Справа № 536/393/20
Суддя: Колотієвський О. О.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 536/393/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Кременчук

Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі:

Головуючого - судді - Колотієвського О.О.,

при секретарі - Пасєчніковій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, старшого лейтенанта поліції Шевченко Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ :

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26 березня 2020 року Начальником СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ст. л-том поліції Шевченко Максимом Олександровичем відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері правопорушень на транспорті Серія ДП018 № 345033 (далі-Постанова).

Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Як зазначено в постанові, 26.03.2020 р. о 15.40 год. рухаючись в м. Олександрія по пр-ту Соборному (в районі буд. 96), він керуючи транспортним засобом Ореl Vivaro номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР.

Пояснював, що 26.03.2020 р. о 15.40 год. він рухався в м. Олександрія по вул. Червоного Козацтва (зі сторони буд. 51) в сторону пр-ту Соборного, перед проспектом зі сторони вул. Червоного Козацтва були відсутні будь-які знаки, що забороняли б йому виїзд на проспект, тому, з метою виїзду на необхідний йому бік дороги по проспекту, він перетнув бік дороги по проспекту, рух по якому був в протилежному необхідному йому напрямку та виїхав на необхідний йому бік дороги проспекту (в районі буд. 96). Тобто, ним не здійснювався рух в зустрічному напрямку дороги, а лише було здійснено перетин такого боку дороги з метою виїзду на бік, що відповідав його напрямку руху.

На підставі вищевикладеного просив суд ухвалити рішення, яким:

- визнати дії Відповідача протиправними та скасувати постанову серії ДП018 № 345033 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився. На адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши позов та докази, яким він обґрунтовується, дійшов висновку про те, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до ст. 159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Згідно ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 26 березня 2020 року Начальником СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області ст. л-том поліції Шевченко Максимом Олександровичем відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері правопорушень на транспорті Серія ДП018 № 345033.

Відповідно до винесеної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Як зазначено в постанові, 26.03.2020 р. о 15.40 год. рухаючись в м. Олександрія по пр-ту Соборному (в районі буд. 96), він керуючи транспортним засобом Ореl Vivaro номерний знак НОМЕР_1 , на дорозі з двостороннім рухом, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, чим порушив п. 11.4 ПДР.

Позивач пояснював, що 26.03.2020 р. о 15.40 год. він рухався в м. Олександрія по вул. Червоного Козацтва (зі сторони буд. 51) в сторону пр-ту Соборного, перед проспектом зі сторони вул. Червоного Козацтва були відсутні будь-які знаки, що забороняли б йому виїзд на проспект, тому, з метою виїзду на необхідний йому бік дороги по проспекту, він перетнув бік дороги по проспекту, рух по якому був в протилежному необхідному йому напрямку та виїхав на необхідний йому бік дороги проспекту (в районі буд. 96). Тобто, ним не здійснювався рух в зустрічному напрямку дороги, а лише було здійснено перетин такого боку дороги з метою виїзду на бік, що відповідав його напрямку руху.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Так, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів правомірності свого рішення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає скасуванню.

Керуючись ст.122 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, «Правилами дорожнього руху України», -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, старшого лейтенанта поліції Шевченко Максима Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії начальника СРПП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області, старшого лейтенанта поліції Шевченко Максима Олександровича протиправними та скасувати постанову серії ДП018 № 345033 від 26.03.2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за постановою серії ДП018 № 345033 від 26.03.2020 року - закрити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяО. О. Колотієвський