Справа № 620/1053/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1053/20 Суддя (судді) першої інстанції: Непочатих В.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Бєлової Л.В.
суддів Сорочко Є.О. та Степанюка А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" про визнання протиправними та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И Л А:
У березні 2020 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 22 протоколу міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, від 13.02.2020 № 3 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про Національну поліцію;
- зобов`язати міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року у завдоволенні позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, неправильно застосовано норми матеріального права.
Зокрема, апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, має право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до статті 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, оскільки зазначену не отримував, а отримував одноразову допомогу внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції.
Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.
Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.
Закон № 731-IX опубліковано 16 липня 2020 року. Відповідно, строки, які були продовжені у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби, закінчуються 06 серпня 2020 року.
Судом апеляційної інстанції ухвалою від 15 липня 2020 року встановлено строк десять днів, який обраховується з моменту отримання копії даної ухвали, але не раніше, ніж з дня закінчення карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2, протягом якого учасники справи можуть подати відзив на апеляційну скаргу разом з доказами його надсилання (надання) іншим учасникам справи та заперечення проти заяв і клопотань, якщо такі містяться в апеляційній скарзі.
Учасники справи не скористалися правом на продовження процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.
У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.
Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.
Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 02.06.2015 серії НОМЕР_1 .
Відповідно до копії свідоцтва про хворобу № 66(у) від 11.09.2018 Медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області визнала позивача непридатним до служби в поліції, в результаті захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Чернігівській області № 249 о/с від 11.09.2018 ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 (через хворобу) частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію.
31.10.2018 позивачу встановлено ІІ групу інвалідності в результаті захворювання пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВА № 068631 від 31.10.2018.
У зв`язку з встановленням інвалідності, на підставі пункту 4 частини першої статті 97 Закону України Про Національну поліцію, позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, що підтверджується копією листа Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 11.03.2020 № 21/М-122.
11.10.2019 Медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області постановою № 8 відмінила постанову Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області про причинний зв`язок захворювання у свідоцтві про хворобу № 66(у) від 11.09.2018 та встановила, що на день звільнення позивача зі служби в поліції 11.09.2018 захворювання позивача одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 498388 від 19.11.2019, що ІІ група інвалідності позивача з 17.10.2018 настала в результаті захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення. Інвалідність встановлена на строк до 01.11.2019, дата чергового переогляду 31.10.2019.
20.11.2019 під час повторного огляду позивачу було встановлено (підтверджено) з 01.11.2019 ІІ групу інвалідності безстроково, в наслідок захворювання, одержаного під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що підтверджується копію довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ № 498401 від 20.11.2019.
Позивач звернувся із заявою від 28.11.2019 до Міністерства у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, у зв`язку з захворюванням одержаним під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Листом від 20.02.2020 за вих. № 1621/02/07.1-20 Міністерство у справах ветеранів, тимчасово окупованих територій та внутрішньо переміщених осіб України повідомило позивача, що протоколом засідання міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 13.02.2020 № 3 позивачу було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, у зв`язку з призначенням одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про Національну поліцію (лист Департаменту фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України від 12.12.2019 № 5221/29/2/03-2019)
Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог зазначав, що позивач реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону України Про Національну поліцію, ІІ група інвалідності була встановлена позивачу 31.10.2018, а у подальшому не встановлювалась, а лише змінилась причина її настання з захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції на захворювання, одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а тому позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.
Колегія суддів погоджується з наведеним висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Згідно з частиною 7 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII (далі - Закон №3551) особам, зазначеним у пунктах 11-14 частини другої статті 7 цього Закону, за рахунок коштів державного бюджету призначається і виплачується одноразова грошова допомога у зв`язку з встановленням інвалідності у розмірі, визначеному підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Якщо особа у зв`язку з встановленням інвалідності одночасно має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією частиною, та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором такої особи. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 11-13 частини другої статті 7 Закон № 3551) до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа:
- військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовців військових прокуратур, осіб рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейських, осіб рядового, начальницького складу, військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, а також працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися до забезпечення проведення антитерористичної операції, до забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях і стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час забезпечення проведення антитерористичної операції безпосередньо в районах та у період її проведення, під час забезпечення здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів;
- осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;
- осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, але в подальшому такі добровольчі формування не були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів, і виконували завдання антитерористичної операції у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національною гвардією України та іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 квітня 2016 року №336 затверджено Порядок призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності деяких категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який визначає механізм призначення та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час участі в антитерористичній операції, деяких категорій осіб (далі - одноразова грошова допомога) (далі - Порядок №336).
У пункті 2 Порядку №336 зазначені особи, які є одержувачами одноразової грошової допомоги.
Згідно підпункту 4 Порядку №336 у разі коли одержувачі одноразової грошової допомоги одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та одноразової грошової допомоги відповідно до інших законів, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.
За змістом листа Головного управління Національної поліції в Чернігівській області позивач отримав одноразову грошову допомогу відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України «Про національну поліцію».
Нормами пункту 4 частини 1 статті 97 вищевказаного Закону передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.
Згідно пункту 9 розділу IV Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11 січня 2016 року № 4 у разі коли одержувачі ОГД одночасно мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про Національну поліцію», та одноразової грошової допомоги відповідно до інших актів законодавства України, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав, за вибором одержувача одноразової грошової допомоги.
Судом першої інстанції встановлено, що позивачу у 2019 році Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області призначена та виплачена одноразова грошова допомога у зв`язку із встановлення II групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції у сумі 172890,00 грн.
11.10.2019 Медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області постановою № 8 відмінила постанову Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області про причинний зв`язок захворювання у свідоцтві про хворобу № 66(у) від 11.09.2018 та встановила, що на день звільнення позивача зі служби в поліції 11.09.2018 захворювання позивача одержане під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.
Тобто, має місце зміна причин інвалідності, нова група інвалідності позивачу не встановлювалася.
Разом з тим, відповідно до положень Закону №3551 право на отримання одноразової грошової допомоги пов`язано із встановленням інвалідності, а не зміною її причини.
Отже, висновки суду першої інстанції про те, що позивач реалізував своє право на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності відповідно до Закону України Про Національну поліцію, та не має права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту є правильними.
Згідно з пунктом 8 Порядку №336 особи, зазначені в абзацах другому, третьому, четвертому та п`ятому пункту 2 цього Порядку, подають міжвідомчій комісії заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності.
Так, пункту 9 Порядку №336 передбачено, що міжвідомча комісія розглядає подані документи, запитує інформацію в органах, уповноважених виплачувати одноразову грошову допомогу відповідно до інших законів, крім Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", стосовно виплати або невиплати такої допомоги особам, щодо яких здійснено запит, а також у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких подані документи, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів і в місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або рішення про відмову в її призначенні.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" про визнання протиправними та скасування пункту протоколу, зобов`язання вчинити певні дії.
Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.
Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 243, 311, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2020 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст.329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 07 серпня 2020 року.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Є.О.Сорочко

А.Г.Степанюк