Справа № 380/6042/20
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/6042/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий-суддя Костецький Н.В.,

секретар судового засідання Терлецький О.О.,

за участю:

представник позивача не прибув,

представник відповідача не прибув,

третя особа не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про визнання протиправною і скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2020 № 61445953.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 03.03.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Білецьким Ігорем Мироновичем на підставі виконавчого напису від 05.02.2013 № 412, вчиненого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною та заяви стягувача - ТОВ "Фінансова компанія "ТРАСТ ФІНАНС" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61445953.

Звертає увагу, що зі змісту виконавчого напису останній було вчинено на користь ПАТ "Фольксбанк", , тобто в розумінні ст.ст. 4, 15 ЗУ "Про виконавче провадження", саме вказана юридична особа виступає стягувачем за виконавчим написом. Водночас із заявою про примусове виконання до приватного виконавця звернулося ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» та на підставі заяви вказаної юридичної особи приватним виконавцем відкрито виконавче провадження в якому ця юридична особа зазначена як стягувач. В заяві про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» зазначає, що воно є правонаступником ПАТ «Електрон Банк». Законом України «Про виконавче провадження», регламентовано, що в разі припинення стягувача, залучення його правонаступника відбувається виключно на підставі відповідної ухвали суду про заміну сторони її правонаступником. Разом із тим до заяви про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» жодних судових рішень про заміну сторони її правонаступником не долучало.

Також звертає увагу, що на правовідносини щодо примусової реалізації квартири за виконавчого напису від 05.02.2013 № 412 поширюється заборона, передбачена ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", відтак приватний виконавець не мав жодного права відкривати виконавче провадження із виконання виконавчого напису, а повинен був повернути виконавчий документ стягувачу.

Відповідач 10.08.2020 (вх. № 7253ел) подав відзив на позовну заяву. Зазначає, що до заяви про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» долучено копію постанови старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 23.01.20250 ВП № 57124819 про повернення виконавчого документа стягувачу. Згідно вказаної постанови стягувачем за виконавчим написом від 05.02.2013 № 412 зазначено ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс». З метою перевірки щодо належності ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» права пред`явити виконавчий напис, приватним виконавцем за допомогою системи єдини йдержавний реєстр судових рішень отримано ухвалу Львівського окружного адміністрвативного суду від 05.11.2018 про заміну сторони виконавчого проваження. Крім того на вимогу виконавця ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» пред`явлено оригінал вказаної ухвали. Стверджує, що на момент відкриття виконавчого провадження за виконавчим написом від 05.02.2013 № 412, не існувало жовдних обставин, які перешкоджали відкриттю виконавчого провадження.

Зазначає, що мораторій згідно з ЗУ "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", є відстроченням виконанння зобов`язання, а не звільнення від його виконання. Положеннями закону не встановлено, що іпротека припиняється, а лише передбачено заборону примусового стягнення нерухомуго житлового майна. Вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2020 № 61445953 винесена із дотриманням Закону України "Про виконавче провадження". Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою від 03.08.2020 суд відкрив провадження у справі та призначив судове засідання на 10.08.2020.

У судове засідання представник позивача не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою та підтвердженням електронного відправлення.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується телефонограмою та підтвердженням електронного відправлення.

Третя особа, ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» в судове засідання не прибула, хоча про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, що підтверджується телефонограмою та підтвердженням електронного відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

10.08.2020 (вх.7264ел) на адресу суду надійшля заява від представника відповідача про відкладення розгляду справи. Підставою для відкладення зазначено неможливість прибуття до суду у зв`язку з зайнятістю у іншому судовому засіданні.

Враховуючи строки розгляду справи, передбачені ст. 287 КАС України, подання відповідачем відзиву на позовну заяву та матеріалів виконавчого провадження, суд вважає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, а клопотання представника відповідача не містить підстав для відкладення розгляду справи та відповідно є безпідставним.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини.

05.02.2013 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною вчинено виконавчий напис № 412, за яким звернуто стягнення на нерухоме майно з всіма приналежностями та покращеннями: квартиру АДРЕСА_1 : квартира складається з трьох житлових кімнат та кухні. Житловою площею 40,7 кв.м; загальна площа квартири становить 65,3 кв.м; комора в підвалі 1,5 кв.м, яка належить на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № НОМЕР_1 від 10 грудня 1996 року, виданого виконкомом Львівської міської ради народних депутатів згідно з розпорядженням № 907 від 10.12.1996, зареєстрованого у Львівському обласному державному комунальному бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки за номером запису 23273; в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно зареєстровано за реєстраційним номером 11821748, на праві спільної сумісної власності іпотекодавцям-майновим поручителям, ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Львові, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 с. Добряничі, Перемишлянського району Львівської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Яструбки Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за зобов`язаннями боржника ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Львові, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Вищезазначене нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 на підставі Іпотечного договору, посвідченого 23 вересня 2005 року, Холявкою В.Я., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу за реєстровим № 2107, із внесеними змінами до Іпотечного договору 11.04.2006 за реєстровим № 1293, від 13.11.2006 за реєстровим № 5677, від 22.10.2007 за реєстровим № 2452, від 20.02.2008 за реєстровим № 1044, від 27.08.2008 за реєстровим № 4380, передане в іпотеку відкритому акціонерному товариству "Електрон Банк", правонаступником за всіма правами та обов`язками якого є публічне акціонерне товариство "Фольксбанк", .

За рахунок коштів, отриманих від реалізації вищевказаного нерухомого майна запропоновано задовольнити вимоги публічного акціонерного товариства "Фольксбанк" за період з 01.04.2012 по 05.02.2013 включно у розмірі:

- еквівалентному 118982,46 доларів США, що станом на 05.02.2013 (курс НБУ: 1 долар США = 7,9930 грн) становить 951 026,80 грн - заборгованість за кредитом;

- еквівалентному 5695,56 доларів США, що станом на 05.02.2013 (курс НБУ: 1 долар США = 7,9930 грн) становить 45524,61 грн - заборгованість по процентах;

- еквівалентному 301,95 доларів США, що станом на 05.02.2013 року (курс НБУ: 1 долар США = 7,9930 грн.) становить 2413,48 грн - нарахована пеня за період з 01.04.2012 по 05.02.2013;

- 3550 грн плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму еквівалентну 124 979,97 доларів США, що станом на 05.02.2012 становить 998 964,89 грн та 3550 грн.

Виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом одного року з моменту вчинення виконавчого напису.

ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» 26.02.2020 звернулось до приватного виконавця Білецького І.М. з заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису від 05.02.2013 № 412.

03.03.2020 розглянувши заяву стягувача приватним виконавцем Білецьким І.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61445953 про примусове виконання виконавчого напису від 05.02.2013 № 412 виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною. Стягувачем вказано ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс», .

Позивач, вважаючи протиправною постанову про відкриття виконавчого провадження, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України від 21.04.1999 № 606-XIV "Про виконавче провадження" (чинним до 05.10.16, на момент видачі виконавчого напису) (далі - Закон № 606-XIV) державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Так само, п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України від 02.06.16 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (набув чинності з 05.10.16) (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно ст. 91 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення. Поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого напису здійснюється відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

За змістом частини першої статті 22 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом першим частини другої цієї статті визначено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до статті 23 Закону № 606-XIV, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Частиною першою та другою статті 24 Закону № 606-XIV встановлено, що державний виконавець відмовляє у прийнятті до провадження виконавчого документа, строк пред`явлення для примусового виконання якого закінчився, про що виносить відповідну постанову.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Державний виконавець, в силу положень частини першої статті 25 Закону № 606-XIV, зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

За приписами пункту 1 частини першої статті 26 Закону № 606-XIV державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі пропуску встановленого строку пред`явлення документів до виконання.

У свою чергу, пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами першою та другою статті 12 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1404-VIII, виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно з частинами четвертою - шостою статті 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Системно проаналізувавши наведені вище положення законів № 606-XIV та № 1404-VIII, суд дійшов висновку, що виконавець до відкриття провадження на підставі виконавчого документа має пересвідчитись чи дотримано стягувачем строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за приписами Закону № 1404-VIII є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Суд встановив, що у виконавчому написі від 05.02.2013 № 412 зазначено, що вказаний виконавчий напис має бути пред`явлений до виконання до відділу (підрозділу) державної виконавчої служби протягом одного року з моменту вчинення виконавчого напису.

Як встанолено з матеріалів справи та письмових пояснень відповідача 29.12.2017 ПАТ «ВіЕс Банк» (первісний кредитор) та ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» (новий кредитор) уклали договір відступлення права вимоги, за яким останній набув право звернення стягнення на нерухоме майно з всіма приналежностями та покращеннями на квартиру АДРЕСА_1 .

Даний виконавчий напис вперше був предявлений до виконання у вересні 2018 року та на його підставі 17.09.2018 відкрито виконавче провадження № 57124819.

Як встановлено судом, виконавче провадження № 57124819 завершено 23.01.2020 у зв`язку з прийняттям державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 57124819 ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» 03.03.2020 повторно надіслано до приватного виконавця заяву про відкриття виконавчого провадження.

При цьому суд звертає увагу, що виконавчий напис від 05.02.2013 № 412 повинен був бути пред`явлений до виконання протягом одного року з моменту вчинення виконавчого напису, тобто до 05.02.2014.

Отже, суд вважає, що виконавчий напис було пред`явлено до виконання з порушенням строку, встановленого ст. 12 Закону № 1404-VІІІ.

Суд звертає увагу, що ні відповідачем, ані стягувачем до суду не надано інформації і доказів, переривання строку пред`явлення виконавчого напису.

Докази звернення стягувача із заявою про поновлення строку звернення виконавчого напису до виконання у матеріалах справи відсутні.

З огляду на те, що матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 61445953 не містять доказів на підтвердження поновлення строку пред`явлення виконавчого напису від 05.02.2013 № 412 до виконання, суд дійшов висновку, що державним виконавцем протиправно відкрито виконавче провадження № 61445953.

Також суд зазначає, що відповідно до ст. 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною сьомою статті 51 Закону України «Про виконавче провадження» примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється виконавцем з урахуванням положень Закону України "Про іпотеку".

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 37 вказаного Закону виконавчий документ повертається стягувачу, якщо законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

07.06.2014 набув чинності Закон України від 03.06.2014 № 1304-VІІ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі - Закон № 1304), яким запроваджено заборону на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті.

Таким чином, пунктом 1 Закону № 1304 встановлено тимчасову заборону на примусове стягнення (відчуження без згоди власника) нерухомого житлового майна, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує: для квартири - 140 кв. метрів;

для житлового будинку - 250 кв. метрів.

Отже, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, за умов, що площа майна не перевищує встановлені розміри для відповідного виду житла, а у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно, виконавчі документи про звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) підлягають поверненню стягувачу.

Позивач надав Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 29.07.2020 № 218220833, з якої вбачається, що у власності ОСОБА_1 на момент розгляду справи є квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку, виданої ОСББ «Кульпарківська 133» ОСОБА_1 зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 .

Отже судом встановлено, що спірна квартира (адреса АДРЕСА_1 ) як забезпечення кредиту в іноземній валюті використовується як місце постійного проживання позивача, іншого майна у власності позивача не знаходиться, а загальна площа не перевищує 140 кв. метрів, а тому підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Крім того, суд звертає увагу, що до матеріалів справи долучено постанову старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 23.01.20250 ВП № 57124819 про повернення виконавчого документа стягувачу. Ця постанова була долучена до заяви про відкриття виконавчого провадження приватному виконавцю Білецькому І.М. Згідно з вказаної постанови - житлова квартира АДРЕСА_1 , була передана в іпотеку за валютним кредитом, іншого майна у боржника на праві власності не зареєстровано, особи проживають в предметі іпотеки і площа квартири не перевищує 140 кв. метрів, у зв`язку з чим виконавчий напис від 05.02.2013 № 412 повернуто на підставі п. 9 частини першої статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження».

З огляду на наведене суд вважає, що постанова приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2020 № 61445953 є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо посилань позивача, на те, що в оскарженій постанові неналежним стягувачем вказано товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс», , як на підставу її протиправності суд зазначає таке.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 провадження № ЗВ/1340/328/18 задоволено заяву ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження; замінено стягувача - публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» (, вул. Грабовського, 11, м.Львів, 79000) у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 412, виданого 05.02.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христиною Миколаївною про звернення стягнення на нерухоме майно з всіма приналежностями та покращеннями: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,3 кв.м., на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» (, вул.Софіївська, буд.10, прим.4, м.Київ, 01001).

Як вказує відповідач у відзиві, з метою перевірки щодо належності ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» права пред`явити виконавчий напис, ним за допомогою системи єдини йдержавний реєстр судових рішень отримано ухвалу Львівського окружного адміністрвативного суду від 05.11.2018 про заміну сторони виконавчого проваження.

Отже, вказні доводи позивача є безпідставними, оскільки станом на момент відкриття виконавчого провадження замінено стягувача - публічне акціонерне товариство «ВіЕс Банк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс».

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України, принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши оскаржуване рішення відповідно до критерій визначених ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

При вирішенні питання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу зазначених у клопотанні від 10.08.2020 (вх.7261ел) суд враховує таке.

Згідно з ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до положень пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1- 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Приписами частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частинами 5, 6 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Суд встановив, що 10.02.2020 між адвокатом Горалем Т.З. (Виконавець) та ОСОБА_1 (Замовник) укладений договір про надання правової допомоги (далі - договір).

Відповідно до пункту 4 договору вартість надаваної юридичної допомоги за цим договором, а також порядок та умови її оплати визначається в додатку № 1 до цього договру.

Згідно з підпунктами 4, 5 замовник зобов`язується відшкодувати виконавцю здійсненні останнім витрати, повязані з виконанням договору, які повинні бути підтвердженні належними документами. Загальна вартість послуг визначається з розрахунку кількості затраченого часу на їх надання та узгоджується сторонами в акті про виконання зобов`язань.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 04.02.2020 у справі № 280/1765/19, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування останніх.

Суд встановив, що доказів про обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількості витраченого часу, розміру гонорару не надано, документи, що свідчать про оплату гонорару, оформлені у встановленому законом порядку до суду подано не було, тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Керуючись статтями 6-10, 14, 72-77, 90, 132, 241-246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позов ОСОБА_1 до приватного виконавця Білецького Ігоря Мироновича, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Траст Фінанс» про визнання протиправною і скасування постанови - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про відкриття виконавчого провадження від 03.03.2020 № 61445953.

3. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) 840,80 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення виготовлено 10.08.2020.

Суддя Костецький Н.В.