Справа № 440/2839/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 р.Справа № 440/2839/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. ,Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 22.01.20 року по справі № 440/2839/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " ЛІДЕР СНЕК"

до Крюківського відділу державної виконавчої служби у місті Кременчуці Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції , Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області

про визнання дій протиправними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області, в якій просив:

- визнати протиправними дії державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області щодо накладення арешту на нерухоме майно загальною площею - 4516,2 кв.м., за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Ярмаркова, буд.9, що належить боржнику - ПП "Лакрас" ();

- скасувати постанову державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про арешт майна боржника від 28.10.2018 ВП №57470097;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Полтавській області, вчинені шляхом обтяження майна ПП "Лакрас" податковою заставою під час складання акта опису майна, серія та номер: 1/16-03-23-01, виданий 25.01.2016 Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області та внесення відомостей про податкову заставу до Державного реєстру обтяжень рухомого майна - будівля цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262;

- скасувати податкову заставу ПП "Лакрас" () та зобов`язати Головне управління ДФС у Полтавській області подати заяву про скасування податкової застави в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Полтавській області щодо передання у податкову заставу будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262, згідно акта опису майна, серія та номер: 1/16-03-23-01 від 25.01.2016.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Полтавській області звільнити з під податкової застави та вилучити з об`єкту обтяження податковою заставою будівлю цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262.

У задоволенні іншій частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР СНЕК" судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1921 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідачем, Головним управлінням ДПС у Полтавській області, подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована посиланням на положення Податкового кодексу України, яким визначено підстави для звільнення майна з податкової застави. У зв`язку з наявністю у ПП "ЛАКРАС" податкового боргу, Головне управління ДПС у Полтавській області на даний час не має законних підстав припинити обтяження та вилучити з податкової застави майно, внесене згідно акту опису до Державного реєстру обтяжень.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача (Лазурович С.С.) в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача (Гавриш М.Д.) в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині є правомірним та обґрунтованим і підстави для його скасування відсутні.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст.229 КАС України.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 30.03.2010 між ПАТ "Автокразбанк" (Іпотекодержатель) та ПП "Лакрас" (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки про іпотеку Договір про задоволенні вимог іпотекодержателя № 11-І, згідно із яким предметом іпотеки є нерухоме майно Іпотекодавця, що знаходиться за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Ярмаркова, буд. 9, в тому числі будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262 (т. 1 а.с. 175-177).

Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №14371836 від 13 грудня 2018 року, обтяження спірного нерухомого майна на підставі договору іпотеки від 30 березня 2010 року зареєстроване 31.03.2010 (т. 2 а.с. 115-117).

14.12.2015 Кременчуцькою ОДПІ винесено податкову вимогу № 2791-23/170 про стягнення з ПП "Лакрас" податкового боргу в сумі 1934 грн (т. 2 а.с. 47).

25.01.2016 заступником начальника Кременчуцької ОДПІ прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 1345/10/16-03-23-01 (т. 2 а.с.44).

25.01.2016 Кременчуцькою ОДПІ складено акт опису майна № 1/16-03-23-01, згідно з яким проведено опис майна ПП "Лакрас", а саме: будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262, що знаходяться за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Ярмаркова, 9 (т. 2 а.с. 42).

Згідно з інформаційною довідкою із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №14371836 від 13 грудня 2018 року, обтяження спірного нерухомого майна на підставі акту опису майна Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС № 1/16-03-23-01 від 25.01.2016 зареєстроване 03.02.2016 (т. 2 а.с. 119).

Згідно з договором про відступлення права вимоги № 2018/3-І від 26 січня 2018 року за договором іпотеки - договором відступлення вимог іпотекодержателя № 11-І, ПАТ "Автокразбанк" відступило право вимоги за вказаним договором іпотеки на користь ТОВ "Лідер Снек" (т. 1 а.с. 178-179).

Постановою державного виконавця відділу Крюківського відділу ДВС м Кременчука ГТУЮ у Полтавській області 28.10.2018 ВП № 57470097 при примусовому виконанні постанови б/н від 06.11.2015, виданої Відділом примусового виконання рішень про стягнення з ПП "Лакрас" на користь Відділу примусового виконання рішень виконавчого збору в сумі 3322674,30 грн., накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить ПП "Лакрас" в межах суми 3322674,30 грн., та заборонено здійснювати його відчуження.

Рішенням про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.02.2019 № 45598259 державного реєстратора прав на нерухоме майно Скакун В.І. , прийнятого за результатами розгляду заяви ТОВ "Лідер Снек" про державну реєстрацію права власності на майно, заявнику - ТОВ "Лідер Снек" повідомлено про те, що виявлено податкову заставу із забороною відчужувати Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 03.02.2016, накладену на підставі акту опису майна № 1/16-03-23-01 від 25.01.2016 на об`єкт нерухомого майна: будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262, що знаходяться за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Ярмаркова, буд. 9; також виявлено записи про обтяження нерухомого майна від 28.10.2018 на підставі постанови про арешт майна боржника, винесеної Крюківським ВДВС м. Кременчука від 28.10.2018 ВП № 57470097 (т. 2 а.с. 19).

Листом ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № 11388/10/16-31-51-17-17 позивача повідомлено про те, що відсутні підстави для припинення обтяження та скасування податкової застави на майно ПП "Лакрас" до повного погашення боргу платника (т. 1 а.с. 207).

Відмова відповідача у задоволенні заяви щодо зняття обтяження з майна, стала підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Задовольняючи позов в частині позовних вимог до податкових органів, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості позовних вимог щодо пріоритетності позивача на отримання своїх вимог щодо одного й того ж нерухомого майна, встановленим Законом України "Про іпотеку" та відсутності у Головного управління ДФС у Полтавській області правових підстав на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, що перебуває у податковій заставі, оскільки відповідач не є першочерговим обтяжувачем.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

З такими висновками суду першої інстанції суд колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Справою адміністративної юрисдикції в розумінні пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок порядок судового рішення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних правовідносин.

Як свідчать встановлені обставини справи, спірні правовідносини між сторонами не мають ознак публічно-правового спору, спір у цій справі виник через наявність перепон у ТОВ "ЛІДЕР СНЕК" щодо реєстрації права власності на нерухоме майно, на яке накладено обтяження у вигляді податкової застави в якості забезпечення сплати податкового зобов`язання ПП "Лакрас", так як останнє згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником спірного приміщення.

Тобто, лише здійснення владних управлінських функцій може характеризувати сторону як суб`єкта владних повноважень.

Проте, характер цих правовідносин вказує про наявність приватноправового спору, який полягає у тому, що позивач, який вважає себе власником нерухомого майна щодо якого застосовано податкову заставу, просить звільнити це майно від обтяжень. У свою чергу, позиція відповідача у спірних правовідносинах полягає у тому, що власником зазначеного майна є ПП "Лакрас" і відомості про право власності цього платника податку зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Як було зазначено вище, позивач на звернення до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) на нежитлове приміщення отримав відмову з огляду на встановлення обтяжень щодо цього приміщення, оскільки державним реєстратором виявлено податкову заставу із забороною відчужувати Кременчуцької ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області від 03.02.2016, накладену на підставі акту опису майна № 1/16-03-23-01 від 25.01.2016 на об`єкт нерухомого майна: будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262, що знаходяться за адресою: м. Кременчук Полтавської області, вул. Ярмаркова, буд. 9.

Також листом ГУ ДФС у Полтавській області від 18.03.2019 № 11388/10/16-31-51-17-17 позивача повідомлено про те, що відсутні підстави для припинення обтяження та скасування податкової застави на майно ПП "Лакрас" до повного погашення боргу платника (т. 1 а.с. 207)

За таких обставин предметом судового розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення податкового органу як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки усунення перешкод у реєстрації права власності позивача на спірне нерухоме майно та засвідчення державою права власності за позивачем, що вказує на приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

За приписами статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За змістом статті 319 цього Кодексу власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Зазначений принцип відображено й конкретизовано в частині першій статті 321 ЦК України, згідно з якою право власності є непорушним, і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі статтею 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваних рішень, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб`єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

За змістом частини першої статті 12 ГПК України у зазначеній редакції господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім спорів, що виникають з публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання наявності або відсутності прав.

З огляду на зміст позовних вимог, характер спірних правовідносин, обставини, встановлені в ході судового розгляду справи, та враховуючи суб`єктний склад учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим, а в силу наведених приписів частини першої статті 12 ГПК України має вирішуватися судами за правилами господарського судочинства.

При цьому, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі з обов`язком суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій, бездіяльності чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що спір у цій справі в частині позовних вимог щодо звільнення майна з-під податкової застави не має публічно-правового характеру та не відповідає нормативному визначенню адміністративної справи, а тому не підпадає під юрисдикцію адміністративних судів та має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 01.07.2020 року по справі №804/15129/15.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 239 КАС України, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року по справі № 440/2839/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю " ЛІДЕР СНЕК" щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Полтавській області щодо передання у податкову заставу будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративна будівля заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262, згідно акта опису майна, серія та номер: 1/16-03-23-01 від 25.01.2016 та зобов`язанння Головного управління ДПС у Полтавській області звільнити з під податкової застави та вилучення з об`єкту обтяження податковою заставою будівлі цеху лакофарбувальних матеріалів, адміністративної будівлі заводоуправління, реєстраційний номер майна в РПВ: 7435262.

Закрити в зазначеній частині провадження у справі №440/2839/19.

Роз`яснити позивачеві, що розгляд цієї справи в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю " ЛІДЕР СНЕК" до Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області віднесено до суду господарської юрисдикції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)В.В. Катунов
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко Г.Є. Бершов
Повний текст постанови складено 07.08.2020 року