Справа № 200/3595/20-а
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 р. Справа№200/3595/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зеленова А.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 10 грудня 2019 року №267, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

02 квітня 2020 року позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області про відмову в перерахунку пенсії від 10 грудня 2019 року №267;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії та зарахувати до стажу роботи період з 01 вересня 1989 року по 15 грудня 2002 року в районі Крайньої Півночі, на пільгових умовах, а саме зарахувати один рік роботи за один рік і шість місяців, з урахуванням проведених виплат, починаючи з дня призначення пенсії;

- визнати неправомірними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з врахуванням довідки про підтвердження розміру заробітної плати, в якій відображені суми заробітної плати, районних коефіцієнтів та північної надбавки за період з 01 вересня 1989 року по 15 грудня 2002 року;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецькій області провести перерахунок пенсії 01 вересня 1989 року по 15 грудня 2002 року ОСОБА_1 у перерахунку пенсії з врахуванням довідки про підтвердження розміру заробітної плати, в якій відображені суми заробітної плати, районних коефіцієнтів та північної надбавки за період з 01 вересня 1989 року по 15 грудня 2002 року з 14 липня 2019 року.

В обґрунтування зазначила, що стаж роботи підтверджено записами в трудовій книжці та архівними довідками, а відповідач неправомірно не зарахував до пільгового стажу періоди роботи 01.09.1989 по 15.10.2002 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах.

06 квітня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27 травня 2020 року на адресу суду надійшов відзив, в якому зазначено, що в трудовій книжці позивача не зазначено відомості про користування пільгами по обчисленню стажу, в архівних довідках наданих до управління не зазначено розмір північної надбавки та районного коефіцієнту, що не дає підстав для кратного обчислення стажу. Крім того, рішенням від 07 листопада 2019 №285 відмовлено у зарахуванні періоду стажу. Просив відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

24 квітня 2020 року ухвалою суду розгляд справи призначено у порядку спрощеного позовного провадження у письмову провадженні.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п.п.2 п.9 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено у наступній редакції: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Відповідно до п.2 прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Даний закон набрав чинності 17 липня 2020 року. З огляду на що останнім днем строку на який був продовжений розгляд справи є 07 серпня 2020 року.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянинкою Російської Федерації, яка має право на постійне проживання в Україні, що підтверджується копією відповідної посвідки НОМЕР_1 /а.с.8/.

Відповідач - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є юридичною особою (), яке в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

14 липня 2019 року ОСОБА_1 було призначено пенсію відповідно до ст. 26 ЗУ № 1058.

01 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до управління з відповідною заявою про перерахунок пенсії по стажу та заробітної плати відповідно до ст. 43 ЗУ № 1058.

Для перерахунку пенсії по стажу та по заробітній платі (на умовах обчислення стажу та заробітної плати з урахуванням районних коефіцієнтів за роботу в районах, прирівняних до районів Крайньої Півночі) були надані наступні документи:

- довідку з філіалу ВАТ «РЖД» № 55/ДВОСТ НДАт від 27.09.2019 р. 2 шт.;

- довідку з філіалу ВАТ «РЖД» № 56/ДВОСТ НДАт від 27.09.2019 р. 2 шт.;

- довідку з філіалу ВАТ «РЖД» № 57/ДВОСТ НДАт від 27.09.2019 р. 2 шт.;

- історичну довідку ВАТ «ЖТК» за № 024 від 05.12.2013;

- довідку з АО «ФПК» за№ 193 від 01.12.2015 р..

Рішенням управління від 07.11.2019 № 285 було відмовлено в даному перерахунку, оскільки зазначені довідки про заробітну плату не вірно оформлені, а саме вказані районні коефеціенти та північні надбавки.

Рішенням про відмову в перерахунку пенсії по заробітної плати від 10 грудня 2019 року № 30231/34-01/06 відповідач зазначив, що при перерахунку пенсії позивачки на виконання вимог статті 40 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було не можливе врахувати довідку про заробітну плату № 4/102391 від 11 листопада 2019 року за період роботи в районі Крайньої півночі з 1993 року по 1995 року, видану архівну установою Російської Федерації, так як не вказано, чи враховано чи не враховано до заробітної плати суми районних коефіцієнтів та північних надбавок. Архівну виписку видану Центральним архівом філіалу (Східний військовий округ) м. Хабаровськ № 9/7667 від 02 жовтня 2019 року також не враховано, тому що не вказано повне прізвище ім`я по батькові.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 5 розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058-1V період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген, зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" (далі - Указ від 10 лютого 1960 року), постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами (абз.3 п.5 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Відповідно до абз.2 ч.2 п. 2.1 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, за період роботи до 1 січня 1991 року на Крайній Півночі чи в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген до заяви про призначення пенсії за віком надаються договори або інші документи, що підтверджують право працівника на пільги, передбачені для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі чи місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Таким чином, з системного аналізу наведених норм права випливає, що обчислення пільгового страхового стажу під час трудової діяльності в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі здійснюється на підставі трудової книжки в якій повинно бути зазначено період роботи та користування пільгами або письмового трудового договору чи довідки, що містять такі відомості.

Відповідно до п. 1 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1029 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі та у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", прирівняні до районів Крайньої Півночі Магаданська область належить до районів Крайньої Півночі.

Трудовою книжкою позивача підтверджено, що до стажу роботи входить період з 01.09.1989 р. по 15.10.2002 р. в районі Крайньої Півночі де позивачка працювала.

Довідками № 9/7667 від 02 жовтня 2019 року, № 4/102391 від 11 листопада 2019 року, які видані Центральним архівом філіалу (Східний військовий округ) м. Хабаровськ підтверджено здійснення трудової діяльності позивачем у період з 01.09.1989 р. по 15.10.2002 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах.

Статтями 1-4 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання всім робітникам і службовцям державних, кооперативних і громадських підприємств, установ і організацій наступних пільг: виплату надбавок до заробітної плати; надання додаткових відпусток; можливість об`єднання відпусток, але не більш як за три роки; виплату різниці між розміром допомоги по соціальному страхуванню і фактичним заробітком (включаючи надбавки) в разі тимчасової втрати працездатності.

У статті 5 цього Указу зазначено про надання додаткових пільг, в тому числі щодо зарахування одного року роботи у вказаних районах за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності працівникам, які переводились, направлялись або запрошувались на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в цих районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Статтею 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" встановлено скоротити тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та надавати зазначені пільги особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки.

Про надання пільг, передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг, передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 № 530/П-28 (далі - Інструкція).

Відповідно до частин першої та третьої статті 1 Тимчасової угоди між Урядом України та Урядом Російської Федерації про гарантії прав громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, в галузі пенсійного забезпечення від 15 січня 1993 року (далі - Тимчасова Угода), громадяни Сторін, що домовилися, які працювали не менше 15 календарних років в районах Крайньої Півночі або не менше 20 календарних років в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, незалежно від місця їх постійного проживання на території обох держав мають право на пенсію за віком: чоловіки - по досягненню 55 років і при загальному стажі не менше 25 років, жінки - по досягненню 50 років і при загальному стажі роботи не менше 20 років. У випадках, коли законодавством однієї з Сторін, що домовилися, передбачені більш пільгові умови і норми пенсійного забезпечення громадян, які працювали в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, при призначенні пенсії по старості (за віком) на третьої держави застосовується чинне законодавство цієї Сторони.

При тлумаченні положень згаданих нормативних актів, Верховний Суд України в постанові від 1 грудня 2015 року (справа № 524/11590/14-а) прийшов до висновку про те, що особи, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, які прирівняні до районів Крайньої Півночі, мають право на призначення пенсії за віком у разі настання умов (досягнення пенсійного віку, напрацювання стажу), за яких відповідно до положень частини першої статті 1 Тимчасового Угоди виникає право на призначення такої пенсії на пільгових умовах.

Враховуючи висновок Верховного Суду України, викладений у вищезгаданій постанові, положення нормативних актів, для зарахування при обчисленні стажу, що дає право на пенсію за віком і по інвалідності, одного року роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі за один рік шість місяців, необхідна наявність трудового договору, укладеного на строк не менше трьох років, відомості про період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, користування пільгами, передбаченими діючим на час роботи законодавством, які повинні бути зазначені в трудовій книжці, або довідці чи в письмовому трудовому договорі, наявність вислуги років.

Приписами п. 43 Інструкції про порядок надання пільг особам, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці та заробітної плати від 16.12.1967 № 530/П-28, загальний стаж роботи, що дає право на отримання пенсії обраховується за період роботи у районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в наступному порядку: а) пенсій за віком та по інвалідності за період з 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за один рік та шість місяців роботи особам, вказаним у пунктах 2, 3, 4 даної Інструкції; за період з 01 серпня 1945 року по 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги у відповідності до Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 01.08.1945, постановою СНК СРСР від 18.11.1945 № 2927 або у відповідності о інших рішень Правління СРСР; б) пенсій за вислугу років за період з 01 березня 1960 року один роботи зараховується за один рік; за період з 01 серпня 1945 року по 01 березня 1960 року один рік роботи зараховується за два роки роботи, якщо працівник мав право на пільги у відповідності до Указу Президіума Верховної Ради СРСР від 01.08.1945, постановою СНК СРСР від 18.11.1945 № 2927 або у відповідності до інших рішень Правління СРСР; за період роботи до 01 серпня 1945 року по раніше діючому законодавству.

Зі змісту зазначених правових норм вбачається, що підставою для отримання пільгового стажу є сам факт роботи особи на Крайній Півночі, або в місцевостях прирівняних до Крайньої Півночі за наявності трудової угоди, укладеної не менше ніж на три роки, що при перерахунку розміру пенсії може підтверджуватись трудовою книжкою, письмовим трудовим договором або довідкою про відпрацьований стаж. При цьому зарахування стажу один рік за один рік та шість місяців відбувається саме для осіб, яким призначено пенсію, зокрема, за віком.

Враховуючи те, що позивачем при зверненні у липні 2019 року до управління із заявою на призначення пенсії "за віком" надано трудову книжку, довідки № 9/7667 від 02 жовтня 2019 року, № 4/102391 від 11 листопада 2019 року, які видані Центральним архівом філіалу (Східний військовий округ) м. Хабаровськ, якими підтверджено здійснення трудової діяльності у період з 01 вересня 1989 року по 15 жовтня 2002 року, та зазначено про право користування пільгами суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не застосовано пільгове обчислення вказаного періоду роботи (кожний рік роботи за один рік і шість місяців), як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі.

Крім того, оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні про відмову в призначенні пенсії мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, до того відповідачем не дотримано вимог пункту 4.2 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1, яким встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем до суду не надано доказів повідомлення позивача про необхідність подання додаткових документів, які б підтвердили пільговий стаж позивача за період роботи.

Крім того, відповідно до абзац третього п. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Отже, з наведених норм чинного законодавства випливає дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійний орган повинен використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення/перерахунок пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 , обчислення пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців за періоди роботи позивача з 01 вересня 1898 року по 15 жовтня 2002 року, та провести перерахунок пенсії, у зв`язку з обчисленням пільгового страхового стажу з 14 липня 2019 року.

Щодо заяви відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд зазначає, що позивач дізнався про порушення свої прав після отримання рішення про відмову у перерахунку пенсії від 10 грудня 2019 року, а отже шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справі, з вимогою про його скасування, позивачем не порушено, у зв`язку з чим,суд залишає клопотання відповідача без розгляду, як необґрунтоване.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат у розмірі 840,80 грн.

Згідно з частиною 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області (вул. Зелінського, 27а, м. Маріуполь, 87548, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 10 грудня 2019 року №267, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 роботи у період з 01.09.1989 р. по 15.10.2002 року (кожний рік роботи за один рік і шість місяців), як особі, що працювала в районах Крайньої Півночі.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № 267 від 10.12.2019 року Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не зарахування до пільгового розрахунку стажу роботи ОСОБА_1 період роботи з 01.09.1989 р. по 15.10.2002 р. в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42171861, 87548, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця Зелінського, будинок 27А) здійснити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) обчислення пільгового страхового стажу з розрахунку один рік роботи в районах Крайньої Півночі в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців за період з 01.09.1989 року по 15.10.2002 року, та провести перерахунок пенсії, у зв`язку з обчисленням пільгового страхового стажу з 24 серпня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судові витрати в розмірі 840,80 грн.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження 07 серпня 2020 року. Повний текст рішення виготовлено та підписано 11 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.С. Зеленов