Справа № 127/10948/20
Суддя: Клапоущак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/234/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.07.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Клапоущака С.Ю.,

за участю секретаря судового засідання Кучеренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради ОСОБА_2 про скасування постанови серії ІВ №00000124 від 13 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради ОСОБА_2 про скасування постанови серії ІВ №00000124 від 13 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 25 травня 2020 року позивачу був наданий строк для усунення недоліків, які він усунув у визначений судом термін.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 червня 2020 року вказаний адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, підготовче засідання призначено на 24 червня 2020 року.

Згідно з ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року підготовче провадження було закрито та призначено адміністративну справу до судового розгляду на 23 липня 2020 року.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до оскаржуваної постанови його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме, що він порушив п. 15.9 «е» Правил дорожнього руху України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Позивач вважає, шо вищезазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, 12 травня 2020 року близько 15.00 год. в м. Вінниці по вул. Соборній, поряд з будинком №90, а не будинком №92, як вказано інспектором з паркування, він зупинив свій автомобіль «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_1 , з дотриманням вимог розділу 15 Правил дорожнього руху України, якомога правіше до правого краю проїжджої частини, при цьому відстань до зупинки громадського транспорту «вул. Театральна», яка була розташована позаду, лишалась більше 30 метрів. Жодному учаснику дорожнього руху не було створено перешкод і загроз у безпеці руху, що підтверджується довідкою ГУНП у Вінницькій області від 19.05.2020 №25.3-13зі. Крім того, на зупинці громадського транспорту «вул. Театральна» розташованої по вул. Соборна поряд з будинком №88 встановлено два дорожні знаки - 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» і 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбуса», інспектор з паркування вимірював відстань до автомобіля «Шкода Фабія», номерний знак НОМЕР_1 , від дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», який розташований з порушенням Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014, оскільки візуально є непомітним з місця зупиненого автомобіля.

Відповідно до ч. 4 ст. 14-2 КУпАП на інспектора з паркування покладається обов`язок фіксації географічних координат транспортного засобу, який допустив порушення. На офіційному сайті https://inspector.vmr.gov.ua/ встановлено відмітку фіксації порушення на вул. Соборна по лінії краю будинку №7, розташованого паралельно вул. Хлібна. В той же час, в повідомленні про притягнення до адміністративної відповідальності та в самій оскаржуваній постанові вказано, що порушення зафіксовано по вул. Соборній, 92. При цьому відстань до зупинки громадського транспорту від будинку по вул. Хлібна, 7 і будинку по вул. Соборній, 92 значно різниться і явно перевищує 30-ти метрову дозволену для зупинки межу від посадкового майданчика.

Крім того, якби належний йому транспортний засіб дійсно був розміщений на проїзній частинів з порушенням Правил дорожнього руху України, а саме таким чином, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, інспектор з паркування повинен був довести до логічного завершення процесуальне оформлення даного порушення, виконавши свій обов`язок прямо вказаний у ст. 265-4 КУпАП та «Порядку тимчасового затримання інспекторами з паркування транспортних засобів та їх зберігання», затвердженого постановою КМУ від 14.11.2018 №990, та забезпечити евакуацію належного йому автомобіля, щоб інші транспортні засоби, яким була створена ймовірна перешкода, продовжили свій рух. Однак, інспектор з паркування евакуацію його автомобіля не здійснив.

Оскаржувана постанова винесена з грубим порушенням процесуальних норм. Зокрема, відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи, що інспектором було проігноровано. Зокрема, в графі постанови «Суть порушення» зазначено: «Зупинка на посадкових майданчиках для зупинки маршрутних транспортних засобів». При цьому, у винесеній постанові не вказано інші обставини, які мають значення для правильного прийняття рішення по справі, а саме: яким чином та в якому положенні був зупинений його автомобіль; на якій відставі від посадкового майданчика був зафіксований автомобіль; які межі має посадковий майданчик і де закінчується їх дія по відношенні до вищевказаного автомобіля; чим керувався інспектор з паркування, кваліфікуючи порушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, об`єктивно визначаючи суттєве перешкоджання дорожньому руху або створення загрози безпеці руху з боку належного йому автомобіля; яким технічним засобом здійснювалась фіксація відстані, його серія та інвентарний номер балансового обліку, чи сертифікований він і чи пройшов відповідну метрологічну повірку (відповідно до п. 20 «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого постановою КМУ від 04.062015 №374); який інвентарний номер балансоваого обліку технічного засобу, яким здійснено фотофіксацію; які докази, в якому вигляді і кількості додаються до постанови. Інспектором з паркування у повідомленні до постанови та у самій постанові серії ІВ №00000124 не конкретизовано місце розташування транспортного засобу, зокрема фактична відстань до посадкового майданчика, що в даному випадку є вагомою обставиною суті та складу самого порушення, оскільки не зрозуміло об`єктивну сторону адміністративного правопорушення. Фото були зроблені інспектором з паркування на місці зупинки його автомобіля з таких ракурсів, що вони не можуть бути доказами по даній справі, так як з них не можливо чітко і однозначно визначити факт порушення правил зупинки, яке інспектором було неправомірно інкриміновано у винесеній відносно нього постанові. Таким чином, позивач вважає, що дії інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради ОСОБА_2 щодо винесення відносно нього постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ІВ №00000124 від 13 травня 2020 року за ч. 3 ст. 122 КУпАП за відсутності доказів та складу адміністративного порушення є протиправними і необґрунтованими, тому просить дану постанову скасувати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 - Кріпак О.М. у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, суду надала відзив на позовну заяву, у якому заперечувала проти задоволення позову ОСОБА_1 , посилаючись на те, що фіксація правопорушення проводилася за допомогою приладу фіксації ЕМ4 інв. №101460019, що автоматично визначає координати місця фіксації, копія сертифіката експертизи, атестата відповідності, додаток до сертифіката додала до відзиву. Вищевказаний автомобіль знаходився в межах дії дорожнього знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», а саме на відстані 8 метрів 76 сантиметрів, чим позивач порушив п. 15.9 ПДР України. Розміщення транспортного засобу позивача було таким, що суттєво перешкоджало дорожньому руху або створювало загрозу безпеці руху. Законодавчо в статті 265-4 КУпАП визначено вичерпний перелік порушень, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб, зокрема, розташований у заборонених правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, серед яких, ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а за їх відсутності - ближче 30 метрів від дорожнього знаку такої зупинки з обох боків. Щодо недостатньої оглядовості дорожнього знаку 5.41.1 і правомірності його встановлення, то знак встановлено згідно вимог Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014 за погодженням Управління Національної поліції України у Вінницькій області. На фото в доказовій базі чітко видно, що знак оглядається без перешкод і встановлено згідно вимог без порушень. Відповідно до рішення Вінницької міської ради від 02 травня 2020 року №2250 «Про внесення змін до рішення міської ради від 30 серпня 2019 року №1902» заплановано придбання евакуатора у жовтні 2020 року. Після цього інспектори з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язу Вінницької міської ради будуть мати змогу проводити тимчасове затримання транспортного засобу з доставкою на штрафмайданчик. Відстань від автомобіля до знаку 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса» вимірювалась світлодалекоміром лазерним ручним «BOSH» GLМ40, Інвентарний №11131960/2, що пройшов повірку, копія свідоцтва про повірку долучила до відзиву. З огляду на викладене, представник відповідача просила у задоволенні позову відмовити у зв`язку з відсутністю в діях відповідача по винесенню оскаржуваної постанови порушень норм чинного законодавства.

Згідно з ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

За змістом ст. 7 КАС України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно положень ст. 251 КАС України (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 13 травня 2020 року головним спеціалістом - інспектором з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради ОСОБА_2 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), згідно з якою ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Диспозиція частини 3 статті 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні було встановлено, що інспектором з паркування ОСОБА_2 в оскаржуваній постанові в графі «Суть порушення» викладено обставини, які в повній мірі не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач не здійснював зупинку на посадкових майданчиках для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його права, свободи чи інтересів.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Отже, приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити та скасувати постанову серії ІВ №00000124 від 13 травня 2020 року про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч. 3 ст. 122, ст. 7, ст. 247, ст. 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу паркування департаменту енергетики, транспорту та зв`язку Вінницької міської ради ОСОБА_2 про скасування постанови серії ІВ №00000124 від 13 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, - задоволити.

Скасувати постанову серії ІВ №00000124 від 13 травня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з п. 3 розділу VІ «Прикінцеві положення» КАС України, викладеним в новій редакції згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантану, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19)» №731-ІХ від 18.06.2020, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суддя: