Справа № 380/4399/20
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
29 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 380/4399/20 пров. № А/857/7347/20
Колегією суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду прийнято постанову, якою апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2020 року про відмову у відкритті провадження у справі № 380/4399/20 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - без змін.
Як слідує зі змісту положень ч.3 ст.34 КАС України, суддя, не згодний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку, яка приєднується до матеріалів справи і є відкритою для ознайомлення.
Хоча і окрема думка, в свою чергу, немає жодного правового значення для результатів розгляду справи, але, відповідно до вимог процесуального закону, виключно саме таким чином суддя у процесуальний спосіб може висловити свою незгоду з прийнятим по справі рішенням суду в цілому та зняти з себе професійну відповідальність за його зміст та подальшу реалізацію.
Таким чином, користуючись наданим КАС України правом, мною, Судовою-Хомюк Н.М. , у зв`язку із незгодою з мотивами суду, а також із результатом розгляду справи, було висловлено окрему думку, суть якої полягає в наступному.
05.06.2020 о 15 год. 35 хв. Головне управління ДПС у Київській області звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД».
Підставою для звернення податкового органу з даною заявою зазначено факт відмови відповідача від відбору зразків продукції, що унеможливлює проведення фактичної перевірки відповідно до наказу Головного управління ДПС у Київській області від 06.05.2020 № 81 «Про проведення фактичних перевірок».
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 заяву Головного управління ДПС у Київській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків - залишено без руху. Надано Головному управлінню ДПС у Київській області строк для усунення недоліків позовної зави до 15:35 год 09.06.2020.
Підставою залишення поданої заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків без руху слугувало те, що податковий орган до поданої заяви не долучив квитанції про сплату судового збору, а також зазначив, що така заява надійшла на електронну пошту суду, проте не підписана за допомогою електронного цифрового підпису (ЕЦП).
12 червня 2020 року Львівський окружний адміністративний суд відмовити у відкритті провадження за позовною заявою Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Підставою для прийняття зазначеної ухвали слугувало те, що суддею встановлено, що згідно з даними КП «Діловодство спеціалізованого суду», Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.06.2020 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» адміністративного арешту майна платника податків. (справа № 380/4477/20). 11.06.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі №380/4477/20.
Оскільки незгода платника з рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків підтверджує існування спору про право в цих правовідносинах, суддя дійшов висновку щодо наявності між сторонами спору про право, оскільки відповідач оскаржує рішенням про застосування адміністративного арешту майна платника податків, законність якого позивач просить підтвердити у цьому позові, а тому у відкритті провадження за позовною заявою Головного управління ДПС у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків слід відмовити.
Апелянт, Головне управління ДПС у Київській області у поданій апеляційній скарзі та у судовому засіданні звертав увагу колегії суддів на те, що судом першої інстанції не дотримано основної засади судочинства, передбаченої ст. 129 Конституції України, як законність, що передбачає вирішення спору при правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням норм процесуального права, та грубо порушено норми ст. 283 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки суд повинен був прийняти рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду. Апелянт наголошував суду апеляційної інстанції на те, що заявником усунуто вимоги ухвали про залишення без руху 09.06.2020, станом на цей день підстави для відмови у відкритті провадження були відсутні.
Колегія суддів апеляційної інстанції залишаючи без змін ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 зазначила, що матеріалами справи підтверджується те, що між сторонами існує спір про право, предметом якого є правовідносини, існування яких є передумовою виникнення підстав для застосування адміністративного арешту майна платника податків та внесення відповідної заяви по даній справі в порядку статті 283 КАС України, оскільки платник податків фактично заперечує рішення від 05.06.2020 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» адміністративного арешту майна платника податків та вчиняє дії направлені на відновлення порушеного, на його думку, права, шляхом оскарження такого рішення, безвідносно до подальшого провадження за вказаним позовом.
Таким чином, колегія суддів при прийнятті рішення вважала, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність спору про право та, як наслідок, про наявність підстав для відмови у відкритті провадження за заявою, оскільки така не може бути розглянута в порядку окремого виду адміністративного судочинства, яким є провадження за зверненням податкового органу на підстав заяви такого органу.
Відтак, колегія суддів зазначає, що наведені висновки спростовують аргументи апеляційної скарги про невідповідність ухвали суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення апеляційної скарги.
Також колегія суддів звернула увагу апелянта на те, що відмова у відкритті провадження відповідно до частини 5 статті 283 КАС України дає право податковому органу звернутись в порядку загального провадження.
Проте з такою позицією колегії суддів не погоджуююсь, вважаю, що були наявні підстави для скасування оскаржуваної, оскільки судом постановлено оскаржувану ухвалу після закінчення строку, визначеного ст. 283 КАС України.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з приписами частини четвертої статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутись до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Право звернення до суду суб`єктом владних повноважень - податковим органом визначено статтею 94 ПК України, а саме: на суд покладено обов`язок перевірити обґрунтованість рішення контролюючого органу про застосування адміністративного арешту майна платника податків. Відтак, для здійснення судового контролю за рішенням податкового органу, яке зачіпає права та інтереси платника податків, податковий орган зобов`язаний звернутись до суду.
Зверненню податкового органу до суду передує процедура застосування адміністративного арешту, встановлена статтею 94 ПК України, відповідно до якої контролюючим органом може бути накладено арешт на майно платника податків, який полягає в обмеженні або забороні платнику податків у реалізації прав розпорядження або користування його майном. Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом (п. 94.1).
Відтак, податковий орган має право/обов`язок звернутись до суду в порядку загального провадження з дотриманням загальних строків звернення до суду з позовними вимогами про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. При розгляді вимоги щодо підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків до предмета доказування входить, зокрема наявність підстав та дотримання порядку призначення контролюючим органом перевірки та прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.
Крім того, КАС України визначено особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ (глава 11) та порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ (§ 2 цієї глави). Статтею 283 КАС України врегульовано особливості провадження у справах за зверненням органів доходів і зборів на підставі заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків.
Цей порядок є альтернативним загальному порядку розгляду справ.
Відповідно до приписів статті 283 КАС України податковим органом заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі (частина друга). Такою обставиною в цьому випадку є дата прийняття рішення про застосування адміністративного арешту майна.
У разі недотримання вимог частини другої цієї статті суд повідомляє про це заявника та надає йому строк, але не більше ніж 24 години, для усунення недоліків. Невиконання вимог суду в установлений строк тягне за собою повернення заявнику заяви та доданих до неї документів (частина третя).
Обчислення строку для розгляду заяви судом відбувається в годинах, та суд повинен прийняти рішення по суті заявлених вимог не пізніше 96 годин, відлік якого розпочинається з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення заявника до суду (частина сьома). До цього строку включаються години, що припадають на вихідні та святкові дні.
Також законодавцем визначено, що в порядку ст. 283 КАС України податковий орган може звернутись виключно у разі безспірності таких вимог, оскільки в протилежному випадку суд зобов`язаний відмовити у відкритті провадження відповідно до частини четвертої статті 283 КАС України у зв`язку з наявністю спору про право.
Із матеріалів справи встановлюється, що 05.06.2020 - на момент звернення Головним управлінням ДПС у Київській області із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків у справі № 380/4399/20, так і на момент подання заяви про усунення недоліків 09.06.2020 спір про право був відсутній, оскільки провадження у справі № 380/4477/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Львівська тютюнова фабрика ЛТД» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення від 05.06.2020 про застосування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Львівська Тютюнова Фабрика ЛТД» адміністративного арешту майна платника податків було відкрито лише 11 червня 2020 року.
Статтею 270 КАС України визначено особливості обчислення строків, визначених статтею 283 КАС України. Такі строки є скороченим, що об`єктивно пов`язано із специфікою та необхідністю швидкого вирішення справ даної категорії, що також встановлено процесуальним законом.
Вважаю, що постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали 12.06.2020, здійснено поза межами 96-ти годин, з моменту коли податковий орган зверненувся із заявою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. свідчить про порушення норм матеріального та процесуального права, оскільки закон містить імперативну норму про необхідність перевірки обґрунтованості арешту протягом 96-ти годин (пункт 94.10 статті 94 ПК України), воля законодавця сформульована однозначно, і спеціальне регулювання відносин, пов`язаних з адміністративним арештом, виключає можливість вирішення судом питання про обґрунтованість арешту за спливом встановленого законом строку.
Главою 11 КАС України визначено порядок розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ, і строк розгляду поданої заяви про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків обчислюється саме з моменту подання - у даній справі Головне управління ДПС у Київській області звернулось до суду 05.06.2020 о 15 год. 35 хв.
Також вважаю за необхідне зазначити, що наявність спору про право, суд може виявити як до, так і після відкриття провадження у справі за поданням контролюючого органу про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна платника податків. У разі виявлення наявності спору про право після відкриття провадження у справі за відповідним поданням, суд закриває провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС.
На мою думку, за наведених обставин оскаржувана ухвала підлягала скасуванню, а справу необхідно було направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Суддя Н. М. Судова-Хомюк
Виготовлено та підписано 10.08.2020, у зв`язку з перебуванням судді Шинкар Т.І. у відпустці з 30.07.2020 по 07.08.2020.