Справа № 206/747/20 (2-а/206/29/20)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 206/747/20 (2-а/206/29/20)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року у справі №206/747/20 (2-а/206/29/20) за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кондратюка Олександра Анатолійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

21 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив скасувати постанову серія АА №641978 від 13.02.2020 року про накладення адміністративного стягнення в розмірі 119 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ст. ч 2 ст. 178 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено про протиправність оскаржуваної постанови з підстави прийняття останньої з порушенням норм права, зокрема з порушенням місця і порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, без врахування того, що відсутні будь-які докази вчинення позивачем проступку.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року позов задоволено.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що матеріали даної справи містять наявну належну доказову базу, яка підтверджує факт вчинення позивачем порушення, та як наслідок обґрунтовує належність притягнення його до адміністративної відповідальності. Розгляд справи проводився згідно чинного законодавства, позивачу роз`яснено його права відповідно до ст.268 КУпАП.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони повідомлені про день розгляду справи.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії АА №641978 від 13.02.2020 року позивач ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 178 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. (а.с.5). Вказаною постановою констатовано, що ОСОБА_1 , 13.02.2020 року о 13 год. 30 хв. в АДРЕСА_1 , з`явився в громадському місці в п`яному вигляді, що ображає людську гідність та громадську мораль повторно протягом року 12.04.2019.

Позивач вважаючи, постанову неправомірно звернувся до суду із зазначеним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позов дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів стосовно того, що позивач перебував саме у громадському місці в стані алкогольного сп`яніння, що ображало людську гідність та громадську мораль відповідачем і до суду. При цьому, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається, які саме конкретні фактичні дії вчиняв позивач, що свідчили б про непристойність його поведінки та образу людської гідності і громадської моралі у громадському місці, що складають обов`язкові ознаки об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 178 КУпАП.

Також суд зазначив, що частина 2 статті 178 КУпАП передбачає відповідальність саме за дії передбачені ч. 1 ст. 178 КУпАП, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, однак доказів, що до позивача було застосовано заходи адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 178 КУпАП суду не надано.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення встановлені статтею 222 КУпАП.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення громадського порядку (зокрема, статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 статті 178 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 2 статті 178 КУпАП передбачено, що ті самі дії, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення тягнуть за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Дії позивача кваліфіковані інспектором УПП як: перебування у п`яному вигляді в громадському місті, чим порушено громадський порядок.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку. Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16-річного віку). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого та непрямого умислу. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у появі в громадських місцях у нетверезому стані, що ображає людську гідність і громадську мораль, під якою необхідно розуміти: поведінку особи у стані сп`яніння, яка явно порушує загальновизнані норми (непристойні висловлювання або жести, грубі вигуки, нав`язливе ставлення до громадян тощо); коли порушник має непристойний зовнішній вигляд, що викликає відразу (брудний, мокрий, розстебнутий одяг тощо); через сп`яніння особа повністю чи значною мірою втратила орієнтування (безцільно стоїть чи безцільно пересувається з місця на місце, у неї порушена координація рухів, звідси - нестійкість, хитка хода); п`яний повністю безпорадний (у непритомному стані). До того ж не має значення вид вжитого напою, що містив алкогольну складову, а також місце його вживання (це може бути будь-яке громадське місце, навіть те, де розпивання алкогольних напоїв не заборонено. Водночас не можна кваліфікувати появу у п`яному вигляді лише за ознаками стану сп`яніння в громадському місці, якщо поведінка особи не ображає людську гідність і громадську мораль.

Відповідно до змісту протоколу та постанови у справі про адміністративне правопорушення, на позивача накладено стягнення за перебування з ознаками стану алкогольного сп`яніння у громадському місці, що на думку відповідача ображало людську гідність і мораль. При цьому, не зазначено які саме дії або бездіяльність позивача ображало людську гідність і мораль.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дослідивши відеозапис, наданий Департаментом патрульної поліції до суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не вважає його доказом, що підтверджує вчинення позивачем правопорушення, оскільки з наданого доказу вбачається, що позивач знаходився у себе вдома, а не у громадському місці, а інспектори здійснюють розгляд адміністративної справи, а отже відсутні докази перебування позивача у п`яному вигляді у громадському місці.

Посилання відповідача на пояснення інспекторів поліції, як на підтвердження вчиненого позивачем правопорушення, не є доказом у розумінні ст. 251 КУпАП.

Крім того, частина 2 статті 178 КУпАП передбачає відповідальність саме за дії передбачені ч. 1 ст. 178 КУпАП, вчинені повторно протягом року після застосування заходів адміністративного стягнення, однак доказів, що до позивача застосовано заходи адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 178 КУпАП відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

З огляду на викладене вище, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про необхідність скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 272, 286, 311, 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 327, 328 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09 квітня 2020 року у справі №206/747/20 (2-а/206/29/20) - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак