Справа № 460/3096/19
Суддя: Макарик Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/3096/19 пров. № А/857/4300/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Макарика В.Я.

суддів - Бруновської Н.В., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання - Волошин М.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року (головуючий суддя в суді першої інстанції Дудар О.М., м. Рівне) у справі №460/3096/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області про визнання протиправними та нечинними рішень,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Городищенської сільської ради Рівненського району Рівненської області в якому просила визнати протиправним та нечинним рішення Городищенської сільської ради від 13 серпня 2019 року №1253 "Про внесення змін до Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного об`єднання територіальних громад";

- визнати протиправним та нечинними пункт 1.6 Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного об`єднання територіальних громад на території Городищенської сільської ради, затвердженого рішенням від 13 серпня 2019 року №1253;

- визнати протиправними та нечинними рішення Городищенської сільської ради від 13 серпня 2019 року №1254 "Про внесення змін до Регламенту Городищенської сільської ради, затвердженого рішенням №3 від 9 листопада 2015 року першої чергової сесії Городищенської сільської ради 7-го скликання".

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись із цим рішенням, його оскаржила позивачка ОСОБА_1 та вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального і процесуального права та без урахування всіх обставин справи. Тому апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Учасники справи в судове засідання не прибули, про дату, час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними в справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави в межах апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з ч.3 ст.24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР), органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

Форми та засоби реалізації права територіальних громад на місцеве самоврядування передбачено Конституцією України, частиною 1 статті 144 якої визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ч.1 ст.59 Закону №280/97-ВР, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

13 серпня 2019 року Городищенською сільською радою прийнято рішення №1253 "Про внесення змін до Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного об`єднання територіальних громад"(далі - Рішення №1253) (а.с.7).

Зазначене рішення Городищенська сільська рада прийняла відповідно до частини 4 статті 5 Закону України "Про добровільне об`єднання територіальних громад", враховуючи методичні рекомендації практичного посібника "Добровільне об`єднання та приєднання територіальних громад", розробленого Центральним офісом реформ при Мінрегіоні, керуючись ст.34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Рішенням №1253 викладено в новій редакції Порядок проведення громадських обговорень з питань добровільного об`єднання територіальних громад на території Городищенської сільської ради (а.а.с.8-12).

Зокрема, п.1.6 зазначеного Порядку викладено наступним чином: "Учасниками громадського обговорення можуть бути члени територіальної громади Городищенської сільської ради, зокрема, повнолітні дієздатні фізичні особи, зареєстровані у селах Городище та Кругле Рівненського району Рівненської області у визначеному законом порядку".

Відносини, що виникають у процесі добровільного об`єднання територіальних громад сіл, селищ, міст, а також добровільного приєднання до об`єднаних територіальних громад регулює Закон України "Про добровільне об`єднання територіальних громад" від 05.02.2015 №157-VIII (далі - Закон №157-VIII).

Згідно з ч.4 ст.5 Закону №157-VIII, порядок проведення громадського обговорення з питань, передбачених цим Законом, визначається сільською, селищною, міською радою.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №280/97-ВР, територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Стаття 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" від 11.12.2003 №1382-IV (далі - Закон №1382-IV), визначає місце проживання як житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (ст.3 Закону №1382-IV).

Ця ж норма визначає документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, якими є: паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Згідно з ч.3 ст.3 Закону України "Про місцеві вибори" від 14.07.2015 №595-VIII (далі - Закон №595-VIII), що діяв на момент прийняття спірного рішення, належність громадянина до відповідної територіальної громади та проживання його на відповідній території визначається його зареєстрованим місцем проживання.

Відповідно до ст.6 Закону №1382-IV, громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання

Відтак, обов`язок громадян реєструвати своє місце проживання презюмується. При цьому, відомості про зареєстроване місце проживання вносяться до одного з документів, перелік яких визначений ст.3 Закону №1382-IV.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що існує нерозривний зв`язок між реєстрацією місця проживання особи, як члена територіальної громади та його правом на участь у вирішенні основних питань місцевого самоврядування.

Також слід зазначити, що позивачка маючи намір брати активну участь у житті територіальної громади Городищенської сільської ради, не позбавлена права (більше того, має обов`язок) зареєструвати своє фактичне місце проживання в с.Городище Рівненського району Рівненської області в порядку, передбаченому Законом №1382-IV. Виконання обов`язку з реєстрації місця проживання надасть позивачу бажане нею право брати участь в громадському обговоренні з питань добровільного об`єднання територіальних громад.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення Городищенської сільської ради від 13.08.2019 №1253 "Про внесення змін до Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного об`єднання територіальних громад" та пункт 1.6 Порядку проведення громадських обговорень з питань добровільного об`єднання територіальних громад на території Городищенської сільської ради, затвердженого рішенням від 13.08.2019 №1253 прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством, жодних прав позивача не порушують, відповідають критеріям, визначеним ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відтак, підстави для скасування зазначеного рішення у суду відсутні.

13 серпня 2019 року Городищенською сільською радою прийнято також рішення №1254 "Про внесення змін до Регламенту Городищенської сільської ради, затвердженого рішенням №3 від 9 листопада 2015 року першої чергової сесії Городищенської сільської ради 7-го скликання" (далі - Рішення №1254) (а.а.с.13-14).

Зазначене рішення Городищенська сільська рада прийняла, заслухавши інформацію сільського голови Павлюка П.А. про внесення змін до Регламенту Городищенської сільської ради та керуючись ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Законом України "Про доступ до публічної інформації", Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", Інструкцією з діловодства Городищенської сільської ради.

Рішення №1254 внесено наступні зміни до Регламенту Городищенської сільської ради, затвердженого рішенням першої сесії сьомого скликання №3 від 09.11.2015:

а) п.3 ст.2.20 викласти в наступній редакції - "проекти рішень сільської ради оприлюднюються їх розробниками у порядку, визначеному Законом України "Про доступ до публічної інформації" на інформаційних стендах сільської ради, або на веб-сайті сільської ради або в ЗМІ;

б) абзац другий п.1 ст.2.23 викласти в наступній редакції - "розроблені відповідними розпорядниками та оприлюднені ними на інформаційному стенді сільської ради або веб-сайті сільської ради або в ЗМІ і погоджені у встановленому порядку проекти рішень передаються до сільської ради не пізніше ніж за 15 днів до сесії. Відповідальність за зміст проекту рішення несе безпосередній розпорядник (хто готував проект рішення).

Судом першої інстанції зазначено, що вказане рішення стосується прав, свобод та інтересів членів територіальної громади Городищенської сільської ради, до яких позивач, як описано судом вище, не належить.

За приписами ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно з ч. 3 ст. 9 КАС України, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Таким чином, адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Тобто, для задоволення позову адміністративний суд повинен встановити, що у зв`язку з прийняттям рішення, дією або бездіяльністю суб`єктом владних повноважень порушуються права позивача.

При цьому, позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Проте, право на звернення до адміністративного суду з позовом не завжди співпадає з правом на судовий захист, яке закріплено у ст.5 КАС України. Саме по собі звернення до адміністративного суду за захистом ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Адже для того, щоб було надано судовий захист суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу та інтерес, про захист яких вона просить і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові, що було вірно зроблено судом першої інстанції.

Наведені висновки викладено Верховним Судом у постанові від 24.10.2018 у справі №731/216/17 та враховуються судом у силу положень ч.5 ст.242 КАС України.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229 ч. 4, 241, 243, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2020 року у справі №460/3096/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. Я. Макарик
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький