Справа № 160/8636/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року Справа № 160/8636/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, треті особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,
28.07.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни (далі - відповідач), треті особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», в якій просить:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.12.2019 року, ВП №60454441, в частині арешту коштів на рахунок № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та арешт коштів на рахунок № НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк»;
- скасувати постанову про арешт коштів боржника від 25.12.2019 року, ВП №60454441, в частині накладання арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк»;
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та з рахунку № НОМЕР_2 відкритому в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП: НОМЕР_3 .
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що постанова про арешт коштів позивача є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки приватним виконавцем накладено арешт на рахунки, на які зараховується заробітна плата та пенсія позивача. Арешт коштів на рахунках позивача, на які перераховується заробітна плата та пенсійна виплата є неправомірним, оскільки позбавляє позивача можливості отримувати нараховану заробітну плату та пенсію, що, в свою чергу, позбавляє її необхідних коштів на існування, чим порушує її права, передбачені Конституцією та Законами України. Приватним виконавцем не перевірено цільове використання рахунків, на які накладено арешт, отже, відповідачем порушено порядок накладення арешту на кошти боржника, що містяться у банківських установах. 31.03.2020 року позивачем було направлено відповідачу заяву про зняття арешту, в якій позивач просить відповідача зняти арешт з розрахункового рахунку № НОМЕР_1 у Акціонерному товаристві «ПУМБ», що є зарплатним та карткового рахунку № НОМЕР_2 у Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», що є пенсійним. Зазначає, що одразу після направлення відповідачу заяви про зняття арешту та надсилання відповідних документів, він мав негайно зняти арешт із зарплатного рахунку або ж надати аргументовану нормами законодавства відмову про зняття арешту, з достатнім переліком підстав. Натомість відповідач надав відповідь від 09.04.2020 року, в якій зазначив, що банк мав повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання. 30.05.2020 року позивачем направлено до Міністерства юстиції України скаргу на дії та бездіяльність приватного виконавця, в якій просить провести позапланову перевірку у порядку, встановленому Міністерством юстиції України. Відповіддю Міністерства юстиції від 23.06.2020 року надано довідку за результатами проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни , в якій зазначено, що на пенсійному картковому рахунку маються власні кошти. Питання щодо зняття арешту з розрахункового рахунку, на який нараховується заробітна плата не розглянуто.
Ухвалою суду від 31.07.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи на 10.08.2020 року. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для надання відзиву на позовну заяву до 10.08.2020 року.
Відповідачем у встановлений в ухвалі строк відзиву на позовну заяву не надано.
Як передбачено ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до приписів ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
10.08.2020 року судом ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 працює прибиральником виробничих приміщень служби головного електромеханіка автотранспортного цеху ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» з 08.01.2020 року (наказ № 04 від 03.01.2020 року) по цей час, що підтверджується довідкою, виданою старшим інспектором відділу кадрів Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» від 27.02.2020 року.
Відповідно до довідки №1143/11 від 21.07.2020 року Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром» за підписом головного бухгалтеру та заступника Голови Правління Публічного акціонерного товариства промислово-виробничого підприємства «Кривбасвибухпром» ОСОБА_1 працює прибиральником виробничих приміщень АТЦ ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» та отримує заробітну плату на розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 у Акціонерному товаристві «ПУМБ».
Згідно з довідкою про доходи №68 від 08.07.2020 року Публічного акціонерного товариства «Промислово-виробниче підприємство «Кривбасвибухпром», за підписом головного бухгалтера та Голови Правління ПАТ «ПВП «Кривбасвибухпром» ОСОБА_1 займає посаду прибиральника виробничих приміщень. З ОСОБА_1 здійснюється утримання боргу згідно з постановою Приватного виконавця Павелків Тетяни Леонідівни, ВП №60454441 від 28.11.2019 року у розмірі 20%.
Відповідно до довідки №КR6-50.4/86 від 07.04.2020 року позивач має поточний рахунок № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк».
Відповідно до виписки особового рахунку виданої ОСОБА_3 , відділення №10 «ПУМБ» в місті Кривий Ріг, з 01.09.2019 року по 17.02.2020 року на рахунок № НОМЕР_1 нараховувалась заробітна плата.
ОСОБА_1 є пенсіонером та з 06.09.2013 року їй призначена пенсія за віком.
Відповідно до Виписки ПФУ позивачу виплачується пенсія ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (Криворізьке центральне об`єднане) на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк».
Відповідно до довідки №74/1129/221 від 07.04.2020 року, виданої начальником відділення №793 Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - клієнту ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_4 в UAН для зарахування пенсії.
Відповідно до виписки за картковим рахунком клієнта від 17.02.2020 року на картковий рахунок № НОМЕР_4 здійснюється безготівкове зарахування пенсії, грошової допомоги, соціальної виплати.
25.12.2019 року Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною у виконавчому провадженні №60454441 винесено постанову про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 , зокрема, в частині накладання арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк».
Не погоджуючись із вказаною постановою й вважаючи її протиправною, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить із наступного.
Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) врегульовані Законом України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII).
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. (ч. 1 ст. 1 Закону №1404-VIII)
Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. (ч. 4 ст. 24 Закону №1404-VIII)
Приписами п. 1 ч. 1 ст. 10 Закону №1404-VIII встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.
Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. (ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII)
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.
Порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника встановлено статтею 48 Закону №1404-VIII.
Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII).
Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах (ч. 1 ст. 48 Закону №1404-VIII).
Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.
Відповідно до ч. 10 ст. 56 Закон 1404-VIII у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.
Приписами п. 2 ст. 48 Закону 1404-VIII встановлено, що забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 191 та 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 151 Закону України «Про електроенергетику», та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.
Відповідно до частин 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Так, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавцями відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавців.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 17.01.2020 року у справі № 340/1018/19.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону №1404-VIII підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.
Як передбачено положеннями ст. 70 Закону №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості:
у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків;
за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.
З пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.
За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.
Інструкцією про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженою постановою правління Національного банку України від 12.11.2003 року № 492 (далі - Інструкція № 492), передбачено, що поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України.
До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.
Банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.
За приписами частини 1 статті 2, частини 2 статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01 липня 1949 року № 95, ратифікованої Україною 04 серпня 1961 року, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї.
Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».
Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до довідки №КR6-50.4/86 від 07.04.2020 року має поточний рахунок № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк».
Відповідно до виписки особового рахунку виданої ОСОБА_3 , відділення №10 «ПУМБ» в місті Кривий Ріг, з 01.09.2019 року по 17.02.2020 року на рахунок № НОМЕР_1 нараховувалась заробітна плата.
Статтею 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості - 20 відсотків.
Відтак, накладення арешту на рахунок боржника, який призначений, зокрема, для виплати заробітної плати унеможливлює отримання позивачем залишкових коштів заробітної плати, що невідворотно призводить до порушення її конституційного права на оплату праці.
З огляду на викладене, оскільки постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. від 25.12.2019 року накладено арешт, в тому числі, й на рахунок позивача № НОМЕР_1 відкритий в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк», що призначений для виплати заробітної плати (тобто має спеціальний режим використання), позовні вимоги в частині скасування постанови про арешт коштів боржника стосовно цього рахунку підлягають задоволенню.
Також судом встановлено, що відповідно до Виписки ПФУ позивачу виплачується пенсія ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (Криворізьке центральне об`єднане) на рахунок № НОМЕР_4 , відкритий в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк».
Відповідно до довідки №74/1129/221 від 07.04.2020 року, виданої начальником відділення №793 Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - клієнту ОСОБА_1 відкрито картковий рахунок № НОМЕР_4 в UAН для зарахування пенсії.
Відповідно до виписки за картковим рахунком клієнта від 17.02.2020 року на картковий рахунок № НОМЕР_4 здійснюється безготівкове зарахування пенсії, грошової допомоги, соціальної виплати.
Статтею 70 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що з пенсії може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.
Таким чином, накладення арешту на пенсійний рахунок позивача унеможливлює отримання нею залишкових коштів й грубо обмежує її право на отримання гарантованих державою соціальних виплат.
Рішенням Конституційного Суду України № 25рп/2009 від 07 жовтня 2009 року визначено, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується ст. ст. 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадян України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, висловленої у рішенні по справі "Хонякіна проти Грузії" № 17767/08 від 19 червня 2012 року, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплат належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності.

