Справа № 440/2866/20
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2866/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнання протиправними дій Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області щодо відмови ОСОБА_1 у видачі містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .

Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

05 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (далі - ВК Кременчуцької міської ради, відповідач), Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (далі - Управління містобудування та архітектури, відповідач) про визнання дій протиправними, скасування відмови, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 10 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, судове засідання призначено о 12:00 30 червня 2020 року /а.с. 34/.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 30 червня 2020 року залучено до участі у справі в якості другого відповідача Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, розгляд справи відкладено на 12:00 03 серпня 2020 року /а.с. 56-57/.

У судове засідання 03 серпня 2020 року сторони не з"явилися. До суду направили заяви про розгляд справ за їх відсутності.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

А відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, суд визнав за можливе розглядати заяву без участі сторін та їх представників та завершив її розгляд у порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивачем вказано на протиправність відмови відповідача у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража" по АДРЕСА_2 .

Відмова відповідача у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража" оформлена листом №28-06/2130/33 від 24.11.2017 року та листом №28-06/0767/33 від 14.05.2020 року та обґрунтована неможливістю надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва з огляду на Генеральний план м. Кременчука, затверджений міською радою 25.12.2007 року (зі змінами та доповненнями) та план зонування території м. Кременчука Полтавської області, затверджений рішенням Кременчуцької міської ради від 30.09.2014 (зі змінами та доповненнями), якими земельна ділянка за вищезазначеною адресою віднесена до зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів та має містобудівні обмеження, де не дозволяється будівництво індивідуального гаража.

Не погоджуючись з вказаними підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, вважаючи, що відповідач своїм рішенням та діями порушує право позивача, як власника, використовувати належну йому земельну ділянку за її цільовим призначенням, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

06 липня 2020 року від ВК Кременчуцької міської ради надійшов відзив, у якому останній просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Обґрунтовуючи свою позицію, представник відповідача зазначив, що Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що містобудівні умови та обмеження видаються на підставі містобудівної документації, а однією з підстав відмови в наданні містобудівних умов та обмежень є невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні. Крім того, відповідно до вищезазначеного закону, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури, а у разі прийняття рішення судом про зобов`язання надати містобудівні умови відповідно до наданих документів є обмеженням дискреційних повноважень цього органу /а.с. 70-74/.

17 липня 2020 року надійшов відзив від Управління містобудування та архітектури, в якому останній зазначив, що Управлінням містобудування та архітектури встановлено віднесення спірної земельної ділянки до зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів. Вищезазначена земельна ділянка має містобудівні обмеження, де не дозволяється будівництво індивідуального гаража. В свою чергу, вимоги містобудівної документації є обов`язковими для всіх суб`єктів містобудування, отже наміри позивача щодо забудови земельної ділянки шляхом будівництва індивідуального гаража не відповідають вимогам містобудівної відповідальності, тому відмова позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень є правомірною /а.с. 86-88/.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, з урахуванням уточнення позовних вимог дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №932103, який виданий на підставі рішення двадцять дев`ятої сесії п`ятого скликання Крюківської районної ради від 12 жовтня 2009 року, встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0026 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за цільовим призначенням: для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер земельної ділянки: :09:004:0248 /а.с. 11/.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, земельна ділянка з кадастровим номером :09:004:0248, за адресою АДРЕСА_2 , з цільовим призначенням: для індивідуального житлового, гаражного і дачного будівництва, належить на праві приватної власності позивачу /а.с. 12/.

Листом №28-06/21630/33 від 24.11.2017 Управління містобудування та архітектури відмовило у задоволенні заяви позивача щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража". Відмова обґрунтована тим, що Генеральним планом м. Кременчука, затвердженим міською радою 25.12.2007 року (зі змінами та доповненнями) та планом зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 30.09.2014 (зі змінами та доповненнями), земельна ділянка за вищезазначеною адресою відноситься до зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів та має містобудівні обмеження, де не дозволяється будівництво індивідуального гаража. З огляду на невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, керуючись частиною четвертою статті 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", управління містобудування та архітектури не може надати позивачу містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража" /а.с. 18/.

