Справа № 522/12542/20
Суддя: Абухін Р. Д.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/522/401/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Стогнієнко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області 30.07.2020 року звернулось до суду з адміністративним позовом до особи без громадянства ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримав та просив задовольнити у повному обсязі посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 не набув громадянства України у встановленому порядку, знаходиться на території України без відповідних підстав та без документів на право проживання в Україні, не вчинив жодних дій на виконання рішення Богунського РВ у м.Житомирі УДМС в Житомирській області від 01.03.2018 року про примусове повернення в країну походження та заборону на в`їзд до України.

Відповідач, який приймав участь у справі в режимі відеоконференції, позов не визнав, заперечував проти його задоволення, наголошував на тому, що він набув у встановленому порядку громадянство України як громадянин колишнього СРСР, отримав паспорт громадянина України, який незаконно був знищений органами міграційної служби та ініціював низку позовів, з приводу незаконності дій органів міграційної служби для відновлення своїх прав на проживання в Україні.

Представники відповідача в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову. Надали письмовий відзив на позовну заяву та письмові пояснення.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані докази та матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову у позові з наступних підстав.

У відповідності до п.3 ч.1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянство на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України.

Згідно ч. 4 ст. 46 КАС України, громадяни України, іноземці чи особи без громадянства можуть бути відповідачами за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства з України.

Судом встановлено, що 29.07.2020 співробітниками УКР ГУНП в Одеській області було виявлено та доставлено до ГУ ДМС України в Одеській області особу, яка назвалася ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою звернення до суду із даним позовом стало те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушив правила перебування іноземців в Україні - проживання без документів на право проживання в Україні.

ГУ ДМС України в Одеській області встановлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України знаходиться не законно, постійного зареєстрованого місця проживання та законного джерела існування не має.

01.03.2018 за порушення ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виразилось в порушенні правил перебування іноземців в Україні, тобто проживав без документів на право проживання в Україні стосовно особи без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення від був притягнутий до адміністративної відповідальності.

01.03.2018 Богунським РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження особу без громадянства ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04.03.2018.

На момент прибуття на територію України ОСОБА_1 був громадянином СРСР та мав паспорт зразка СРСР, виданий на підставі абз. 2 п. 1 розділу І Положення про паспортну систему СРСР, затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 28 серпня 1974 року № 677 і був прописаний 15 травня 1991 рок в с. Суємці Баранівського району Житомирської області згідно діючої на той момент Постановою Ради міністрів СРСР від 28.08.1974 року №678 «Про деякі правила прописки громадян».

Факт його проживання на території України у період часу з травня 1991 року та на момент проголошення 24.08.1991 року незалежності України підтверджується рішенням Баранівського районного суду Житомирської області від 15 липня 2015 року (справа № 273/829/15-ц).

За пунктом 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про громадянство України» від 27.03.2001 року, визначено, що громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

За пунктом 108 Розділу VI Заключні положення Указу Президента України «Питання організації виконання Закону України «Про громадянство України» від 27.03.2001 року №215/2001 (далі - Порядок №215/2001) у редакції станом на 2003 рік, таким особам, які мають у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їх постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або факт проживання на території України за станом на 13 листопада 1991 року, замість паспортів громадян колишнього СРСР залежно від місця проживання видаються паспорти громадян України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Така умова свідчить про те, що громадяни колишнього СРСР, які за фактом проголошення незалежності України 24.08.1991 року мали відповідну прописку на території України у паспорті громадянина колишнього СРСР не потребували проходження процедури на встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України згідно Розділу I цього Порядку №215/2001.

ОСОБА_1 згідно наданих відомостей дійсно з 15 травня 1991 року був прописаний (наразі зареєстрований) в с. Суємці Баранівського району Житомирської області згідно вимог пункту 4 Положення про паспортну систему СРСР.

Відсутність процедури на встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України для таких осіб - громадян колишнього СРСР, що мали у паспорті прописку станом на 24.08.1991 року свідчила про факт набуття громадянства у силу закону. Для таких осіб існувала лише процедура обміну паспорту громадянина колишнього СРСР на паспорт громадянина України, передбачена пунктом 108 Порядку №215/2001 у редакції станом на 2003 рік.

У вказаному порядку, в грудні 2002 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про обмін паспорта колишнього СРСР на паспорт громадянина України, а 31 січня 2003 року Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області був документований паспортом громадянина України НОМЕР_1 .

Видача паспорта громадянина України ОСОБА_1 НОМЕР_1 підтверджена у книзі обліку надходження паспортів і видачі їх громадянам в період з 21.06.2002 р. по 26.01.2004 р. Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області на сторінці № 181 записом від 31.03.2003 р.

Суд критично ставиться до посилань позивача, зазначених в позові про те, що вказаний вище паспорт є недійсним за службовим розслідуванням, проведеним ВГІРФО УМВС України в Житомирській області від 19.04.2006 року, за результати якого було встановлено, що паспорт громадянина України НОМЕР_1 та паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 , виданий на підставі паспорта громадянина України НОМЕР_1 було визнано виданими безпідставно.

Саме таке службове розслідування стало підставою для внесення до інформаційної системи «Недійсний документ» відносно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Баранівським РВ ІМВС України в Житомирській області 31.01.2003 року на ім`я ОСОБА_1 відомостей щодо його недійсності.

Між тим, рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року у справі №1.380.2019.002075 було визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби в Житомирській області щодо внесення 21.12.2017 року відомостей в інформаційну систему «Недійсний документ» відносно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Баранівським РВ ІМВС України в Житомирській області 31.01.2003 року на ім`я ОСОБА_1 та зобов`язано Управління Державної міграційної служби в Житомирській області видалити відомості з інформаційної системи «Недійсний документ» відносно паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Баранівським РВ УМВС України в Житомирській області 31.01. 2003 року на ім`я ОСОБА_1 .

Зазначене рішення суду згідно Постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року набрало законної сили. На даний час рішення виконано шляхом видалення з інформаційної системи «Недійсний документ» відомостей щодо паспорту серії ВН №191735 на ім`я громадянина України ОСОБА_1

Тобто, судовим рішенням, що набрало законної сили встановлено відсутність порушень при документуванні ОСОБА_1 паспортом громадянина України у 2003 році.

Мотивувальною частиною рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року у справі №1.380.2019.002075 було встановлено, що результати службової перевірки від 19.04.2006 року відсутні та в оригіналі не були надані до суду.

ЗУ «Про громадянство України» не передбачена втрата або припинення громадянства України на підставі рішення службової перевірки щодо безпідставної видачі паспорта громадянина України, яке, станом на час розгляду справи було визнано безпідставним в силу протиправності дій, що проводили таку перевірку та виносили відповідний висновок (рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року у справі №1.380.2019.002075).

Таким чином, станом на час розгляду даної справи є факт дійсності паспорту громадянина України, виданого ОСОБА_1 НОМЕР_1 , виданого 31.01.2003 року, а, відповідно, і факт набуття ним громадянства України у встановленому законом порядку.

З огляду на вимоги статті 21 ЗУ «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» паспорт громадянина України є документом, що підтверджує громадянство України.

Паспорт НОМЕР_1 був зданий ОСОБА_1 при поданні документів для обміну на ІД картку 09.11.2018 року та на підставі листа Сихівського РВ ДМСУ у м. Львові ГУ ДМС від 14.11.2018 року до територіального підрозділу ЦНАП м. Львова на АДРЕСА_1 було знищено, відповідач з метою усунення негативних наслідків від знищення дійсного паспорта ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною вимогою - «зобов`язати УДМС України у Львівській області видати паспорт громадянина України». У справі 28.07.2020 року поновлено провадження та призначено її до судового розгляду на 18.08.2020 року (справа №1.380.2019.002074 у Львівському окружному адміністративному суді).

Також ОСОБА_1 зазначений як громадянин України в обвинувальному акті, що перебуває на розгляді у Васильківському міськрайонному суді Київської області на (справа № 362/2099/18 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 263 КК України (кримінальне провадження №000029).

З приводу громадянства Грузії вбачається, що ОСОБА_1 набув громадянство Грузії, яке було припинено ним в 2015 році.

Суд звертає увагу, що згідно ЗУ № 2663-IV від 16.06.2005 року, яким було внесено зміни до ЗУ «Про громадянство України», датою припинення громадянства України у випадках, передбачених цією статтею, є дата видання відповідного указу Президента України.

Відомості про те, що щодо ОСОБА_1 такий Указ Президентом України видавався в матеріалах справи відсутні.

У статті 25 Конституції України зазначено: "Громадянин України не може бути позбавлений громадянства і права змінити громадянство. Громадянин України не може бути вигнаний за межi України або виданий iншiй державi.

