Справа № 580/70/20
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року справа № 580/70/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

представника позивача Микитенко В.І. - за ордером,

представника відповідача Скляренко М.О. - за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.11.2019 № 796 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України дисциплінарного стягнення";

- визнати протиправним і скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.12.2019 № 690 о/с про звільнення зі служби в поліції з 11.12.2019 лейтенанта поліції ОСОБА_1 інспектора взводу № 1 роти з обслуговування водних об`єктів;

- поновити з 11.12.2019 лейтенанта поліції ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 1 роти з обслуговування водних об`єктів управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу;

- рішення в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць допустити до негайного виконання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що наказом від 10.12.2019 № 690 о/с його було звільнено з посади інспектора взводу № 1 роти з обслуговування водних об`єктів Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України. Оскаржуваний наказ винесено на підставі наказу від 25.11.2019 № 796, що ґрунтується на висновку проведеного службового розслідування, який не містить даних про наявність причинного зв`язку між неправомірними діяннями та їх наслідками; умови, що передували скоєнню дисциплінарного проступку; конкретні вимоги законодавства або посадові обов`язки, які було порушено; наявність вини особи рядового та начальницького складу; обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь відповідальності . А тому на думку, позивача вказані дії відповідача є протиправними, оскільки прийняті за відсутності доказів вчинення дисциплінарного проступку.

Заперечуючи проти позову відповідачем надано відзив на позов, в якому вказано, що накази від 25.11.2019 № 796 та від 10.12.2019 № 690 о/с в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та звільнення з займаної посади прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства, а позивачем не доведено обставин, що вказують на їх протиправність.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

ОСОБА_1 проходив службу з 06.07.2012 по 06.11.2015 в органах внутрішніх справ, а з 07.11.2015 по 11.12.2019 безпосередньо в Управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на посаді інспектора взводу № 1 роти з обслуговування водних об`єктів.

04.09.2019 до відповідача надійшло повідомлення про внесення відомостей до ЄРДР №0000009 від 23.01.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України по факту можливого одержання неправомірної вигоди позивачем.

Вказана подія стала підставою для проведення службового розслідування. Відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції № 1671 від 13.09.2019 (а.с. 48) призначено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни, що виразилось у можливому отриманні 02.09.2019 неправомірної грошової вигоди за не притягнення осіб до відповідальності за вилов водних ресурсів незаконним шляхом, поліцейським взводу № 1 роти з обслуговування водних об`єктів управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шуміком Д.Ю та внесенням слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області відомостей до ЄРДР від 23.01.2019 №0000009 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 11.10.2019 № 1910 продовжено термін проведення службового розслідування.

За наслідками проведеного розслідування 11.11.2019 складено висновок (а.с. 10 - 15), який затверджений 11.11.2019 начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, та згідно якого відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування, знайшли своє підтвердження.

Зокрема, у ході службового розслідування, на підставі наявних процесуальних документів та рішень слідчих суддів, прийнятих в рамках кримінального провадження від 23.01.2019 №0000009, встановлено, що позивач будучи працівником правоохоронного органу та службовою особою, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення 21.05.2019, 30.05.2019 та 02.09.2019 одержував від залученої до конфіденційного співробітництва з органом досудового розслідування особи неправомірну вигоду за нібито виловлену ним рибу в акваторії річки Дніпро.

02.09.2019 під час обшуку службового автомобіля "Рено Достер" д.н.з. НОМЕР_1 , в якому перебував позивач, під правим пасажирським сидінням ззаду на підлозі автомобіля виявлено грошові купюри в загальній сумі 3700 грн 00 коп.

За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Присяги працівника поліції, підпунктів 1, 2, 7 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, особистій недисциплінованості, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції, на підставі пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статут Національної поліції України до інспектора взводу № 1 РОВО батальйону УПП в Черкаській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом відповідача від 25.11.2019 № 796 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України дисциплінарного стягнення" до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

У зв`язку з реалізацією вищезазначеного наказу, на виконання вимог пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію", позивача звільнено зі служби в поліції наказом відповідача від 10.12.2019 № 960 о/с.

Вважаючи протиправними вказані накази, позивач звернувся до суду.

Досліджуючи правомірність винесених наказів та доцільність застосування саме такого виду дисциплінарного стягнення, як звільнення з посади, суд виходить із дослідження обставин, що стали підставою для прийняття відповідних наказів.

Як встановлено судом, наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача було видано на підставі висновків службового розслідування, проведеного за фактом порушення службової дисципліни позивачем.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності стало порушення ним службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог п.п.1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», п.п. 1, 2,6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", Присяги працівника поліції, підпунктів 1, 2, 7 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179, особистій недисциплінованості, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Присяга позивачем складена 01.03.2016.

Згідно зі ст. 19 Закону № 580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

У відповідності до частини 1 статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Дисциплінарним статутом Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут), затвердженим Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 № 2337-VIII, визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VIII зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту вказано, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. Цією ж статтею передбачено, що поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, серед іншого, повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Отже, оцінюючи обставини викладені у висновку службового розслідування, матеріали службового розслідування та процитовані вище норми, суд висновує про наявність вчиненого позивачем порушення, а саме, як службової дисципліни так і присяги поліцейського, адже факт наявності грошових коштів у автомобілі, що використовувався позивачем (виявлений під час проведення оперативних дій) вже свідчить про порушення вимог антикорупційного законодавства, ст. 18 Закону №580-VIII, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту.

Скоєно вчинок, що дискредитує звання поліцейського Національної поліції України. Слід зазначити, що дискредитацією є позбавлення довіри до когось, підривання авторитету, приниження гідності певної особи і т. ін. Дискредитація звання поліцейського за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет органів поліції та її працівників в очах громадськості, та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Суд також звертає увагу й на зміст присяги позивача, копія якої міститься в матеріалах адміністративної справи, відповідно до якої позивач присягав дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя… та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

За наведених обставин, суд висновує по наявність підстав для застосування дисциплінарного стягнення.

Водночас, суд не погоджується із доводами сторони позивача, які полягають у тому, що за відсутності вироку суду щодо ОСОБА_1 , який підтверджує факт вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, - відсутні й підстави для звільнення позивача.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № № 802/1150/17-а звернув увагу на те, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави для звільнення зі службі в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності. Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі «X. v. Austria» про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі «C. v. the United Kingdom» про неприйнятність заяви № 11882/85). Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11 лютого 2003 року у справі «Ringvold v. Norway», заява № 34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Підставою для прийняття оскаржуваного наказу від 10.12.2019 № 690 о/с про звільнення позивача, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Звільнення за наявності обвинувального вироку, є окремою підставою, яка визначена п. 10 ч. 1 ст. 77 Закону №580-VIII, а саме, поліцейський звільняється зі служби у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, що не стало підставою для прийняття оскаржуваних наказів.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що приймаючи рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення, за результатами реалізації якого ОСОБА_1 звільнено зі служби, відповідач діяв обґрунтовано, на підставі повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, а відтак, підстави для визнання протиправними та скасування наказу від 25.11.2019 № 796 та від 10.12.2019 № 690 о/с - відсутні.

Щодо позовних вимог в частині поновлення на роботі позивача та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, суд зазначає, що вони є похідними від першої і другої вимоги. Відтак, за відсутності підстав для скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та, відповідно, звільнення - відсутні підстави для зобов`язання суб`єкта владних повноважень поновлювати позивача на роботі та стягувати середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Отже, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази надані позивачем, суд висновує, що мотивація та докази, на які посилається позивач, не дають суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували доводи відповідача, а встановлені у справі обставини не підтверджують позиції позивача, покладеної в основу позовних вимог, а відтак, відсутні підстави для задоволення позову.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 14, 19, 76, 77, 139, 241-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на службі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 10.08.2020.

Суддя С.О. Кульчицький