З огляду на викладене, оскільки постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. від 25.12.2019 року накладено арешт, в тому числі, й на рахунок позивача № НОМЕР_4 , відкритий в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», що призначений для виплати пенсії (тобто має спеціальний режим використання), позовні вимоги в частині скасування постанови про арешт коштів боржника стосовно цього рахунку також підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відтак, постанова приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т. Л. від 25.12.2019 року в частині накладення арешту на рахунки позивача № НОМЕР_4 , відкритий в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» та № НОМЕР_1 , відкритий в Акціонерному товаристві «Перший Український міжнародний банк» також підлягає визнанню протиправною.

Що стосується позовної вимоги про зобов`язання приватного виконавця зняти арешт з рахунків № НОМЕР_1 в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та № НОМЕР_2 в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк», відкритих на ім`я ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Згідно з частинами 2, 5 статті 59 Закону № 1404-VIII у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З урахуванням викладеного та положень статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язання відповідача зняти арешт є належним способом захисту порушеного права позивача, відтак, ця вимога також підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довела правомірності своїх дій. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду в сумі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, треті особи: Акціонерне товариство «Укрсиббанк», Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» про визнання дій протиправними, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.12.2019 року, ВП №60454441, в частині накладення арешту на кошти на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк».

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни про арешт коштів боржника - ОСОБА_1 від 25.12.2019 року, ВП №60454441, в частині накладання арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та в частині накладення арешту на кошти, що містяться на рахунку № НОМЕР_2 відкритому в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк».

Зобов`язати Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяну Леонідівну зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 відкритого в Акціонерному товаристві «Перший український міжнародний банк» та з рахунку № НОМЕР_2 відкритого в Акціонерному товаристві «Укрсиббанк» на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_3 .

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. відповідно до квитанції № ПН687 від 27.07.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строк, передбачений ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський