Справа № 200/4184/20-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р. Справа№200/4184/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., за участю секретаря судового засідання - Запарі С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича (місце знаходження: вул. Юрія Поправки, б. 6, оф. 31, м. Київ, Київська область) про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича про визнання незаконним дії Приватного виконавця ОСОБА_2 щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.03.2020 року відносно ОСОБА_1 ; скасування постанови винесеної Приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем про арешт коштів боржника від 25.03.2020 відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказав, що відповідачем протиправно накладено арешт на особисті рахунки що призначений для виплати заробітної плати, та пенсії в АТ «Державний Ощадний Банк України» наслідком таких дій є неможливість своєчасно отримувати заробітну плату та позбавляє позивача коштів на проживання та сплату аліментів. У свою чергу, рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати, пенсії та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками зі спеціальним режимом, на які виконавцем, відповідно вимог чинного законодавства, арешт не накладається.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 19 травня 2020 року продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами статті 287 КАС України, призначити судове засідання на 12 серпня 2020 року.

11 серпня 2020 року на електрону адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач повністю заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що положеннями чинного законодавства обмежено право виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника, звернення стягнення на які заборонено законом. Водночас, визначено обов`язок банку повернути постанову, якщо рахунок має спеціальний режим використання. Враховуючи те, що АТ «Ощадбанк» була прийнята постанова про арешт коштів боржника від 25.03.2020 року на рахунки в АТ «Ощадбанк», зазначені рахунки не відносяться до рахунків із спеціальним режимом. Крім того, жодних документів з повідомленням про те, що на кошти, які знаходяться на рахунку боржника заборонено звертати стягнення від банківських установ, в тому числі АТ «Ощадбанк» та позивача на адресу приватного виконавця не надходило.

Позивач до судового засідання з`явився, просив позовну вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду не з`явився з клопотаннями або заявами до суду не звертався.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , є громадянином України, паспорт серія НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

13.02.2020 року приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Мажуга В.Ю. вчинено виконавчий напис № 332 про звернення стягнення з гр. ОСОБА_1 , який є боржником на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованість в розмірі 44888,64 грн. Адресу боржника зазначено: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_2 .

25.03.2020 року Приватним виконавцем Крименко Романом Васильовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61643724.

25.03.2020 року Приватним виконавцем в рамках виконавчого провадження № 61643724 винесено постанову про арешт коштів боржника, якою постановлено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору у загальному розмірі 49677,5 грн.

Для забезпечення реального виконання виконавчого документа накладено арешт на рахунки боржника, відкриті в установах банку, а саме: АТ «ОТП Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ПУМБ», АТ «Державний ощадний банк України», АТ «УКРАЗБАНК»,АТ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк».

Відповідно до довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 13.04.2020 ОСОБА_1 має наступні карткові рахунки:

НОМЕР_3 - «Пенсійний Арсенал»;

НОМЕР_4 - «Пенсійний Арсенал»;

НОМЕР_5 - «Стандартний Мій КРЕДИТ»;

НОМЕР_6 - «Зарплатний ОЩАДБАНК».

Згідно довідки АТ «Державний ощадний банк України» від 26.05.2020 перерахування заробітної плати ОСОБА_1 відбувається на картковий рахунок НОМЕР_6 у АТ «ОЩАДБАНК».

Також у матеріалах справи наявний лист ГУ ПФУ у Донецькій області від 23.07.2020, у якому зазначено, що пенсія ОСОБА_1 перераховується на картковий рахунок № НОМЕР_4 у АТ «ОЩАДБАНК».

Відповідно до довідки від 26.05.2020 АТ «ОЩАДБАНК» ОСОБА_1 з 23 січня 2018 року по теперішній час працює у філії - Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк» на посаді охоронник сектору банківської безпеки та охорони.

13.04.2020 адвокатом Кулик О.І. направлений приватному виконавцю Клименко Р.В. адвокатський запит щодо надіслання копії постанови про арешт коштів боржника ВП № 61643724 від 25.03.2020 та вчинення дії щодо скасування постанови про арешт коштів боржника ВП № 61643724 від 25.03.2020 та зняття арешту з рахунків ОСОБА_3 .

Листом від 15.04.2020 приватний виконавець Клименко Р.В. направив копію постанови про арешт коштів боржника ВП № 61643724 від 25.03.2020 та повідомив адвоката Кулик О.В. що вимога про зняття арешту з карткового рахунку боржника не підлягає задоволенню оскільки, відповідно до ст. 24 «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Відповідь на вимогу про зняття арешту з карткових рахунків боржника буде надана у разі оформлення окремої заяви про вимогу зняття арешту.

18.06.2020 АТ «Ощадбанк» повідомив ОСОБА_3 , що 06.04.2020 банком накладено арешт на рахунки відкриті на Ваше ім`я на підставі постанови про арешт коштів боржника ВП № 61643724 від 25.03.2020. Банком проінформовано виконавчу службу листом від 01.06.2020 що рахунки також використовуються у тому числі для зарахування заробітної плати/пенсії.

