Справа № 644/819/20
Суддя: Сітало А. К.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 644/ 819 /20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі - судді Сітало А.К. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, в порядку адміністративного судочинства позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Посуєва Костянтина Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії БАА № 354688 від 31.01.2020 року винесену інспектором СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Посуєвим К.Ю. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що 31.01.2020 року інспектором СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Посуєвим К.Ю. відносно нього складено постанову про адміністративне правопорушення серії БАА № 354688, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 31.01.2020 року о 10-50 год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 23-му км. а/д Харків- Вовчанськ, не мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Вказаною постановою на нього накладено штраф у розмірі 425,00 грн.

Позивач зазначає, що при відсутності факту порушення водієм правил дорожнього руху або участі водія в дорожньо-транспортній пригоді, вимоги співробітника поліції пред`явити страховий поліс є незаконними, а тому невиконання водієм вказаної вимоги працівника поліції, свідчить про відсутність в діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В позовній заяві позивач вказує, що будь - яких доказів порушення ним Правил дорожнього руху України працівниками поліції надано не було. Оскаржувана постанова також не містить посилань на належні та допустимі докази, на підставі яких працівником поліції зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач в позовній заяві посилається на неправомірність винесення оскаржуваної постанови, вказує, що насправді він Правил дорожнього руху не порушував. Та зазначив, що відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також виніс постанову з порушенням вимог ст. 276 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення не складався, хоча він з даною постановою був не згодний, та наполягав при розгляді справи надати докази вчинення адміністративного правопорушення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП. Незважаючи на заперечення, відповідачем було винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою суду Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 25.02.2020 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами неодноразово направлялась відповідачу на адресу, яка вказана в позовній заяві, однак ухвала суду повернулась на адресу суду неврученою з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Оскільки ухвала суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, направлялась відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві, і повернулась на адресу суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання», суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву з наданням відповідних доказів, які підтверджують необґрунтованість вимог позивача не подавався.

Згідно з правилами ст. 12 КАС України зазначений спір є незначної складності, а тому відповідно до вимог ст. 257, 262 КАС України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Протягом встановленого судом строку, сторонами клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторінне заявлялося.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами, у зв`язку з відсутністю клопотання сторін про інше, відповідно до положень ст. ст. 257-263 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії БАА № 354688 від 31.01.2020 року, яка винесена інспектором СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Посуєвим К.Ю., позивача по справі ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за те, що він нібито 31.01.2020 року о 10-50 год. керуючи автомобілем ЗАЗ LANOS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на 23-му км. а/д Харків- Вовчанськ, не мав поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортного засобу, чим порушив вимоги п. 2.1 Правил дорожнього руху України.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що висновки відповідача, щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 не підтверджені матеріалами справи.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" Правил дорожнього руху України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 Правил дорожнього руху України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII, визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Адміністративна відповідальність, передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Разом з тим, судом встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

Відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України.

Викладена позиція узгоджується з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, який викладений в Постанові від 15.03.2019 року у справі № 686/11314/17.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 5 КАС України відповідно до кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до статті 7 Кодексу України про адміністративне правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 254 Кодексу України про адміністративне правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу.

Відповідно до статті 258 Кодексу України про адміністративне правопорушення протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Ст. 280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 Кодексу України про адміністративне правопорушення, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем відзив на позовну заяву у встановленому законом порядку не подавався, а тому у відповідності до ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень, в силу приписів статті 77 КАС України, покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі не з`ясував всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, не встановив факт вчинення адміністративного правопорушення, з посиланням на належні та допустимі докази та наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Відповідачем протилежне не доведено, а, отже, позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 5-10, 77, 242-244, 246, 255, 295 КАС України, п. п. 9, 10, 15.5 п. 1 Розділу VII Перехідні положення КАС України, ст. ст. 9-10, ч. 3 ст. 122, ст. ст. 254, 258, 280 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Липецького відділення поліції Харківського відділу поліції ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Посуєва Костянтина Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 354688 від 31.01.2020 року винесену інспектором СРПП Липецького ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції Посуєвим К.Ю. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. - скасувати.

Провадження по справі у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду, через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено - 07.08.2020 року.

Суддя: А. К. Сітало