Справа № 580/2451/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року справа № 580/2451/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

06.07.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови у призначенні їй пенсії відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», як прокурору, яка на день звернення з 01.06.2020 мала вислугу не менше 24 років та 6 місяців;

зобов`язання відповідача зарахувати їй у стаж роботи половину строку навчання за період з 01.09.1993 до 30.12.1997 включно (2 роки та 2 місяці) та час роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника-стажиста прокурора у періоди з 31.12.1997 до 30.03.1998, з 31.03.1998 до 01.07.1998, з 02.07.1998 до 28.09.1998;

зобов`язання відповідача призначити їй з 01.06.2020 пенсію за вислугу років відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру», виходячи із 60% суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач всупереч вимог закону відмовив у призначенні пенсії за наявності умов для її призначення.

Ухвалою суду від 13.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами, встановлено відповідачу строк тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву та доказів. Згідно з даними рекомендованого повідомлення вказану ухвалу відповідач отримав 16.07.2020.

29.07.2020 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання (вх.18419/20) про продовження строку для подачі відзиву. Ухвалою від 05.08.2020 суд його задовольнив та продовжив строк до 10.08.2020. Даними рекомендованого повідомлення підтверджено, що вказану ухвалу відповідач отримав 07.08.2020.

Відповідач не скористався правом подати суду відзив.

Оцінивши заявлені доводи, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_2 позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

01.06.2020 звернулася до відповідача заявою про призначення пенсії за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України від «Про прокуратуру».

Листом від 16.06.2020 вих.№2300-0302-8/28084 відповідач повідомив, що її загальний страховий стаж становить 26 років 4 місяці 23 дні, спеціальний стаж - 21 рік 8 місяців 3 дні. До стажу роботи за вислугою років не зараховані:

період навчання у вищому юридичному закладі з 31.12.1997 до 28.09.1998 з підстави наявності роботи в органах прокуратури з 31.12.1997;

перебування на посаді помічника-стажиста прокурора з 31.12.1997 до 28.09.1998, оскільки така посада не передбачена для врахування у стаж згідно з ч.6 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру».

Додатково вказаним листом повідомлено, що у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до вказаної вище норми закону, прийняте рішення - протокол від 10.06.2020 №79 про відмову у призначені їй пенсії.

Тому позивач звернулася до суду.

Для вирішення спору суд врахував встановлений абзацом другим ст.19 Конституції України обов`язок органів державної влади та їх посадових і службових осіб діяти в межах, порядку та спосіб, що визначені законом.

Відповідно до ч1 ст.86 Закону України від 03.07.2020 №1697-VII «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697-VII) прокурори мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку за наявності на день звернення вислуги років не менше:

по 30 вересня 2011 року - 20 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років;

з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року - 20 років 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 10 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року - 21 рік, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років;

з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року - 21 рік 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 11 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року - 22 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років;

з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року - 22 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 12 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року - 23 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років;

з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року - 23 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 13 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року - 24 роки, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років;

з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року - 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців;

з 1 жовтня 2020 року і пізніше - 25 років, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 15 років.

Отже, на день звернення позивача до відповідача у спірних правовідносинах для призначення пенсії за вислугою років вона мала підтвердити наявність вислуги 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців.

Частиною 5 статті 86 Закону №1697-VII встановлено, що працівникам, які не мають вислуги років, передбаченої частиною першою цієї статті, за наявності необхідного стажу роботи на посадах прокурорів, а також страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", після досягнення чоловіками 57 років, а жінками віку, що на п`ять років менше, ніж пенсійний вік, установлений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60 відсотків місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті. Передбачене цією частиною зниження віку для жінок застосовується також до завершення періоду підвищення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. До досягнення віку, встановленого цією частиною, право на пенсію за віком мають чоловіки 1960 року народження і старші після досягнення ними такого віку:

55 років - які народилися по 31 грудня 1957 року;

55 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1958 року по 31 грудня 1958 року;

56 років - які народилися з 1 січня 1959 року по 31 грудня 1959 року;

56 років 6 місяців - які народилися з 1 січня 1960 року по 31 грудня 1960 року.

Згідно з ч.6 ст.86 Закону №1697-VII до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, зараховується час роботи на посадах прокурорів (в тому числі адміністративних) органів прокуратури, стажистами, на посадах помічників і старших помічників прокурорів;

слідчими, суддями;

на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ, податкової міліції, кримінально-виконавчої служби, офіцерського складу Збройних Сил України, Служби безпеки України, інших утворених відповідно до законодавства України військових формувань, на посадах державних службовців, які обіймають особи з вищою юридичною освітою;

у науково-навчальних закладах Офісу Генерального прокурора працівникам, яким до набрання чинності цим законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), у тому числі час наукової та викладацької роботи в інших науково-навчальних закладах, якщо вони мали науковий ступінь чи вчене звання;

на адміністративних та викладацьких посадах, посадах наукових працівників у Тренінговому центрі прокурорів України;

на виборних посадах у державних органах, на посадах в інших організаціях, якщо працівники, яким до набрання чинності цим Законом було присвоєно класні чини (працівникам військової прокуратури - відповідні військові звання), були направлені туди, а потім повернулися в органи прокуратури;

військова служба, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах денної форми навчання або на юридичних факультетах вищих навчальних закладів денної форми навчання;

відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, якщо така відпустка надавалася.

Суд врахував, що дипломом серії НОМЕР_3 підтверджується навчання позивача у періоді з 1993 до 1998 року на юридичному факультеті у Чернівецькому державному університеті ім.Ю.Федьковича на денній формі навчання. Зважаючи на викладену ч.6 ст.86 Закону №1697-VII, закон передбачає право позивача на зарахування до вислуги років, що дає право на пенсію згідно з цією статтею, половини строку такого навчання (2,5р.). Водночас закон не передбачає подвійного зарахування стажу, набутого одночасно в період навчання та роботи в період такого навчання.

Отже, посилання відповідача у вказаному вище листі від 16.06.2020 про неврахування до вислуги половини строку вказаного навчання позивача не відповідає вимогам закону.

Даними трудової книжки від 31.12.1997 серії НОМЕР_4 підтверджено, що позивач з 31.12.1997 до 31.03.1998 зарахована виконуючим обов`язки помічника-стажиста прокуратури Маньківського району Черкаської області. З 31.03.1998 переведена на посаду виконуючої обов`язки помічника-стажиста прокурора міста Умані. З 02.07.1998 призначена помічником стажистом прокурора міста Умані. З 29.09.1998 призначена помічником прокурора міста Умані. З 21.01.2008 призначена на посаду старшого помічника прокурора міста Умані. З 16.04.2008 призначена на посаду помічника прокурора міста Умані. З 03.02.2011 прийнято присягу працівника прокуратури. З 05.06.2012 призначена на посаду прокурора прокуратури міста Умані. З 27.03.2014 призначена на посаду старшого прокурора прокуратури міста Умані. З 06.05.2015 призначена на посаду старшого прокурора прокуратури міста Умані з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів. З 20.07.2015 призначена на посаду прокурора прокуратури міста Умані з питань нагляду за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних провадженнях та інших примусових заходів. З 15.12.2015 призначена на посаду прокурора Уманської місцевої прокуратури і по теперішній час.

Оскільки згадана ч.6 ст.86 Закону №1697-VII не перебачає зарахування до вислуги посади помічника-стажиста, посилання відповідача у вказаному вище листі від 16.06.2020 відповідає вимогам закону.

Отже, на час звернення позивача до відповідача у спірних правовідносинах відповідач, вирішуючи питання можливості призначити їй пенсію за вислугою років, повинен був зарахувати половину строку навчання її у вказаному вище ВУЗі та період з 29.09.1998 до дати її звернення (01.06.2020). Водночас за умови такого зарахування позивач не мала на день звернення до відповідача передбаченої законом вислуги у 24 роки 6 місяців, у тому числі стажу роботи на посадах прокурорів не менше 14 років 6 місяців. Тому у заявлених спірних правовідносинах права позивача не були порушені.

Суд також врахував, що перевірка наявності в особи стажу та встановлення його відповідності умовам для призначення визначеного виду пенсії є складовою процесу призначення відповідачем пенсії та умовою для прийняття обгрунтованого рішення (акту владного розпорядчого характеру).

Зокрема, стаття 44 Закону України від 03.07.2020 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлює порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якої зазначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок).

Відповідно до п.4.1. Порядку орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пункт 4.2. Порядку визначає, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Пунктом 4.3. Порядку встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Оскільки у спірних правовідносинах відповідач прийняв рішення у формі протоколу від 10.06.2020 №79 про відмову у призначенні вказаного позивачем виду пенсії, що не заявлене предметом цього спору та є чинним, а ч.2 ст.9 КАС України передбачає межі судового розгляду саме щодо заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб його судового захисту не є ефективним.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Зважаючи на результат вирішеного спору, відповідно до ст.139 КАС України, понесені позивачем судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 134-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) про:

визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у призначенні їй пенсії відповідно до ч.1 ст.86 Закону України «Про прокуратуру» та зобов`язання зарахувати у стаж роботи половину строку навчання за період з 01.09.1993 до 30.12.1997 включно (2 роки та 2 місяці) та час роботи на посадах виконуючого обов`язки помічника-стажиста прокурора у періоди з 31.12.1997 до 30.03.1998, з 31.03.1998 до 01.07.1998, з 02.07.1998 до 28.09.1998, а також призначити їй з 01.06.2020 пенсію за вислугу років відповідно до вказаної норми Закону, виходячи із 60% суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 60 календарних місяців роботи,-

відмовити повністю.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 12.08.2020.