Справа № 323/1049/20
Суддя: Гуцал О. П.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 323/1049/20
Провадження № 2-а/323/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2020 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючої судді - Гуцал О.П., при секретарі - Закладній А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Запорізької області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Смолій Лідії Олександрівни про скасування постанови серії ЕАК № 2460501 від 29.04.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Запорізької області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Смолій Лідії Олександрівни про скасування постанови серії ЕАК № 2460501 від 29.04.2020 року у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить скасувати вказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 225,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що при фіксації швидкості автомобіля відповідач проводила вимірювання за допомогою приладу «TruCAM» не в автоматичному режимі, а тримаючи його в руках. Однак ст.40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, для забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Крім цього, позивач вважає, що використаний відповідачем прилад «TruCAM» не має діючого сертифікату та виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, тому не міг використовуватися відповідачем для вимірювання швидкості руху транспортних засобів. Також, незважаючи на оспорювання позивачем пред`явленого відповідачем порушення, відповідач не склала протокол про адміністративне правопорушення. Крім цього, розгляд справи на місці без підготовки та надання позивачу часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, що характеризують особу та інших доказів по справі, порушив права позивача, передбачені ст.268 КУпАП. З урахуванням зазначеного позивач вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесена із порушенням встановленого законом порядку та без врахування всіх обставин справи.

Ухвалою суду від 25.05.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та справу призначено до судового розгляду, надано відповідачу строк для надання відзиву на позов.

10.07.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог, вважає, що діяла згідно до вимог чинного законодавства. Засоби вимірювальної техніки, які були ввезені на територію України та введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки, дозволяється застосовувати, оскільки в даному випадку закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Прилад «TruCAM» було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки та його подальша експлуатація жодним чином не обмежена нормами чинного законодавства. Згідно до свідоцтва про повірку, прилад «TruCAM» є придатним до застосування.

Позивач в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги, вважає, що відповідач не спростував його доводів, викладених у позові.

Відповідач у відзиві просила розглядати справу без її участі, проти позову заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК №2460501 від 29.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складеною інспектором 1 роти 3 батальйону УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Смолій Л.О., ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що позивач, керуючи транспортним засобом Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , 29.04.2020 року о 13-42 годині в м. Запоріжжі по Набережній магістралі рухався зі швидкістю 98 км/год, чим перевищив встановлену швидкість руху більш як на 20 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Швидкість вимірювалась приладом Трукам ТС 000549.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до п. 12.9 «б» ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту и пункту 30.3 цих правил.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Згідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних до нього причин.

Відповідачем до відзиву надано відеодиск, на якому міститься файл _b8000_0429_134159.jmf з пристрою ТгuСАМ № ТС000549, на якому зображено транспортний засіб позивача та вказано швидкість, з якою рухався цей транспортний засіб - 98 км/год, та відеозапис, на якому зафіксовано транспортний засіб Lanos, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував позивач та процедуру розгляду справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Щодо посилання позивача з приводу використання приладу вимірювання швидкості транспортних засобів ТгuСАМ суд зазначає наступне.

Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року та зареєстрований в реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, що підтверджується сертифікатом серії А №006694.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 18.11.2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000549 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, Діапазон вимірювань швидкості - від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год. Дане свідоцтво чинне до 18.11.2020 року.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до приписів ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Вказана стаття вказує, які технічні прилади можуть використовуватися поліцією, однак у статті не вказано про заборону використання інших технічних приладів.

Як передбачено ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», основними повноваженнями поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Електронний файл з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000549 є належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП та підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Тому посилання позивача на не доведення відповідачем факту скоєння ним правопорушення суд вважає необгрунтованим.

Щодо не складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи на місці вчинення порушення суд зазначає наступне.

Статтею 258 КУпАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Приписами частини 5 ст. 258 КУпАП передбачено,що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначається Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395 (далі - Інструкція №1395) .

Приписами п. 4 Інструкції №1395 визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає хибними посилання позивача щодо обов`язку відповідача скласти протокол про адміністративне правопорушення, оскільки розгляд справ про адміністративне правопорушення, визначених ч. 1 ст. 122 КУпАП належить до компетенції Національної поліції, що у відповідності до абзацу 2 ст. 258 КУпАП та п. 4 Інструкції №1395 виключає необхідність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує, що законом України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на виключення обов`язку відповідача в частині складення протоколу про адміністративне правопорушення за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП та правомірності складення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності на місці вчинення правопорушення, то в даному випадку дії відповідача відповідали вимогам закону.

Під час розгляду справи відповідачем, інспектор повідомила позивача про розгляд справи, надала всі наявні у неї докази та сертифікати на технічний засіб, ознайомила із порядком сплати штрафу та з порядком оскарження постанови, ознайомила із постановою та вручила її копію. Крім цього, позивач будь-яких клопотань про необхідність залучення захисника чи долучення доказів по справі не заявляв.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 6, 77, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 9, 7, 251, 258, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції Запорізької області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Смолій Лідії Олександрівни про скасування постанови серії ЕАК № 2460501 від 29.04.2020 року у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.П. Гуцал