Справа № 824/474/20-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/474/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Маренич І.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

10 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області про визнання протиправним рішення,

В С Т А Н О В И В :

в квітні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, в якому просив:

- скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 28.02.2020 року №24-825/14/20-сг про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у оренду земельної ділянки розташованої за межами с. Рідківці, Магальської сільської ради (Магальської ОТГ), Новоселицького району, Чернівецької області, орієнтований розмір ділянки 62,00 га із цільовим призначенням - для сінокосіння та випасання худоби;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування шляхом передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтованою площею 62,00 га строком на 30 років, яка розташована на території с. Рідківці, Магальської сільської ради (Магальської ОТГ), Новоселицького району, Чернівецької області.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивач вважає, що земельна ділянка, щодо якої він подав клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не може бути виставлена на земельні торги, оскільки вона не сформована та права на неї не зареєстровані.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що 18.01.2019 р. позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування шляхом передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,00 га строком на 30 років, яка знаходиться на території села Рідківці, Магальської ОТГ (а.с. 6-7).

За наслідками розгляду заяви, 19.02.2019 р. Головним управління Держгеокадастру у Чернівецькій області листом №В-102/0-221/0/16-19 надано позивачу відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування шляхом передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,00 га строком на 30 років, яка знаходиться на території села Рідківці, Магальської ОТГ.

В обґрунтування відмови відповідач вказав, що подані позивачем матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів (а.с. 8).

17.04.2019 року відповідачем винесено наказ №142-од про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, відповідно до змісту якого дану земельну ділянку включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах. Пунктом 2 даного наказу дано на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва орієнтовною площею 62,000 га, за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Магальської сільської ради (за межами с. Рідківці) Новоселицького району Чернівецької області. Пунктом 3 даного наказу затверджено умови продажу - продаж права оренди строком на 7 років. (а.с 32-33)

26.04.2019 рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 824/216/19-а визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, оформлену листом від 19.02.2019 р. В-102/0-221/0/16-19, у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування шляхом передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,00 га строком на 30 років. Зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Чернівецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (вх. №В-102/0/15-19 від 21.01.2019 р.) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування шляхом передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,00 га строком на 30 років, яка розташована на території села Рідківці, Магальської сільської ради (Магальської ОТГ), Чернівецької області (а.с. 9 -11).

22.11.2019 року зазначене рішення було залишено в силі постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду.

18.02.2020 року позивач повторно звернувся до відповідача з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою з урахуванням висновків викладених у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 26.04.2019 року №824/216/19-а (а.с. 34).

28.02.2020 року відповідач відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 з підстав невідповідності положень п.3 ст. 136 Земельного кодексу України.

Не погоджуючись з відмовою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на момент надання Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області відповіді позивачу, дану земельну ділянку вже було включено до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, а тому встановлені обставини свідчать про обґрунтованість посилань відповідача на положення ч.3 ст.136 Земельного кодексу України, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,0000 га, яка розташована на території Магальської сільської ради (за межами с. Рідківці) Новоселицького району Чернівецької області.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Статтею 3 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Частиною 2 ст.22 Земельного кодексу України встановлено, що до земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги); несільськогосподарські угіддя (господарські шляхи і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями і дворами, землі під інфраструктурою оптових ринків сільськогосподарської продукції, землі тимчасової консервації тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до ч.1 ст.34 Земельного кодексу України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Частинами 1 та 2 ст. 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно ч. 4 ст. 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою вказаної статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до ч.2 ст.123 Земельного Кодексу України, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно із положеннями частини третьої наведеної статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Отже, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в користування, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в наданні такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Разом з тим, у спірній відмові відповідач вказав на те, що земельна ділянка включена до переліку земельних ділянок, права на які виставлено на земельні торги.

Частиною 1 статті 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі, з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч. 2 ст.135 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.136 Земельного кодексу України організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

У переліку зазначаються місце розташування (адреса) земельної ділянки, її цільове призначення (функціональне використання), площа, кадастровий номер, умови продажу.

Відповідно до ч. 3 ст.136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Колегія суддів звертає увагу апелянта, що аналіз приписів статті 136 Земельного кодексу України свідчить про те, що в разі віднесення земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах є підставою для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення такої земельної ділянки.

Вказаний правовий висновок відповідає викладеному у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 в справі № 815/3059/17 (провадження № К/9901/1001/17).

Апеляційний суд не приймає до уваги посилання апелянта на те, що земельна ділянка, щодо якої він подав клопотання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не може бути виставлена на земельні торги, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, земельна ділянка, орієнтовною площею 62,000 га, яка розташована на території Магальської сільської ради (за межами с. Рідківці) Новоселицького району Чернівецької області, включена в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області № 142-од від 17.04.2019 року. При цьому, судова колегія зазначає, що вказаний наказ є чинним та позивачем в судовому порядку не оскаржувався.

Таким чином, на момент надання Головним управлінням Держгеокадастру в Чернівецькій області відповіді позивачу, дану земельну ділянку вже було включено до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги, а тому встановлені обставини свідчать про обґрунтованість посилань відповідача на положення ч.3 ст.136 Земельного кодексу України, як на підставу для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,0000 га, яка розташована на території Магальської сільської ради (за межами с. Рідківці) Новоселицького району Чернівецької області.

Враховуючи вищевикладене, у вимозі ОСОБА_1 в частині скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області від 28.02.2020 року №24-825/14/20-сг про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у оренду земельної ділянки за його клопотанням, слід відмовити.

Позовна вимога щодо зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування шляхом передачі в оренду для сінокосіння та випасання худоби орієнтовною площею 62,00 га строком на 30 років, є похідною від розглянутої, а тому, в силу відмови у її задоволенні, також задоволенню не підлягає.

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 10 серпня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.