За таких умов, набуття в 2013 році ОСОБА_2 громадянства Грузії не призвело до втрати ним громадянства України за сукупністю дії статей 2 та 19 ЗУ «Про громадянство України». Припинення громадянства Грузії в 2015 році також не впливає на статус ОСОБА_1 як особи, що набула громадянство України у встановленому порядку за фактом проголошення 24.08.1991 року незалежності України за умов, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 3 ЗУ «Про громадянство України».

Також позивач в позові зазначає, що наявна інформація, про те, що ОСОБА_1 мав також свого часу документи на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області у справі № 362/7691/15-ц вирішено:Встановити юридичний факт, а саме, що громадянин: ОСОБА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження місто Кутаїсі, Республіка Грузія, являється однією особою.А згідно додаткового рішення у цій справі вирішено:Встановити юридичний факт, а саме, що громадянин: ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження місто Кутаїсі, Республіка Грузія, являється однією особою.

Таким чином інформація про те, що раніше ОСОБА_1 мав документи на ім`я ОСОБА_3 не може бути достатньою підставою для його видворення за межі території України.

Богунівським РВ у м. Житомирі УДМС України у Житомирській області прийнято рішення від 01.03.2018 року про примусове повернення з України, яке на даний час оскаржується у Корольовському районному суді м. Житомира справа № 295/6052/18за позовом ОСОБА_1 до УДМСУ в Житомирській області про скасування рішення про примусове повернення від 01.03.2018 р.

Отже, на даний час відсутнє рішення, що вступило в законну силу щодо заборони в`їзду відповідача в Україну, а тому позиція позивача про те, що відповідач ухиляється від повернення з Українине ґрунтується на вимогах закону.

Оскарження рішень про примусове повернення або примусове видворення зупиняє їх дію, якщо іноземець оскаржив це рішення у встановленому законом порядку до суду - у межах строків, визначених частинами другою-четвертою статті 288 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАСУ), незалежно від того, чи суд у порядку забезпечення адміністративного позову відповідною ухвалою зупинив дію рішення суб`єкта владних повноважень або його окремих положень, що оскаржуються (ч.10 ІНСТРУКЦІЇ про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України 23.04.2012 № 353/271/150).

Станом на час розгляду справи, ОСОБА_1 зареєстрований у встановленому порядку за наступною адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить копія відповідної довідки. При затриманні працівниками Карного розшуку та в приміщенні УДМС в Одеській області ОСОБА_1 подав нотаріально засвідчену копію паспорта громадянина України НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 разом з посвідченням водія, виданим компетентними органами України.

Також він зазначений як громадянин України в обвинувальному акті, що перебуває на розгляді у Васильківському міськрайонному суді Київської області на (справа № 362/2099/18 про обвинувачення ОСОБА_1 за ч.1 ст.263 КК України (кримінальне провадження №000029).

Відповідно Васильківський міськрайонний суд Київської області встановив особу ОСОБА_1 саме як громадянина України.

Вказана кримінальна справа відносно ОСОБА_1 досі перебуває на розгляді у суді. Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва № 761/48129/16-к, 1-кс/761/25582/16 від 26 листопада 2016 року до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у виді застави.

Цією ухвалою на ОСОБА_1 покладено ряд обов`язків, зокрема:

- Прибувати до СУ ГУ НП у Київській області, прокурора та суду по першому виклику у цьому кримінальному провадженні;

- Здати до СУ ГУ НП у Київській області паспорт для виїзду за кордон.

Частиною 7 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваний, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до … суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження. З огляду на це неможливим є примусове видворення ОСОБА_1 з України, оскільки останній перебуває у статусі обвинуваченого в кримінальному провадженні та зобов`язаний з`являтись у судові засідання.

Відповідно до ч.1ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1ст. 77 КАС України), за згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до ст. 254 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України.

Згідно ст..7 ч.1. Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З матеріалів справи вбачається, що рішення 01.03.2018 Богунського РВ у м. Житомирі УДМС України в Житомирській області про примусове повернення відповідача в країну походження на даний час оскаржується в судовому порядку.

Таким чином, що позовні вимоги Головного Управління Державної міграційної служби України в Одеській області про примусове видворення за межі території України відносно ОСОБА_1 не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 23-25, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 20, 46, 241, 243, 245, 288, 289, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Р.Д. Абухін

07.08.20