Спірним питанням у даній справі є правомірність постанови відповідача про арешт коштів боржника від 25.03.2020.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та відповідним доводам сторін, суд приходить до таких висновків.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404).

Відповідно до положень ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює порядок звернення стягнення на кошти та інше майно боржника. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення. Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно ч. 2,4,5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» у разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 34 цього Закону. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Стаття 68 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює умови звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Відповідно до ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків. Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Згідно положень статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 128 Кодексу Законів про Працю України (далі - КЗпП України), при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Постановою правління Національного банку України 12.11.2003 № 492 (у редакції від 17.01.2020) затверджено Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів» (далі - Інструкція).

Пункт 68 розділ V. Банк відкриває поточні рахунки фізичним особам для здійснення деяких видів виплат (заробітної плати, дивідендів, стипендій, пенсій, соціальної допомоги, повернення надлишково сплачених сум, інших виплат) за зверненням суб`єкта господарювання, який укладає з банком договір про відкриття поточних рахунків на користь фізичних осіб.

Пункт 69 розділ V. Банк відкриває фізичній особі окремий поточний рахунок для зарахування виключно заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат у порядку, визначеному в пункті 62 розділу V цієї Інструкції, або використовує вже відкритий для цих цілей рахунок (далі у цьому пункті - окремий рахунок).

Клієнт зобов`язаний під час відкриття окремого рахунку в заяві про відкриття поточного рахунку (додаток 3) у рядку "Додаткова інформація" зазначити, що рахунок відкривається для зарахування заробітної плати, стипендії, пенсії, соціальної допомоги та інших передбачених законодавством України соціальних виплат. Така інформація для діючого поточного рахунку зазначається в додатковому договорі до договору банківського рахунку.

Постановою правління Національного банку України від 11.09.2017 № 89 «Про затвердження нормативно-правових актів Національного банку України з бухгалтерського обліку» затверджено: План рахунків бухгалтерського обліку банків України та Інструкцію про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України. (далі - Інструкція та План рахунків).

Додатком 1 до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку банків України «Призначення та ознаки рахунків бухгалтерського обліку банків України» передбачено, що група рахунків 262 - кошти на вимогу фізичних осіб, зокрема, 2620 - Призначення рахунку: облік вкладів (депозитів) на вимогу фізичних осіб, у тому числі поточні рахунки фізичних осіб та розрахунки за ними; надані кредити овердрафт.

Заробітна плата позивача у розмірі не більше 80 відсотків є коштами, на які заборонено звертати стягнення, а заробітна плата у розмірі 20 відсотків - є коштами для звернення стягнення, що передбачено - Розділом ІХ Закону України «Про виконавче провадження».

З постанови про накладення арешту судом встановлено накладення арешту на рахунки позивача, згідно вказаного переліку, у розмірі суми стягнення 49677,5 грн., окрім рахунків звернення стягнення на які заборонено.

При цьому право накладення арешту передбачено ст. 56 Закону № 1404.

У свою чергу, єдиною підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови позивач вважає неможливість накладення арешту на його зарплатний та пенсійний рахунок в АТ «Ощадбанк», що є рахунком зі спеціальним призначенням.

Про інші рахунки, зазначені у постанові про арешт коштів боржника від 25.03.2020 ВП № 61643724 відкриті в установах банку, а саме: АТ «ОТП Банк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ «ПУМБ», АТ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк» позивач неякого обґрунтування та доказів до суду не надає. Також не надає ніяких доказів щодо накладення арешту на рахунок в АТ «Ощадбанк» НОМЕР_5 - «Стандартний Мій КРЕДИТ».

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.05.2020 справа № 905/361/19 зазначено наступне: «Чинним законодавством не передбачено відкриття суб`єктами господарювання рахунків зі спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати. Рахунок боржника № на кошти на якому державним виконавцем накладено арешт є поточним рахунком боржника. Зазначений рахунок не відноситься до рахунків зі спеціальним чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на які заборонено».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.03.2019 справа № 344/8982/17 і Велика Палата Верховного Суду не знайшла підстав для відступу від такої позиції.

Судом встановлено, що особистий рахунок № НОМЕР_6 та № НОМЕР_4 не є рахунком зі спеціальним призначенням, а згідно вказаної вище Інструкції та Плану рахунків група рахунків 262 - кошти на вимогу фізичних осіб, зокрема, 2620 - кошти на вимогу фізичних осіб.

Факт отримання позивачем заробітної плати та пенсії на цей рахунок вказаних висновків не спростовує.

Як вже відзначалося, законом не заборонено звертати стягнення, зокрема, на заробітну плату та право накладати арешт на рахунки.

За наявними матеріалами виконавчого провадження судом не встановлено винесення постанови про звернення стягнення на заробітну плату.

При цьому потрібно розуміти, що на спірні карткові рахунки можуть надходити не лише кошти у вигляді заробітної плати, пенсії а й будь-які інші надходження, однак арешт/утримання заробітної плати не може перевищувати 20 %.

Водночас ч. 3 ст. 68 Закону № 1404 визначає особливості звернення стягнення на заробітну плату шляхом надсилання постанови для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Власне арешт у процедурах звернення стягнення на заробітну плату не застосовується.

У п. п. 7.20-7.22 вказаної вище постанови Великої Палати Верховного Суду, яку суд вважає релевантною до обставин даної справи, зазначено, що у разі виникнення в боржника зобов`язань з заробітної плати в певному розмірі, на кошти, які знаходяться на поточному рахунку боржника, у такому ж розмірі не може бути накладений арешт, а якщо такий накладено, то підлягає зняттю.

Таке зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих виникнення в боржника зобов`язання з виплати заробітної плати та його розміру. Також арешт в розмірі суми зобов`язання з виплати заробітної плати може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, призначених для виплати заробітної плати.

Судом встановлено, що 13.04.2020 року представник позивача надіслав відповідачу адвокатський запит щодо надіслання копії постанови про арешт коштів боржника ВП № 61643724 від 25.03.2020 та вчинення дії щодо скасування постанови про арешт коштів боржника ВП № 61643724 від 25.03.2020 та зняття арешту з рахунків ОСОБА_3 . Листом від 15.04.2020 відповідач відповів про необхідність звернення з окремою заявою про вимогу зняття арешту.

Разом з тим станом на момент розгляду справи дані щодо зняття арешту з рахунків відповідача або відмови в знятті з арешту відсутні. Також відсутні докази звернення до приватного виконавця з заявою про вимогу зняття арешту з наданням доказів, щодо зазначених рахунків.

Суд також приймає доводи відповідача, що в оскаржуваній постанові міститься повідомлення банкам про накладення арешту на рахунки, окрім рахунків накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Системний аналіз ст. 52 та ст. 59 Закону № 1404 дає підстави для висновку, що саме на банк, іншу фінансову установу, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, покладено обов`язок повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Вказане кореспондує обов`язку виконавця зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому п. 10 ч. 1 ст. 34 цього Закону.

Матеріали виконавчого провадження не містять повернутих банками постанов приватного виконавця з вказаних вище мотивів. Власне факт накладення АТ «Державний ощадний банк України» арешту на вказані вище рахунки свідчить, що такі рахунки не мають особливого статусу.

Верховний Суд в ухвалі від 07.02.2019 справа № 727/6404/18 зазначив, що в разі, коли банком при виконанні постанови державного виконавця не було враховано вказане в постанові застереження щодо непоширення арешту на кошти на рахунках, накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, державний виконавець не може відповідати за такі дії іншої юридичної особи.

Вказане кореспондує із висновком Великою Палатою Верховного Суду (вказана вище), що арешт має бути знятий власне виконавцем на підставі п. 1 ч. 4 ст. 59 Закону № 1404 у випадку надходження документального підтвердження що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Зі свого боку позивач не позбавлений права відповідно п. 3 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404 звернутися до приватного виконавця із клопотання та відповідним документальним підтвердженням про зняття арешту із рахунку на який він отримує заробітну плату та пенсію.

У свою чергу відмова приватного виконавця у задоволенні такого клопотання є предметом розгляду суду на підставі ч. 5 ст. 59 Закону № 1404.

Також суд звертає увагу, що постанова про відкриття виконавчого провадження у даній справі не оскаржуються. Водночас виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. (ч. 6 ст. 25 Закону України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів від 02.06.2016 № 1403).

Що стосується адресі боржника зазначеної у постанові про арешт коштів боржника від 25.03.2020 ВП № 209 Київська область, м. Київ, вул. Луківська, б.2 та 84302, Донецька область, Краматорський район, м. Краматорськ, ву. Дворцовая, б. 16 кв. 67 суд зауважує, що саме у виконавчому написі № 332 від 13.02.2020 зазначені ці адреси.

Суд зазначає, що приватний виконавець не вправі давати правову оцінку діям нотаріуса при вчиненні виконавчого напису і правомірність таких дій не є предметом судового розгляду в межах цієї адміністративної справи. Виконавчий напис нотаріуса не визнаний таким, що не підлягає виконанню, не скасований в судовому порядку. Крім того, позивач в разі незгоди з виконавчим написом нотаріуса має право оскаржити його до суду, доказів оскарження в судовому порядку суду не надано.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень ч.5 ст.77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

За таких обставин, беручи до уваги всі надані сторонами докази в їх сукупності, суд доходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи те, що у задоволені позову відмовлено, судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича (місце знаходження: вул. Юрія Поправки, б. 6, оф. 31, м. Київ, Київська область) про визнання незаконним дії Приватного виконавця Клименко Романа Васильовича щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 25.03.2020 року відносно ОСОБА_1 ; скасування постанови винесеної Приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем про арешт коштів боржника від 25.03.2020 відносно ОСОБА_1 - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст рішення складено та підписано 12 серпня 2020 року.

Суддя Л.В. Арестова