27 березня 2018 року на ім`я міського голови м. Кременчука позивачем подана заява про внесення змін до вищезазначених Генерального плану та плану зонування території міста /а.с. 22-23/.

10 грудня 2019 року листом Управління містобудування та архітектури за №28-25/1970/33 повідомлено позивача про те, що роботи з внесення змін до містобудівної документації, зокрема генерального плану міста перебувають на стадії завершення. Відповідно до календарного плану робіт останні мають буди завершенні до початку наступного року. Згідно до затвердженої рішенням Кременчуцької міської ради від 24 жовтня 2019 року, програми розробки містобудівної документації в м. Кременчук на 2016-2020 роки зміни до плану зонування території міста передбачено внести впродовж 2020 року /а.с. 28/.

Проте, Листом №28-06/0767/33 від 14.05.2020 року Управління містобудування та архітектури повторно відмовило у задоволенні заяви позивача щодо надання містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража". Підставою для повторної відмови є віднесення спірної ділянки до зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів та наявність містобудівних обмежень, де не дозволяється будівництво індивідуального гаража /а.с. 29/.

Не погодившись із відмовою в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта реконструкції, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності встановлені Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 №3038-VI (далі Закон №3038-VI), який спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 1 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об`єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

За приписами пунктів 1, 2, 3 частини 5 статті 26 Закону №3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації.

Частиною 1 статті 29 Закону №3038-VI визначено, що основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Згідно з частиною 3 статті 29 Закону №3038-VI містобудівні умови та обмеження надаються відповідними уповноваженими органами містобудування та архітектури на підставі містобудівної документації на місцевому рівні на безоплатній основі за заявою замовника, до якої додаються: 1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; 2) копія документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці, або згода його власника, засвідчена в установленому законодавством порядку (у разі здійснення реконструкції або реставрації); 3) викопіювання з топографо-геодезичного плану М 1:2000; 4) витяг із Державного земельного кадастру.

Для отримання містобудівних умов та обмежень до заяви замовник також додає містобудівний розрахунок, що визначає інвестиційні наміри замовника, який складається у довільній формі з доступною та стислою інформацією про основні параметри об`єкта будівництва.

Цей перелік документів для надання містобудівних умов та обмежень є вичерпним.

Витяг з містобудівного кадастру для формування містобудівних умов та обмежень до документів замовника додає служба містобудівного кадастру (у разі її утворення).

Перелік об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються, визначає центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування.

Частиною 4 статті 29 Закону №3038-VI передбачено, що підставами для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень є: 1) неподання визначених частиною третьою цієї статті документів, необхідних для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень; 2) виявлення недостовірних відомостей у документах, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою, або у документах, що посвідчують право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці; 3) невідповідність намірів забудови вимогам містобудівної документації на місцевому рівні.

Відмова у наданні містобудівних умов та обмежень здійснюється шляхом направлення листа з обґрунтуванням підстав такої відмови відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури у строк, що не перевищує встановлений строк їх надання.

За змістом частини 6 статті 29 Закону №3038-VI, надання містобудівних умов та обмежень або прийняття рішення про відмову в їх наданні здійснюється відповідним уповноваженим органом містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви, затверджується наказом такого органу.

Таким чином, з аналізу наведених норм слідує, що відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви повинен прийняти одне з можливих рішень, зокрема, про надання містобудівних умов та обмежень або про відмову у їх наданні. Прийняття будь-якого іншого рішення, у тому числі щодо залишення заяви про надання містобудівних умов та обмежень без розгляду та повернення замовнику документів законодавством не передбачено. При цьому, вичерпний перелік підстав для відмови у видачі містобудівних умов та обмежень передбачено частиною 4 статті 29 Закону №3038-VI.

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що приймаючи рішення про відмову в наданні містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва, відповідач не спростовував фактичного надання заявником документів із визначеного законом переліку, а лише посилався на невідповідність намірів забудови вимогам відповідної містобудівної документації на місцевому рівні.

При цьому, доводячи невідповідність намірів забудови вказаної земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, відповідач зазначив про те, що згідно з Генеральним планом м. Кременчука, затвердженим міською радою 25.12.2007 року (зі змінами та доповненнями) та планом зонування території м. Кременчука Полтавської області, затвердженим рішенням Кременчуцької міської ради від 30.09.2014 (зі змінами та доповненнями), земельна ділянка площею 0,0026 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за цільовим призначенням: для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер земельної ділянки: :09:004:0248, відноситься до зони розміщення багатоквартирної житлової забудови 5-9 поверхів та має містобудівні обмеження, де не дозволяється будівництво індивідуального гаража.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення двадцять дев`ятої сесії п`ятого скликання Крюківської районної ради від 12 жовтня 2009 року, затверджено державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №932103, на підставі якого ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0026 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , за цільовим призначенням: для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер земельної ділянки: :09:004:0248 /а.с. 11/.

Вказане рішення та державний акт на право власності на земельну ділянку на даний час є чинними, і у встановленому законодавством порядку не скасовувались та не визнавались недійсними.

Відповідно до вказаного акту, ОСОБА_1 , як власнику земельної ділянки встановлені обмеження в частині заборони зміни цільового призначення, дотримання природоохоронного режиму її використання.

Тобто, вказане свідчить, що встановлені в рішенні обмеження на земельну ділянку жодним чином не стосуються обмежень в здійсненні будівництва гаража, а навпаки, вказана земельна ділянка надана у власність позивача для будівництва гаража.

Суд також зазначає, що згідно з наявним у матеріалах справи витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 22.02.2020 №НВ-020, земельна ділянка з кадастровим номером :09:004:0248 відноситься до земель із цільовим призначенням - для будівництва індивідуальних гаражів, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, вид використання - для будівництва індивідуального гаража /а.с. 12/.

При цьому, діючим земельним законодавством не передбачено можливості визначення (встановлення та/або зміни) функціонального призначення земельних ділянок Генеральним планом міста чи планом зонування території міста.

Враховуючи вищевикладене, відсутні будь-які докази невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам відповідної містобудівної документації на місцевому рівні, а відтак, у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у наданні позивачу містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки.

Стосовно вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача надати містобудівні умови та обмеження, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач у відзиві стверджував про те, що видача містобудівних умов та обмежень є його дискреційним повноваженням, у здійснення якого суд не може втручатися.

Суд зазначає, що на законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

А отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

За змістом частини 6 статті 29 Закону №3038-VI, відповідний уповноважений орган містобудування та архітектури протягом 10 робочих днів з дня реєстрації заяви особи приймає рішення або про надання містобудівних умов та обмежень, або про відмову в їх наданні. Перелік підстав для відмови в їх наданні є вичерпним.

Суд надав оцінку застосованим у даному випадку підставам для відмови позивачу у наданні містобудівних умов та обмежень, розцінивши їх як необґрунтовані. Інших підстав для відмови - не встановлено судом та не виявлено відповідачем.

Отже єдиним можливим способом дій відповідача залишається видача ОСОБА_1 містобудівних умов і обмежень.

Таким чином, належним засобом захисту порушеного права позивача у даній справі є зобов`язання Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради видати ОСОБА_1 містобудівні умови і обмеження, про які він клопотав.

Отже позовна вимога про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії підлягає задоволенню.

При цьому, задоволення позову в цій частині не є втручанням суду в дискреційне повноваження відповідача, оскільки відповідач не був позбавлений права здійснити свої повноваження у спосіб та в межах, передбачених чинним законодавством.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн 80 коп., що підтверджується квитанцією №23 від 29 травня 2020 року /а.с. 8/, підлягають стягненню на користь позивача за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ) до Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, ), Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області у видачі ОСОБА_1 містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Управління містобудування та архітектури виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області надати ОСОБА_1 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва "Будівництво індивідуального гаража по АДРЕСА_1 .

Стягнути з Управління містобудування та архітектури Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області (пл. Перемоги, 2, м. Кременчук, Полтавська область, 39600, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков