови якщо ця сума є узгодженою протягом звітного (податкового) періоду.

На підставі підпункту 56.17.5 статті 56 ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем звернення платника податків до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, що оскаржувались. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Судом встановлено, відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за жовтень 2018 року. За наслідками перевірки складено акт перевірки від 14 грудня 2018 року № 9/05-99-12-02/24655289. (т.1 а.с.96)

Висновками вищевказаного акту встановлені порушення п.198.3, п.198,6, ст. 198, п. 200.1, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, зі змінами та доповнення в частині зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ на 1162,00 грн.

На підставі висновків акта № 9/05-99-12-02/24655289 прийнято податкове повідомлення - рішення форма «В1» № від 16 січня 2019 року на загальну суму 1743 грн. з яких 581 грн. штрафні (фінансові) санкції. (т.1 а.с.107)

Позивач оскаржив у судовому порядку це податкове повідомлення рішення та рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року по справі №200/5908/19-а, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення № від 16 січня 2019 року.

Відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за листопад 2018 року.

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 17 грудня 2018 року №25/05-99-12-02/24655289 (а.с. 117).

На підставі акту перевірки прийняті податкові повідомлення - рішення від 15 лютого 2019 року № яким було зменшено суму бюджетного відшкодування на 1650 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 825 грн. та від 15 лютого 2019 року № в якому зазначена сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 5 705 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення були оскаржені в порядку адміністративного оскарження до податкового органу. Рішенням Державної фіскальної служби України від 24 квітня 2019 року №19327/6199-99-1104-02-08 скарга була задоволена частково, в іншій частині визнано позивачем (т.1 а.с. 135)

Таким чином, підстави для включення позивачем спірних сум, що були узгоджені за листопад 2018 року, у рядок 16 декларації виникли у квітні 2019 року.

Відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за грудень 2018 року.

За наслідками перевірки складено акт перевірки від 18 лютого 2019 року №46/05-99-12-02/24655289, та винесені податкові повідомлення - рішення від 14 березня 2019 року № форма В1 щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ на рахунок платника у банку за грудень 2018 на суму 9844,00 грн. штрафні (фінансові) санкції 4922 грн. та від 14 березня 2019 року форма В4 № щодо зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ за грудень 2018 на суму 1502,00грн., з якими позивач погодився та не оскаржував. (т. 1 а.с. 141, 154, 156).

Враховуючи те, що на дату складання декларації за січень 2019 року, визначені відповідачем збільшені/зменшені суми від`ємного значення за результатами попередніх перевірок за жовтень, листопад 2018 року не були узгоджені, підстави для включення не узгоджених сум, у графу 16 декларації у позивача були відсутні.

Отже є протиправним та підлягає скасуванню податкове повідомлення - рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області № від 15 травня 2019 року форма «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 9 041,00 грн.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі №200/7414/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2020 року у справі №200/7414/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 11 серпня 2020 року.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 11 серпня 2020 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова