Справа № 484/2101/20
Суддя: Маржина Т. В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/2101/20
Провадження № 2-а/484/73/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Маржиної Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Гервасьєва Богдана Юрійовича про оскарження рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 676062 від 21.06.2020 року, винесеної поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Одеській області Гервасьєвим Б.Ю., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП за порушення п.31.4.7є Правил дорожнього руху України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

З такою постановою позивач не згоден, оскільки поліцейським при винесенні рішення порушено вимоги КУпАП та не враховано дійсних обставин справи. Зазначив, що 21.06.2020 року керував транспортним засобом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 по трасі Київ-Одеса, де на 450 км був зупинений працівниками поліції. На вимогу поліцейських він надав документи. Один з поліцейський пішов до службового автомобілю та почав складати постанову, не роз`яснивши йому суті правопорушення. Поліцейський лише повідомив, що запроваджено рейд по перевірці технічного стану автобусів. Після ознайомлення з поставною він виявив, що його притягнуто до відповідальності за відсутність працездатного вогнегасника, однак це не відповідає дійсності, оскільки в автобусі наявний працездатний та повірений вогнегасник.

Вважає, що поліцейський безпідставно притягнув його до відповідальності. За таких обставин просив скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 03.07.2020 року позов прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено прядок розгляду справи, подання відзиву і доказів. Зобов`язано УПП в Одеській області надати відеозапис, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року відкладено розгляд справи для подачі відповідачами відзиву на позов.

УПП в Одеській області надало відзив на позов, в якому просить позовну заяву залишити без задоволення через безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог. У відзиві зазначено, що під час перебування на службі під час нагляду за дорожнім рухом поліцейський Гервасьєв Б.Ю. виявив порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , який 21.06.2020 року приблизно о 10:30 годині на 450 км автодороги Київ-Одеса керував автобусом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, без працездатного вогнегасника (індикатор знаходився в червоному положенні, остання перевірка здійснена 2010 року), чим порушив п.31.4.7є ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 121 ч.2 КУпАП. В ході перевірки також було встановлено та не заперечується позивачем, що транспортний засіб був обладнаний лише одним вогнегасником, остання перевірка якого була в 2010 році, із зарядом вогнегасної речовини, що не відповідає вимогам Постанови Кабінетів Міністрів України «Про забезпечення колісних транспортних засобів первинними засобами пожежогасіння» №1128 від 08.10.1997 року, а саме: положення стрілки індикатора тиску вогнегасника було у червоному секторі шкали індикатора. Крім того, факт порушення позивачем ПДР України підтверджується відеозаписами з нагрудної камери поліцейського. До відзиву долучено письмові докази та на виконання вимог ухвали від 03.07.2020 року надано доказ - відеозапис, на підставі якого було винесено оскаржувану постанову.

ОСОБА_1 надав письмові докази та пояснення, які долучені судом до справи, в яких зазначив, що працює водієм у ФОП ОСОБА_2 і не несе відповідальності за випуск транспортного засобу.

Станом на день розгляду справи по суті сторонами не надано інших письмових доказів, не заявлено клопотань тощо.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не обґрунтовані і не підлягають задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 21.06.2020 року о 10:30 годині в Одеській області Біляївського району на трасі Київ-Одеса, на 450 км ОСОБА_1 керував автобусом «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 і був зупинений поліцейським УПП в Одеській області Гервасьєвим Б.Ю., який притягнув його до адміністративної відповідальності за порушення п.31.4.7є ПДР України, зокрема за те, що він не мав працездатного вогнегасника; індикатор наявного знаходився в червоному положенні, остання перевірка якого здійснена у 2010 році та виніс постанову серії ДПО18 № 676062 від 21.06.2020 року, якою за ч.2 ст. 121 КУпАП наклав на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, Постановою Кабінетів Міністрів України «Про забезпечення колісних транспортних засобів первинними засобами пожежогасіння» №1128 від 08.10.1997 року.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.1.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР) - ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.9. ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до п.31.4.7є ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі відсутності працездатного вогнегасника на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Частиною другою ст. 121 КУпАП встановлена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Тобто, відповідальність несе саме водій транспортного засобу, який використовує транспортний засіб для надання послуг з перевезення пасажирів.

Передбачена статтею 128 КУпАП відповідальність посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, громадян - суб`єктів господарської діяльності не виключає відповідальності водія, який керує транспортним засобом, за ст. 121 ч.2 КУпАП.

У поясненнях позивач стверджує, що працює водієм ФОП ОСОБА_2 , однак ним не надано документів на підтвердження того, який вид господарської діяльності здійснює ФОП ОСОБА_2 , чи має він певну дозвільну документацію, яка саме посадова особа на підставі якого документу відповідальна за випуск на лінію транспортних засобів. Не надано і документу на підставі якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом 21.06.2020 року (шляхового листа тощо). Тож не встановлено, що він здійснював у цей час свої посадові обов`язки водія. Відповідні докази на підтвердження таких обставин суду не надані.

Крім того, викладені позивачем в поясненнях обставини виходять за межі підстав позову.

Постановою Кабінету Міністрів України Про забезпечення колісних транспортних засобів первинними засобами пожежогасіння від 08.10.1997 року № 1128 затверджено норми оснащення вогнегасниками колісних транспортних засобів, зокрема, для автобусу пасажирського, що має більше ніж 9 місць для сидіння з місцем водія включно, з повною масою не більше 5 т, передбачена обов`язкова наявність одного порошкового (закачного типу ВП-3(з) або з газом-витискувачем у балоні ВП-3) вогнегасника із зарядом вогнегасної речовини не менше 3 кг.

У відповідності до п.6.8.21 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання», в автобусі, тролейбусі і вантажному автомобілі, тимчасово пристосованому для перевезення пасажирів, один вогнегасник має бути в кабіні водія, а другий (або інші) - у пасажирському салоні (кузові).

Відповідно до п.6.8.20 ДСТУ 3649:2010 «Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» використовувати вогнегасники без пломб або із закінченим терміном придатності не дозволено.

З реєстраційної картки ТЗ «Mercedes-Benz 410D» д.н.з. НОМЕР_1 вбачається, що даний транспортний засіб відноситься до категорії автобусів з кількістю місць більше 16, а його вага не перевищує 5 т, а тому необхідною є наявність вогнегасника типу ВП-3.

Твердження позивача про наявність в автобусі працездатного та повіреного вогнегасника спростовується наявними у справі доказами.

Так, з відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_1 був обладнаний вогнегасником,остання перевірка якого була проведена в 2010 році, із зарядом вогнегасної речовини, що не відповідає вимогам постанови Кабінету Міністрів України Про забезпечення колісних транспортних засобів первинними засобами пожежогасіння від 08.10.1997 року № 1128, оскільки положення стрілки індикатора тиску вогнегасника було у червоному секторі індикатора. Такі ж обставини підтверджуються фотографіями, які містяться на наданому відповідачем диску, на яких зображено вогнегасник ОСОБА_1 на фоні автобуса, яким керував позивач, де видно, що стрілка індикатора тиску вогнегасника перебуває у червоному секторі індикатора.

Наданий відповідачем відеозапис суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки про його наявність зазначено в оскаржуваній постанові.

Відповідно до розділу ІІІ Правил експлуатації та типові норми належності вогнегасників, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.01.2018 року № 25 огляд вогнегасників при їх експлуатації здійснюється особою, відповідальною за пожежну безпеку на об`єкті, не рідше одного разу на місяць. Під час огляду перевіряються: 1) відповідність типу і заводського номера вогнегасника зареєстрованому обліковому номеру та місцезнаходженню на об`єкті; 2) наявність інструкції з експлуатації та паспорта на вогнегасник; 3) дата проведення технічного обслуговування, яка має відповідати вимогам експлуатаційної документації; 4) наявність та цілісність пломби, пристрою блокування (запобіжної чеки), розтруба або гнучкого рукава (відповідно до типу вогнегасника) та кронштейна (якщо передбачено конструкцією); 5) наявність зовнішніх пошкоджень вогнегасників та слідів корозії на них; 6) положення стрілки індикатора тиску кожного закачного вогнегасника (крім газового та ВВПА), яка має бути в межах робочого діапазону (у зеленому секторі шкали індикатора), залежно від температури експлуатації; 7) наявність пошкоджень маркування (етикетки) кожного вогнегасника. Результати оглядів реєструються особою, відповідальною за пожежну безпеку на об`єкті, в журналі обліку вогнегасників.

Позивачем не надано доказів на підтвердження проведення своєчасного огляду вогнегасника. Надана позивачем копія з Журналу випуску транспортних засобів на маршрут не є належним доказом, оскільки належним чином не завірена, не містить інформації, з якого саме журналу вона виготовлена, якою посадовою особою проведено огляд тощо. Наявний лише підпис самого водія ОСОБА_1 . Відсутній підпис відповідальної посадової особи.

На підтвердження справності вогнегасника позивачем надано лише фотографії, які суд не бере до уваги, оскільки доказів, що саме цей вогнегасник був в автобусі в момент перевірки, суду не надано.

Твердження позивача про порушення поліцейським порядку розгляду справи також не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи і спростоване наданим відповідачем відеозаписом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух», до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить здійснення контролю за безпекою дорожнього руху під час надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів, у тому числі небезпечних, додержанням законодавства у зазначеній сфері, розробленням і видачею в установленому порядку документів щодо погодження маршрутів руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Завданнями і функціями УПП в Одеській області є реалізація державної політики в сфері забезпечення публічної безпеки і громадського порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення фактів порушення безпеки дорожнього руху, контроль за додержанням законів, інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху (Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 20 лютого 2020 року № 134).

Повноваженнями поліцейського патрульної поліції під час несення служби є розгляд справ про адміністративні правопорушення та застосування заходів адміністративного впливу до правопорушників, які вчинили адміністративне правопорушення у випадках та у спосіб, які передбачені законодавством.

Працівники патрульної поліції під час виконання покладених на них обов`язків керуються Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року за № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень Інструкції, якщо у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За результати розгляду відповідно до ст. 283 КУпАП орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Поліцейський Гервасьєв Б.Ю. є належною посадовою особою, яка мала право розглядати справи про адміністративні правопорушення; він діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, перебачений законом.

Судом було оглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського з якого вбачається, що поліцейським дотримано процедуру розгляду справи. ОСОБА_1 роз`яснено суть обвинувачення, його права, порядок та строки оскарження постанови; ОСОБА_1 не виявив бажання надавати пояснення.

Відповідно до пунктів 3,4 розділу VІІІ Інструкції, контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, здійснюється поліцейським шляхом візуального (органолептичного) огляду елементів систем та механізмів такого транспортного засобу та/або перевірки їх працездатності і справності за допомогою спеціальних пристроїв (приладів), які сертифіковані та пройшли повірку відповідно до вимог, передбачених правилами, нормами та стандартами у сфері безпеки дорожнього руху.

Поліцейський, який здійснює контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, у разі наявності технічної можливості застосовує під час контролю технічні прилади та засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису.

У разі застосування спеціальних пристроїв (приладів) за результатами контролю за відповідністю технічного стану транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю, поліцейський складає Акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання (далі - Акт відповідності) у двох примірниках, один з яких вручається водієві транспортного засобу.

Оскільки контроль за відповідністю технічного стану транспортного засобу здійснювався поліцейським шляхом візуального огляду без застосування спеціальних пристроїв, складення Акту відповідності не є обов`язковим. Поліцейський під час огляду застосовував фото та відеофіксацію.

Відповідно до ст. 1 КАС України цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не доведено та не представлено доказів, які вказують на правомірність його дій та їх відповідність вимогам ПДР України, а також на неправомірність дій поліцейського при виявленні порушення ПДР України та розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 676062 від 21.06.2020 винесена уповноваженою не те посадовою особою, а також за формою і змістом відповідає вимогам ст.ст. 256, 283 КУпАП. Відповідач - поліцейський Гервасьєв Б.Ю., як суб`єкт владних повноважень, довів правомірність своїх дій та прийнятого рішення.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП за порушення п.31.4.7є Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин суд визнає позовні вимоги необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 676062 від 21.06.2020 року слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено витрати позивача по сплаті судового збору не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 159, 241, 242, 244-246, 250, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Гервасьєва Богдана Юрійовича про оскарження рішення та дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Залишити без змін постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 676062 від 21.06.2020 року, винесеної поліцейським взводу №1 роти №2 батальйону №2 УПП в Одеській області Гервасьєвим Богданом Юрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн., а позовну заяву без задоволення.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Одеській області, адреса: 65001, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5.

Відповідач - поліцейський взводу №1 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Гервасьєв Богдан Юрійович, адреса: 65001, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5.

Повний текст рішення виготовлено 10.08.2020 року.

СУДДЯ: