Справа № 640/16198/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Київ №640/16198/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб»
доГоловного управління Державної податкової служби у м. Києві
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просило суд:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № та № від 08 травня 2019 року.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказував на протиправність податкових повідомлень-рішень, оскільки при проведенні камеральної перевірки контролюючим органом зроблені помилкові висновки в частині узгоджених сум, на підставі яких винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 серпня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві правомірно проведено перевірку, за результатами якої виявлені порушення податкового законодавства та в подальшому прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Також представником позивача подано заяву про заміну відповідача його правонаступником Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про задоволення даної заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №537 від 19 червня 2019 року «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби» утворено Головне управління Державної податкової служби у м. Києві.

30 липня 2019 року відбулася державна реєстрація юридичної особи - Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, яка є правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, як орган виконавчої влади.

Враховуючи положення статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

З огляду на вказане суд вважає за необхідне замінити первісного відповідача Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві правонаступником - Головним управлінням Державної податкової служби у м. Києві.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

За результатами проведення Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року, валютного та іншого законодавства за період з 01 жовтня 2012 року по 31 грудня 2014 року контролюючим органом було складено акт та надіслано платнику податків податкові повідомлення-рішення від 29 березня 2016 року №, № з вимогою про сплату грошового зобов`язання за платежем по податку на додану вартість та штрафними санкціями на загальну суму 57495,00 грн. та за платежем по податку на прибуток та штрафними санкціями на загальну суму 43269,00 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» в повному обсязі перерахувало грошові кошти з метою погашення грошових зобов`язань згідно акту перевірки №18/26-15-14-01-01/37372186 від 18 березня 2016 року та податкових повідомлень-рішень від 29 березня 2016 року №, №, що підтверджується відмітками банку про одержання платежів.

Однак, зазначені кошти банком ПАТ «КБ «Хрещатик» до бюджету (на бюджетні рахунки) зараховані не були внаслідок запровадження 05 квітня 2016 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Хрещатик».

Відповідно до пункту 129.7 статті 129 Податкового кодексу України визначено, шо не вважається порушенням строку перерахування податків, зборів, платежів з вини банку порушення, вчинене внаслідок регулювання Національним банком України економічних нормативів такого банку, що призводить до нестачі вільного залишку коштів на такому кореспондентському рахунку. Якщо у майбутньому банк або його правонаступники відновлюють платоспроможність, відлік строку зарахування податків, зборів та інших платежів розпочинається з моменту такого відновлення.

Зважаючи на вищевикладене Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» не несе відповідальності за несвоєчасне виконання банком (ПАТ «КБ «Хрещатик») платіжних доручень платника податків щодо перерахування податків, зборів (обов`язкових платежів) до бюджетів або державних цільових фондів з вини банку, вчиненого внаслідок регулювання НБУ економічних нормативів такого банку.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» незважаючи на вину банку ПАТ «КБ «Хрещатик» за порушення строку зарахування податків до бюджетів або державних цільових фондів, установлених Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» та блокування значної суми коштів на поточному рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» здійснило 02 грудня 2016 року погашення грошових зобов`язань згідно акту перевірки № 18/26-15-14-01-01/37372186 від 18 березня 2016 року та податкових повідомлень-рішень від 29 березня 2016 року №, № в повному обсязі.

Проте Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві 26 травня 2017 року здійснило камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» своєчасності сплати податку на додану вартість №295/26-15-12-00-20/01-37372186 та склало податкові повідомлення-рішення №, № від 23 червня 2017 року, якими визначені позивачу грошові зобов`язання.

Не погоджуюсь з даними податковими рішеннями Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» у встановлені законодавством строки на адміністративне та судове оскарження рішень контролюючих органів подало 26 липня 2017 року скаргу до ДФС України та після отримання рішення ДФС України про незадоволення скарги, TOB «ПСО «Яструб» звернулось 28 вересня 2017 року до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві №, № від 23 червня 2017 року.

Окружний адміністративний суд м. Києва 01 липня 2019 року виніс рішення у справі №826/12274/17, яким визнав протиправними та скасував податкові повідомлення рішення №, № від 23 червня 2017 року, прийняті Головним управлінням ДФС у м. Києві та зобов`язав Головне управління ДФС у м. Києві внести до зворотного боку особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» відомість про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» 04 квітня 2016 року податкового зобов`язання з податку на додану вартість та штрафних санкцій, згідно податкового повідомлення-рішення № від 29 березня 2016 року ГУ ДФС у м. Києві на підставі платіжного доручення № 705.

Рішення у справі №826/12274/17 набрало законної сили 22 листопада 2019 року.

В подальшому Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві 03 жовтня 2018 року провело камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб», , з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати податку на додану вартість до бюджету Товариством з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» (). За наслідками перевірки відповідач дійшов висновку про порушення граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, передбачених пунктом 57.1. статті 57 Податкового кодексу України.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» не погодилось з висновками Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, викладеними в Акті перевірки та подало 25 жовтня 2018 року до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві заперечення на Акт перевірки, яке останнім залишило без розгляду.

15 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» отримало від Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві податкові повідомлення-рішення № від 02 листопада 2018 року та № від 02 листопада 2018 року, якими зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 21372,20 грн. та у розмірі 20% в сумі 5342,37 грн.

Використовуючи право платника податків на адміністративне оскарження рішень контролюючих органів Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» 23 листопада 2018 року звернулось зі скаргою до Державної фіскальної служби України та проханням скасувати податкові повідомлення-рішення № від 02 листопада 2018 року та № від 02 листопада 2018 року.

Державна фіскальна служба України 21 січня 2019 року прийняла рішення про результати розгляду скарги за №2904/6/99-99-11-06-01-25, яким скасувала податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 02 листопада 2018 року №, № в частині відображення в ІКПП оскаржених в адміністративному та судовому порядку сум по податковим повідомленням-рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 23 червня 2017 року №, №, а скаргу - задовольнила частково.

В той же час, на виконання рішення Державної фіскальної служби України №2904/6/99-99-11-06-01-25 від 21 січня 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення №, № від 05 травня 2019 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб», отримавши 23 травня 2019 року повідомлення- рішення №, № від 05 травня 2019 року, 31 травня 2019 року звернулось зі скаргою до Державної фіскальної служби України (вх. №20309/6) на вищевказані податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві з проханням про їх скасування.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» 20 червня 2019 року (вх. 24474/6) та 09 липня 2019 року (вх. №2811/6) подало до Державної фіскальної служби України доповнення до скарги на податкові повідомлення-рішення №, № від 08 травня 2019 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач з метою захисту своїх прав звертався також до Ради бізнес-омбудсмена, яка в свою чергу 18 липня 2019 року звернулась до в.о. голови Державної фіскальної служби України Власова О.С. з проханням «забезпечити повний, об`єктивний та неупереджений розгляд скарги Скаржника від 30 травня 2019 року вх. ДФС № 20309/6 на податкові повідомлення-рішення № та № від 08.05.2019 року, взявши до уваги аргументацію, викладену у його скарзі».

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПСО «Яструб» 05 серпня 2019 року отримало від Державної фіскальної служби України рішення про залишення скарги без розгляду (вих. № 35937/6/99-99-11-06-01-25 від 29 липня 2019 року.)

За таких обставин, вважаючи своє право порушеним, а податкові повідомлення-рішення №, № від 08 травня 2019 року протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Згідно з пунктом 31.1 статті 31 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Погашенням податкового боргу вважається зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом (підпункт 14.1.152 пункт 14.1 статті 14 ПК України).

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Розглядаючи питання щодо обґрунтованості оскаржуваних податкових повідомлень-рішень суд виходить із такого.

Як свідчать обставини та матеріали справи згідно інтегрованої картки платника податків (далі - ІКПП) 29 липня 2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві проведено нарахування грошових зобов`язань у сумі 37186,25 грн. (штрафні санкції) на підставі податкового повідомлення-рішення від 23 червня 2017 року № та на суму 12075,86 грн. (штрафні санкції) на підставі податкового повідомлення-рішення від 23 червня 2017 року №.

Під час розгляду справи встановлено, що зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» в адміністративному порядку, за наслідками розгляду яких рішенням Державної фіскальної служби від 08 вересня 2017 року №20072/6/99-99-11-03-01-25 податкові повідомлення-рішення від 23 червня 2017 року №, № залишено без змін.

В подальшому зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржено Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» у судовому порядку.

Окружний адміністративний суд м. Києва 01 липня 2019 року виніс рішення у справі №826/12274/17, яким визнав протиправними та скасував податкові повідомлення рішення №, № від 23 червня 2017 року та зобов`язав Головне управління ДФС у м. Києві внести до зворотного боку особового рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» відомість про сплату Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» 04 квітня 2016 року податкового зобов`язання з податку на додану вартість та штрафних санкцій, згідно податкового повідомлення-рішення № від 29 березня 2016 року ГУ ДФС у м. Києві на підставі платіжного доручення № 705.

Рішення у справі №826/12274/17 набрало законної сили 22 листопада 2019 року.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

За підпунктом 72.1.5 пункту 72.1 статті 72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла, зокрема, за наслідками податкового контролю.

Пунктом 74.1 статті 74 ПК України визначено, що податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних Інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - Інформаційні системи) центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Внесення інформації до баз даних Інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Відповідно до підпункту 19-1.10 пункту 19-1.1 статті 19 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують функції забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів.

На виконання вимог ПК України, з метою реалізації підпункту 19-1.10 пункту 19-1.1 статті 19 цього Кодексу, а також з метою удосконалення оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджету та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхуванням Міністерством фінансів України розроблено Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який затверджено Наказом Міністерства фінансів України від 07 квітня 2016 року №422 (далі - Порядок № 422).

Вказаний порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 2 Розділу 1 Порядку № 422 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

Інтегрована картка платника відкривається за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Правила відображення в ІКП нарахування та погашення пені за несвоєчасно сплачені суми платежів, що контролюються органами ДФС, визначені пунктом 7 розділу ІІІ вказаного Порядку, який регулює питання обліку надходжень сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску.

Слід зазначити, що пунктом 4 Розділу V Порядку № 422 регламентовано відображення в інформаційній системі органів ДФС результатів адміністративного та/або судового оскарження донарахованих сум з відповідним перенесенням до ІКП.

Відповідно до пункту 1 частини 4 розділу V Порядку № 422 працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Слід також зазначити, що Порядком №422 передбачено, що в разі оскарження податкового повідомлення-рішення воно вважається неузгодженим та, в залежності від порядку оскарження та настання граничних строків сплати, відповідні облікові показники (операції) в ІКП блокуються, а донараховані/зменшені суми не відображаються та не беруть участі у розрахунках або ж в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо виключення з обліку донарахованих/зменшених сум.

За змістом вказаних правових норм дії контролюючого органу про внесення до інтегрованої картки платника інформації щодо нарахування штрафних санкцій внаслідок прийнятого податкового повідомлення-рішення є службовою діяльністю працівників податкового органу на виконання своїх професійних обов`язків щодо встановлення відповідного податкового контролю, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку.

Згідно з пунктом 56.15 статті 56 ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Під час розгляду справи встановлено, що кошти, спрямовані Товариством з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» на сплату платежів до бюджету з ПДВ в автоматичному режимі зараховувались у погашення сум податкового боргу у порядку календарної черговості його виникнення відповідно до пункту 87.9 статті 87 Кодексу.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Враховуючи викладені вище положення пункту 56.15 статті 56 ПК України під час винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень не враховано той факт, що в ІКПП відображено нарахування оскаржених сум по податковим повідомленням-рішенням від 23 червня 2017 року №, № (стаття 56 ПК України), в результаті чого в ІКПП зменшено наявну переплату платника податків та збільшено суму недоїмки, що спричинило подальше погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно з пунктом 57.4 статті 57 Кодексу пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Зважаючи викладене вище та вимоги статті 56 ПК України застосування штрафу у розмірі 10% і 20% за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання в частині відображення в ІКПП судового оскарження є передчасним та необґрунтованим, що не виключає можливості їх перевірки під час проведення документальної перевірки.

Крім цього, на момент розгляду даної справи податкові повідомлення-рішення від 23 червня 2017 року №, № визнанні протиправними у судовому порядку, а рішення у справі про оскарження зазначених податкових повідомлень-рішень набрало законної сили 22 листопада 2019 року.

Проаналізувавши вказані доводи сторін суд не погоджується із позицією відповідача та вважає за потрібне зазначити наступне.

Згідно чинного законодавства України грошове зобов`язання вважається узгодженим, без прив`язки до дати отримання органом ДФС ухвали суду про відкриття провадження справі чи іншої дати.

Норма пункту 56.18 ПК України містить імперативне правило, за яким грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Тобто, дана норма не вказує на існування періоду між датою отримання платником податків ухвали суду та датою отримання контролюючим органом такої ухвали.

Крім того, закон не пов`язує узгодженість грошового зобов`язання з моментом відкриття провадження у справі чи отримання ухвали сторонами про це, а пов`язує із фактом звернення платника податків до суду.

Відтак, з огляду на обставини, встановлені в іншій справі, а також фактом набрання законної сили рішення суду від 01 липня 2019 року, яким були скасовані податкові повідомлення-рішення від 23 червня 2017 року №, №, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та підстав для зобов`язання відповідача здійснити дії в інтегрованій картці платника податків.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На переконання Окружного адміністративного суду міста Києва відповідачем не доведено правомірність відображення податкового боргу позивача в інтегрованій картці платника податку з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України суд -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві № та № від 08 травня 2019 року.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватна служба охорони «Яструб» (01001, м. Київ, вулиця Софіївська, 10, приміщення 4, ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко