Справа № 580/3007/20
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2020 року справа № 580/3007/20
м. Черкаси
Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Руденко А.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовною заявою до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані 42 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 29.09.2019;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 29.09.2016 по 29.09.2019;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати компенсації за недоотримане речове майно у сумі 4859 грн. та не виплачену частину грошового забезпечення у сумі 31 047 грн. 27 коп.;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошову компенсацію за невикористані 42 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2017 року по 2019 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 29.09.2019;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 29.06.2016 по 29.09.2019;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за недоотримане речове майно у сумі 4859 грн. та невиплачену частину грошового забезпечення у сумі 31 047 грн. 27 коп.;

- стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29.09.2019 на час ухвалення рішення суду.

Подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам статтям 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України і підлягає залишенню без руху з огляду на наступне.

Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивач доказів сплати судового збору не надав, в позовній заяві зазначив, що звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій на підставі пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Судовий збір - це грошова сума, що сплачується особою, яка звертається до суду. Розмір судового збору визначається законом і залежить від об`єктивних ознак позову (заяви), з яких правовідносин він виник і який предмет позову. Умови сплати судового збору однакові і рівні для всіх позивачів, а пільги щодо його сплати передбачені безпосередньо законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011.

Якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору (частина 8 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій або Героя України не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору, а в цій частині зроблена відсилка до іншого законодавства, яке визначає права учасників бойових дій.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України №3551-XII від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг, наданих учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Пунктом 12 частини 1 статті 12 Закону України №3551-XII від 22.10.1993 «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено, що учасникам бойових дій мають право на одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

Вказані правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19 та постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі №490/8128/17.

Враховуючи викладене, позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій за позовну вимогу про зобов`язання нарахувати та виплатити грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій.

Щодо вимог про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення та невиплачену частину грошового забезпечення у сумі 31 047 грн. 27 коп., суд зазначає наступне.

Згідно пункту 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, позивач звільняється від сплати судового збору за вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення та невиплачену частину грошового забезпечення у сумі 31 047 грн. 27 коп., оскільки індексація грошового забезпечення та його невиплачена частина є складовими заробітної плати.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №580/418/19, невиплата власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум і вимога звільненого працівника щодо їх виплати є трудовим спором між цими учасниками трудових правовідносин, а не спором про стягнення заробітної плати.

Оскільки предметом позову є стягнення компенсації середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку, а не стягнення заробітної плати, судовий збір за вказану вимогу підлягає сплаті на загальних підставах.

Вимога про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію за недоотримане речове майно у сумі 4859 грн. не стосуються прав, передбачених статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 та не входить до складових заробітної плати, тому за вказану вимогу судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.
Отже, позивач має сплатити судовий збір на загальних підставах за кожну з вимог майнового характеру:, а саме:

- про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію за недоотримане речове майно у сумі 4859 грн.

- стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08.07.2011 за подання до суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2020 рік від 14.11.2019 року №294-ІХ прожитковий мінімум на одну особу для працездатних осіб на 2020 рік становить 2102 грн.

Згідно пункту 3 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначається обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, проте не зазначає суму, яку просить стягнути, та не додає її обгрунтований розрахунок.

Постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати, яким врегульовано обчислення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Отже, розрахунок середнього заробітку для виплати позивачу за час затримки розрахунку при звільненні має бути здійснений на підставі довідки про розмір середньої заробітної плати, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995.

Копію довідки про розмір середньої заробітної плати, обчисленої згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» №100 від 08.02.1995, позивач до позовної заяви не додає.

Пунктом 2 Розділу ІІ Постанови №100 від 08.02.1995 визначено, що обчислення середньої заробітної плати для оплати часу щорічної відпустки, додаткових відпусток у зв`язку з навчанням, творчої відпустки, додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, або для виплати компенсації за невикористані відпустки провадиться виходячи з виплат за останні 12 календарних місяців роботи, що передують місяцю надання відпустки або виплати компенсації за невикористані відпустки. У всіх інших випадках збереження середньої заробітної плати середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Таким чином, розмір середньої заробітної плати позивача має бути за останні 2 календарні місяці роботи, що передують його звільненню з військової служби.

Згідно частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач зазначає, що йому не виплачувалась індексація грошового забезпечення в період з 29.09.2016 по 29.09.2019, проте доказів її невиплати до позовної заяви не додає.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п?яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:
1. Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

2. Надати позивачу десять днів з дня, наступного за днем отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху, для усунення недоліків позовної заяви, викладених в мотивувальній частині ухвали про залишення позовної заяви без руху.

3. Копію ухвали направити позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Руденко