Справа № 480/4945/20
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову
07 серпня 2020 р. Справа № 480/4945/20
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Шевченко І.Г., розглянувши заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" звернулося до суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якій просить:
1) визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 12.05.2020 р. № 1629/5 «Про задоволення скарги»;
Ухвалою суду від 07.08.2020 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20.08.2020.
Разом з позовною заявою товариством з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" було подано заяву про забезпечення позову, в якій представник просить:
1) зупинити дію наказу Міністерства юстиції України від 12.05.2020 № 1629/5 «Про задоволення скарги»;
Заява мотивована тим, що позивачем було подано скаргу від 25.11.2019 №5118 на реєстраційні дії державного реєстратора, вчинені останнім 23.09.2019, та після здійснення яких відомості у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" технічно заблокувались та перестали бути активними для внесення змін.
Наказом Міністерства юстиції України від 12.05.2020 №1629/5 «Про задоволення скарги» скаргу позивача було задоволено частково та покладено обов`язок на Департамент нотаріату та державної реєстрації щодо виправлення технічної помилки у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців за громадських формувань щодо товариства з обмеженою відповідальністю «Сумитеплоенерго» (ідентифікаційний код юридичної особи 33698892) шляхом проведення актуалізації реєстраційних дій у реєстраційній справі № 1 632 002128 50.
Однак, вважає, що проведення на виконання оскаржуваного наказу актуалізації оскаржуваних реєстраційних дій державного реєстратора за відсутності рішення суду про скасування державної реєстрації змін до установчих документів ТОВ «Сумитеплоенерго», проведених на виконання рішення загальних зборів учасників ТОВ «Сумитеплоенерго»» від 26.06.2009 р., оформленим протоколом №25 та скасування інших подальших реєстраційних дій, означає зміну власників (учасників) без рішень судів та зміни його керівництва.
Наголосив, що ТОВ «Сумитеплоенерго» звернулося з скаргою до відповідача не з приводу того, що державний реєстратор не вчинив актуалізації реєстраційних дій чи діяв всупереч позиції управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» при розгляді аналогічних питань, а тому, що вважало, що державним реєстратором допущено ряд порушень норм законодавства України, зазначених в скарзі, при вчиненні оскаржуваних реєстраційних дій, скасування яких вже, як наслідок, призведе до розблокування реєстраційної справи ТОВ «Сумитеплоенерго» в зв`язку з виконанням державним реєстратором відповідних рішень, якщо такі будуть прийняті.
Відмічає, що не є компетенцією відповідача вирішувати спори щодо законності прийнятих рішень учасниками ТОВ Сумитеплоенерго», які в судовому порядку не скасовувались та були прийняті після ухвалення рішення господарського суду Сумської області від 13.02.2008 р. у справі № 9/784-07(2/106-07) та рішення господарського суду Сумської області від 02.04.2009 р. у справі № 9/784-07(2/106-07) та не є компетенцією відповідача приймати рішення про здійснення актуалізації чи зобов`язання здійснення актуалізації оскаржуваних реєстраційних дій на відповідну особу.
Стверджує, що наказ Міністерства юстиції України від 12.05.2020 № 1629/5 "Про задоволення скарги» прийнятий з порушенням підпункту 4 пункту 9 Порядку розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації, територіальних органів міністерства юстиції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 № 1128, а також з порушенням норм ч. 6 ст. 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» та ст. ст. 19; 68; 124 Конституції України, ст. 5 Закону України «Про судоустрій та статус суддів».
Розгляд заяви позивача про забезпечення позову здійснюється згідно ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Перевіривши доводи представника позивача, викладені у поданій заяві, вбачається необхідним у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Відповідно до ч.ч.4,5,6 ст.154 КАС України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.
Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).
Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, зокрема, шляхом зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.
За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.
Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.
Із наведеного вбачається, що вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має пересвідчитись, що надані докази та доводи позивача переконливо свідчать про наявність підстав для забезпечення позову.
Згідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.
В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.
Обґрунтовуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову, представник позивача вказує на те, що існує реальна загроза того, що до моменту вирішення справи по суті та до набрання чинності судовим рішенням у цій справі невжиття зазначених у заяві позивача заходів забезпечення позову призведе до неефективності обраного ним способу судового захисту. Однак, наведені заявником обставини, на переконання суду, не є обґрунтованими для вжиття заходів забезпечення позову визначеним позивачем шляхом, та співмірними, оскільки матеріали поданої заяви не містять об`єктивних доказів вжиття дій відповідачем щодо виконання наказу, прийнятого ще в травні 2020р., та доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам позивача, представником ТОВ "Сумитеплоенерго" не наведено жодних істотних обставин та доказів, які б вказували на те, що без вжиття заходів забезпечення позову стане неможливим захист цих прав свобод та інтересів або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. У випадку задоволення позову та скасування оскаржуваного наказу, відповідач зобов`язаний буде повторно розглянути подану ТОВ «Сумитеплоенерго» скаргу.
Тобто, перешкоди у вигляді реальних підстав вважати, що невжиття заходів забезпечення позову, які просить застосувати заявник, можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, на переконання суду, в даному випадку відсутні.
На обґрунтування неможливості виконання рішення суду, представник позивача посилається також на те, що ТОВ Сумитеплоенерго звернулося з скаргою до відповідача не з приводу того, що державний реєстратор не вчинив актуалізації реєстраційних дій чи діяв всупереч позиції управління Центр надання адміністративних послуг у м. Суми при розгляді аналогічних питань, а ТОМУ, що вважало, що державним реєстратором допущено ряд порушень норм законодавства України, зазначених в скарзі, при вчиненні оскаржуваних реєстраційних дій, скасування яких вже, як наслідок, призведе до розблокування реєстраційної справи ТОВ Сумитеплоенерго в зв`язку з виконанням державним реєстратором відповідних рішень, якщо такі будуть прийняті. Разом з тим, вказані доводи, як і більшість інших доводів, викладених у заяві про забезпечення позову, є аналогічні доводам, які представник позивача наводить на обґрунтування позовних вимог, та які є предметом доказування в судовому засіданні під час розгляду в даній справі по суті.
Крім того, представник позивача наполягає, що оскаржуваний наказ прийнято з порушенням ряду норм чинного законодавства України та він не відповідає критеріям правомірності визначених в ч.2 ст.2 КАС України. В той же час, відповідність винесеного наказу критеріям правомірності, підлягає дослідженню при судовому розгляді, а не при вирішенні питання про наявність підстав для забезпечення позову, через що задоволення такої заяви призведе до фактичного вирішення справи по суті без розгляду справи, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
Подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування наказу також не може слугувати беззаперечним доказом того, що таке рішення відповідача є очевидно протиправними та не може бути автоматичною підставою для вжиття заходів забезпечення позову. При розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.
Отже, за наведених обставин, у заяві про забезпечення позову відсутнє обґрунтування доцільності забезпечення позову в спосіб, визначений представником ТОВ «Сумитеплоенерго», в даному випадку заходи забезпечення позову не відповідають суті спору, в площині захисту в адміністративних правовідносинах. Відтак, наявність підстав, зазначених в ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, представника позивача для забезпечення позову суд не вбачає.
Отже, з урахуванням вищезазначеного, вбачається необхідним у задоволенні заяви представника ТОВ «Сумитеплоенерго» про забезпечення позову відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 151, 152, 154, 243, 248, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
В задоволенні заяви представника товариства з обмеженою відповідальністю "Сумитеплоенерго" про забезпечення позову - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття ухвали апеляційної скарги.

Суддя І.Г. Шевченко