Справа № 160/909/20
Суддя: Маковська Олена Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року Справа № 160/909/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маковської О.В. розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національної академії Служби Безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Національної академії Служби Безпеки України, в якій, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 21.12.2019 №891-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати наказ від 21.12.2019 №892-ос «По особовому складу»;
- поновити ОСОБА_1 на займаній посаді.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у 2015 році позивача зараховано до Національної академії СБУ, а в 2019 році накладено дисциплінарне стягнення, припинено контракт на проходження військової служби та відраховано з навчання за систематичне порушення дисципліни. Позивач вважає, шо військовослужбовця може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у випадку безспірного доведення його вини у вчиненні дисциплінарного проступку, в тому числі за результатами службового розслідування. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та звернувся з даним позовом до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.02.2020 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
Від відповідача 20.03.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки за час навчання позивач зарекомендував себе недисциплінованим курсантом, схильним до суперечок, неконтрольованого емоційного реагування на зауваження. Відповідач наголошує, що за порушення військової дисципліни до позивача неодноразово застосовувались заходи дисциплінарного характеру (8 дисциплінарних стягнень за порушення військової дисципліни), які позивачем не оскаржувались. Відповідач вважає, що застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби є обґрунтованим, а тому оскаржувані накази не можуть бути скасовані.
Від позивача 07.05.2020 до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вказує на порушення відповідачем процедури притягнення його до дисциплінарної відповідальності (без проведення службового розслідування) та на невідповідність обраного виду дисциплінарного стягнення обставинам справи.
Від позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку на подання заяви про збільшення позовних вимог, яке обґрунтовано тим, що пунктом 3 Прикінцевих положень КАС України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені, зокрема, статтею 47 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог продовжуються на строк дії такого карантину.
Враховуючи дані обставини, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 прийняти заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. У зв`язку із послабленням карантинних заходів, підготовче засідання призначено на 16.06.2020.
В підготовче судове засідання 16.06.2020 сторони з`явились. На обговорення сторін поставлено питання щодо закриття підготовчого судового засідання. Позивач та представник відповідача не заперечували щодо закриття підготовчого засідання та надали письмову згоду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2020 закрито підготовче провадження та призначено адміністративну справу до розгляду по суті у той самий день після закінчення підготовчого засідання.
В судовому засіданні сторони надали пояснення та заперечення по суті позовних вимог. Розгляд справи відкладено на 25.06.2020.
В судове засідання 25.06.2020 з`явився позивач. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Розгляд справи відкладено на 02.07.2020.
В судове засідання 02.07.2020 з`явився позивач. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Позивачем подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.
Суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті за наявними у ній матеріалами, отже можливо здійснити її розгляд в порядку письмового провадження відповідно до статті 205 КАС України.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом від 09.08.2015 №591-ос «По особовому складу» ОСОБА_1 прийнято на військову службу (навчання) за контрактом курсантів Національної академії СБУ, присвоєно військове звання «солдат» та призначено на посаду курсанта з 09.08.2015.
Між ОСОБА_1 та Службою безпеки України в особі Національної академії СБУ укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) Національної академії СБУ терміном на 4 роки з 26.09.2015 по 30.06.2020, п.1 якого передбачено, що ОСОБА_1 ознайомився із законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюю порядок проходження військової служби у Службі безпеки України, і добровільно бере на себе зобов`язання:
- проходити військову службу (навчання) за контрактом у Національній академії Служ безпеки України протягом строку дії Контракту на умовах, установлених законами та іншими нормативно-правовими актами України, що регулюють порядок проходження військової служби (навчання) у вищих військових навчальних закладах Служби безпеки України та цього Контракту;
- сумлінно виконувати вимоги військових статутів Збройних Сил України, нормативно-правових актів Служби безпеки України, інших актів законодавства, службові обов`язки, накази командирів і начальників, оволодівати знаннями, необхідними для подальшої служби на посадах осіб офіцерського складу, мати позитивні показники у навчанні.
Відповідно до службової характеристики позивача, яка наявна в матеріалах справи, за час навчання в Академії солдат ОСОБА_1 зарекомендував себе недисциплінованим військовослужбовцем. Наполегливості і цілеспрямованості у навчанні не виявляв. Навчався переважно на "задовільно. Час відведений для самостійної роботи використовував не раціонально. Під час семінарських та практичних занять активності не виявляв. Солдат ОСОБА_1 , потребував постійного контролю у повсякденній діяльності через недисциплінованість, до точного і своєчасного виконання наказів і розпоряджень старших керівників ставився вибірково, не виявляв ініціативи та старанності. За характером амбіційний, самовпевнений. Потребує авторитарного стилю управління. На критичні зауваження та конструктивну критику реагує не тактовно, агресивно, не може контролювати свої бурхливі емоції під час напружених ситуацій. Неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни правами керівництва курсу, інституту та Академії.
Як вбачається з матеріалів справи та довідки від 07.05.2020 за матеріалами особової справи ОСОБА_1 , за час проходження військової служби до останнього було застосовано наступні дисциплінарні стягнення:
- сувора догана за недбале ставлення до виконання обов`язків курсанта, ігнорування розпоряджень старших начальників, зухвале порушення розпорядку дня та зловживання спиртними напоями;
- догана за порушення військової дисципліни, загальних положень правил внутрішнього розпорядку НА СБУ;
- сувора догана за систематичне порушення військової дисципліни;
- догана за негідну поведінку і порушення вимог ст.11 Статуту Внутрішньої служби ЗСУ (в частині бути дисциплінованим, виявляти повагу до командирів (начальників і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни).
Вказані обставини позивачем не заперечуються, доказів їх скасування до суду не надано.
В подальшому, відповідно до витягу з наказу від 21.12.2019 №891-ос «Про накладення дисциплінарного стягнення на солдата ОСОБА_1 » за порушення вимог ст.11 (в частині обов`язку буті дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненним за формою, чисто й охайно), статті 128 (в частині виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів, постійно бути за формою та охайно одягненим, додержуватись правил особистої та громадської гігієни, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців) статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, відповідно до пункту "ж" статті 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ОСОБА_1 звільнено з військової служби за службової невідповідністю.
Наказом від 21.12.2019 №892-ос «По особовому складу» припинено чинність контракту від 26.09.2015, відраховано ОСОБА_1 з навчання в НА СБУ, звільнено з військової служби у запас ЗСУ та виключено зі списків особового складу з 21.12.2019.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для застосування такого виду дисциплінарного стягнення стали наступні обставини.
В гуртожитку, в якому мешкав позивач 17.12.2019 т.в.о. директора Навчально-наукового інституту контррозвідувальної діяльності НА СБУ полковником ОСОБА_2 помічено позивача із незадовільним зовнішнім виглядом, а саме: з неголеним обличчям протягом тривалого часу. На зауваження з даного приводу позивач відповів, що має звільнення від гоління за медичними показниками, яке оформлене у відповідній книзі запису хворих.
Позивачем в той же день на ім`я полковника ОСОБА_2 подано рапорт, в якому Піддубний зазначає наступне: «17 грудня 2019 року, мені курсанту Піддубному було задано питання полковником ОСОБА_2 стосовно пояснень щодо моєї небритості, на що надав швидку відповідь, що маю звільнення, але дійсним його не мав».
Для з`ясування фактичних обставин, відповідачем відібрано письмові пояснення від чергового лікаря-терапевта, в яких зазначається про те, що позивач звернувся до лікаря та вимагав надати йому звільнення від ранкового гоління шкіри обличчя. Після його огляду лікар не виявила необхідності в такому звільненні, але оскільки позивач наполягав надати йому таке звільнення, вона направила його до лікаря-дерматолога ВМУ СБУ, що підтверджується пояснювальною запискою лікаря терапевта від 17.12.2019, яка наявна в матеріалах справи.
Дані обставини справи позивачем не заперечується, підтверджуються його особистим рапортом, а отже не є спірними.
Відповідач вважає, що своїми діями позивач ввів в оману полковника ОСОБА_2 в присутності інших військовослужбовців, що служить негативним прикладом для інших та підриває авторитет командира (начальника) та співробітника Служби безпеки України в цілому.
Таким чином, на думку відповідача, позивачем було вчинено дисциплінарне правопорушення, яке полягає в порушенні:
- статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548 (далі - Статут внутрішньої служби ЗСУ), в частині обов`язку бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно;
- статті 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, в частині виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів, постійно бути за формою та охайно одягненим, додержуватись правил особистої та громадської гігієни, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.
За результатами виявленого дисциплінарного правопорушення полковник ОСОБА_2 прийняв рішення про звернення до ректора НА СБУ генерал-майора Кудінова С.С. з клопотанням про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності правами ректора НА СБУ (рапорт від 19.12.2019), що передбачається статтею 92 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Ректор НА СБУ генерал-майор ОСОБА_3 погодився із вказаним клопотанням та оголосив позивачу дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з військової служби за службовою невідповідністю відповідно до пункту ж статті 48 Дисциплінарного статуту ЗСУ.
Наказом НА СБУ від 21.12.2019 №892-ос (далі-наказ) відповідно до п.5 ч. 1 статті 46 Закону України Про вищу освіту та п.п.ж п.61 та п.62 Положення про проходження військової служби (навчання) курсантами вищих військових навчальних закладів (військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 09.10.2019 №739 припинено чинність контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами (слухачами) вищих військових навчальних закладів СБУ від 26.09.2015 укладеного між Службою безпеки України і позивачем та звільнено останнього з військової служби в СБУ через службову невідповідність у запас Збройних сил України.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернувся за захистом порушеного права до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (далі - Дисциплінарний статут), передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
За визначенням статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.
Відповідно до статті 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
Відповідно до п.128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, солдат зобов`язаний додержуватися військової дисципліни, мати охайний зовнішній вигляд, додержуватися правил особистої та колективної гігієни; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, додержуватися правил військової ввічливості, поведінки та військового вітання.
Згідно ст.48 Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:
г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти);
ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби);
д) пониження в посаді;
е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу);
є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу);
ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).
Суд погоджується з доводами відповідача, що ОСОБА_4 не було дотримано вимог наведених вище нормативних актів та враховуючи наявність у позивача значної кількості дисциплінарних стягнень, суд вважає, що відповідачем обґрунтовано застосовано даний вид дисциплінарного стягнення.
Судом враховується, що ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав той факт, що він без наявних на те підстав повідомив полковнику ОСОБА_2 , що має звільнення від гоління за медичними показниками, хоча фактично його не мав (тобто сказав неправду), проте надати суду обгрунтовані та об`єктивні пояснення щодо встановленого факту та своєї поведінки позивач не зміг. Просив суд звернути увагу на його значні спортивні досягнення, що не було враховано відповідачем при обранні виду дисциплінарного стягнення.
Крім того, суд зазначає, що позивачем не заперечується факт встановленого проступку. Фактично позивач не погоджується лише з процедурою притягнення його до дисциплінарної відповідальності (без проведення службового розслідування) та з невідповідністю обраного виду дисциплінарного стягнення обставинам справи.
Проте, з такими доводами позивача суд погодитись не може у зв`язку з наступним.
Твердження позивача, що дисциплінарне стягнення накладено без проведення службового розслідування спростовується приписами статті 84 Закону України від 24.03.1999 №551 "Про дисциплінарний статут Збройних Сил України", аналіз якої свідчить, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення "може", а не "повинно" передувати службове розслідування.
Крім того, п. 87 вказаного закону передбачено, що дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, «а у разі» провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення.
Тобто, з наведених норми вбачається, що проведення службового розслідування не є обов`язковою підставою для накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та є правом, а не обов`язком командира.
Аналогічних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №822/2446/17.
Суд також критично ставиться до тверджень позивача про невідповідність обраного виду дисциплінарного стягнення обставинам справи та зазначає наступне.
Для притягнення до дисциплінарної відповідальності, достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.
Судом береться до уваги той факт, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, наявність інших дисциплінарних стягнень та інші обставини.
Однак, аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього обраного відповідачем виду дисциплінарного стягнення за вчинення даного проступку, суд виходить з того, що підставою для притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.
Крім того, Дисциплінарний статут Збройних Сил України не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості. Це, в свою чергу, наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.
Це узгоджується з Рекомендаціями №R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980, де передбачено, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність визначеним статтею 2 КАС України критеріям, не може втручатися у дискрецію суб`єкта владних повноважень у межах такої перевірки.
При цьому, з огляду на положення Кодексу адміністративного судочинства України, щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції певного органу державної влади.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 07.12.2018 у справі №807/1325/16.
За таких обставин, накладене на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення його з військової служби у запас у зв`язку з вчиненням дисциплінарного проступку було вчинено відповідно до вимог Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, а тому відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій під час прийняття оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим підстави для задоволення позовних вимог відсутні.
Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення. Оскільки в період з 06.07.2020 по 07.08.2020 суддя Маковська О.В. перебувала у відпустці, рішення у справі приймається в перший робочий день 10.08.2020.
На підставі викладеного, керуючись статтями 77, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії Служби Безпеки України про визнання протиправним та скасування наказу залишити без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Маковська