Справа № 280/2566/20
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року Справа № 280/2566/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення №003783305, №003793305, визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.03.2020 №Ф-, визнати протиправним та скасувати рішення від 03.03.2020 №003723305 про застосування штрафних санкцій.

В обґрунтування заявленого позову Позивач посилається на те, що в період з 19.12.2019 року по 03.01.2020 року Відповідачем була проведена планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.20118 р.

За результатами перевірки складено Акт № 16/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 20.01.2020 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.20118 р.. (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлені порушення:

п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 21 867, 45 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 4 410,94 грн., за 2018 р. на суму 17 456,51 грн.

пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 , пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями, а саме, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1 822,29 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 367,58 грн. та за 2018 рік у сумі 1454,71 грн.

п. 2 ч.1 ст. 7 , п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI із змінами та доповненнями, а саме заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу на загальну суму 26730,89 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 5 391,15 грн., за 2018 рік на суму 21 335,73 грн.

На підставі Акту перевірки Відповідачем 03.03.2020 року прийнято:

податкове повідомлення - рішення № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27 334,31 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 21 867,45 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5466,86 грн.

податкове повідомлення - рішення № про збільшення грошового зобов`язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 277,86 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 1 822,29 грн.,за штрафними (фінансовими) санкціями - 455,57 грн.

вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- зі сплати єдиного внеску в сумі 26 730,89 грн.

рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 5 884,49 грн.

Позивач, не погоджуючись із вказаними висновками Акту перевірки, вважає їх безпідставними, незаконними та необґрунтованими.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи у судовому засіданні 18.06.2020. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач адміністративний позов не визнав. У письмовому відзиві (вх. № 25344 01.06.2020) зазначає про те, що вважає адміністративний позов необґрунтованим та таким,що не підлягає задоволенню.

Відповідач зазначає, що перевіркою встановлені порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями, а саме:

завищення валових витрат за 2017 рік на суму 24505,24 грн. у зв`язку з безпідставним включенням до складу валових витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу в 2017 році витрат по командировочному листу № 44 за 2016 рік з в сумі 24 505,24 грн. які є не оплаченими;

завищення валових витрат за 2018 рік на суму 96980,61 грн. у зв`язку з безпідставним включенням до складу валових витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу в 2018 році, витрат по командировочному листу № 26 за 2017 рік в сумі 55 106,15 грн., які є не оплаченими, та витрат на придбання дизельного палива у розмірі 41874,47 грн. (без ПДВ), використання якого в господарській діяльності не встановлено.

Внаслідок порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями, на думку Відповідача, занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 21 867, 45 грн., в тому числі:

за 2017 рік на суму 4 410,94 грн.,

за 2018 р. на суму 17 456,51 грн.

Також Відповідач у відзиві зазначив, що через встановлення Актом перевірки заниження суми чистого оподатковуваного доходу від здійснення підприємницької діяльності, який є об`єктом оподаткування військовим збором, на загальну суму 125685,85 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 24505,24 грн., за 2018 рік в сумі 96980,61 грн., встановлено порушення вимог пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 , пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями, а саме, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1 822,29 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 367,58 грн. та за 2018 рік у сумі 1454,71 грн.

Стосовно порушення п. 2 ч.1 ст. 7 , п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI із змінами та доповненнями, а саме заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу на загальну суму 26730,89 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 5 391,15 грн., за 2018 рік на суму 21 335,73 грн., Відповідач зазначив, що проведеною перевіркою встановлено заниження бази нарахування єдиного соціального внеску на загальну суму 121491,85 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 24505,24 грн., за 2018 рік на суму 96980,61 грн., що в свою чергу призвело до порушення п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI із змінами та доповненнями.

Ухвалою суду від 18.06.2020 розгляд справи було відкладено на 27.07.2020.

У судове засідання 27.07.2020 представники сторін не з`явились, однак подали клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

В силу положень ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За наведеного, суд вирішив завершити розгляд справи за наявними документами, без участі сторін, в порядку письмового провадження.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Запорізькій області період з 19.12.2019 року по 03.01.2020 року проводилась планова виїзна перевірка фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.20118 р.

За результатами перевірки складено Акт № 16/08-01-13-05/ НОМЕР_1 від 20.01.2020 р. «Про результати документальної планової виїзної перевірки фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (р.н.о.к. НОМЕР_1 ) з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017р. по 31.12.20118 р.. (далі - Акт перевірки).

Актом перевірки встановлені порушення:

п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 21 867, 45 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 4 410,94 грн., за 2018 р. на суму 17 456,51 грн.

пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164 , пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями , а саме, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 1 822,29 грн., в тому числі за 2017 рік в сумі 367,58 грн. та за 2018 рік у сумі 1454,71 грн.

п. 2 ч.1 ст. 7 , п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI із змінами та доповненнями, а саме заниження суми єдиного внеску, нарахованого з чистого оподаткованого доходу на загальну суму 26730,89 грн., у тому числі за 2017 рік на суму 5 391,15 грн., за 2018 рік на суму 21 335,73 грн.

пп. 164.2.1, п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1, пп.168.1.2 п. 168.1, пп. 168.4.1 п. 168.4 ст.168, п. 171,1 ст. 171, п. 176,2 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями в частині не нарахування та не перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб за неоформлених найманих працівників у сумі 1890,00 грн., в тому числі у розмірі 630,00 грн. за квітень 2018 р., в розмірі 630,00 грн. за травень 2018 р., в розмірі 630,00 грн. за червень 2018 року.

пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями в частині не нарахування та не перерахування до бюджету сум військового збору за неоформлених найманих працівників в сумі 157,50 грн., в т.ч. за квітень 2018 р. в розмірі52,50 грн., за травень 2018 р. в розмірі 52,50 грн., за червень 2018 року в розмірі 52,50 грн.

пп. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49, п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями та п. 1.2, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4, п. 3.5, п. 3.6 ст. 3 розділу ІІІ наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» в частині не відображення в звіті за формою 1ДФ за 2 кв. 2018 р. нарахування та виплати доходу та податку на доходи фізичних осіб за ознакою 102 « сума винагороди та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податків відповідно до умов цивільно - правового договору» по гр.. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 1 ч.2 ст. 6 , п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5, ч. 7, ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями в частині порушення у звітності сум нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», встановлено заниження сум нарахованої заробітної плати на загальну суму 2310,00 грн., в т.ч. у розмірі 770,00 грн. за квітень 2018 р., у розмірі 770,00 грн. за травень 2018 р., у розмірі 770,00 грн. за червень 2018 р.

пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями встановлено включення до декларацій за 2017-2018 рр. перекручених даних, а саме завищення валових витрат.

Не погоджуючись з висновками про порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями; пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями; п. 2 ч.1 ст. 7 , п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 (у редакції, що діє з 01.01.2016 р.) Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 р. № 2464-VI із змінами та доповненнями Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Порушення пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями в частині не нарахування та не перерахування до бюджету сум військового збору за неоформлених найманих працівників ; пп. 16.1.3 п. 16.1 ст.16, пп. 49.18.2 п. 49.18 ст.49, п. 51.1 ст. 51, пп. «б» п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями та п. 1.2, п. 3.2, п. 3.3, п. 3.4, п. 3.5, п. 3.6 ст. 3 розділу ІІІ наказу Міністерства фінансів України від 13.01.2015 р. № 4 «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку» ; п. 1 ч.2 ст. 6 , п. 1 ч. 1 ст. 7, ч. 5, ч. 7, ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями в частині порушення у звітності сум нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці» позивачем в даному адміністративному провадженні не оскаржуються.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України №2755-VI від 02.12.2010 (зі змінами та доповненнями). Зокрема ПК України визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (абз. 1 п. 1.1 ст. 1 ПК України).

Статтею 177 Податкового кодексу України визначено особливості оподаткування доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пункт 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України визначає що до переліку витрат , безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2 витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, пов`язаних з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з об`єктів житлової нерухомості); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, пов`язаних з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4.інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Підпунктом 177.4.5 пункту 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України визначено перелік витрат, які не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів, визначених абзацами восьмим - десятим підпункту 177.4.6 цього пункту;

документально не підтверджені витрати.

Згідно із пп.14.1.36. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також, через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Таким чином, з вказаних норм права вбачається, що при визначенні фізичною особою-підприємцем об`єкта оподаткування податком на доходи фізичних осіб можуть враховуватися лише документально підтверджені витрати, пов`язані з господарською діяльністю такої фізичної особи-підприємця.

Актом перевірки встановлено порушення п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями внаслідок чого занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 21 867, 45 грн., в тому числі:

за 2017 рік на суму 4 410,94 грн.,

за 2018 р. на суму 17 456,51 грн.

Заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік на суму 4 410,94 грн., на думку Відповідача, виникло у зв`язку з включенням Позивачем до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат в розмірі 24 505,24 грн. по командировочному листу № 44 за 2016 рік з порушенням положень п. п. 177.4 ст. 177 ПКУ, а саме витрати в сумі 24 505,24 грн. є не оплаченими (стор .20 Акту перевірки).

Заниження податку на доходи фізичних осіб за 2018 рік на суму 17 456,51 грн. , на думку Відповідача, виникло у зв`язку з включенням Позивачем до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат в розмірі 96 980,61 грн.. з порушенням положень п. п. 177.4 ст. 177 ПКУ (стор.31 Акту перевірки), в тому числі:

18.12.2018 р. по командировочному листу № 26 за 2017 рік витрати в сумі 55 106,15 грн. є не оплаченими.

витрати на придбання дизельного палива у розмірі 41874,47 грн. (без ПДВ), використання якого в господарській діяльності не встановлено.

Висновок про заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 та 2018 рік зроблено Відповідачем з порушенням ст. 77, 83, 85, 86 Податкового кодексу України.

Згідно п. 77.9 ст. 77 ПКУ порядок оформлення результатів документальної планової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Як зазначено у пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

В акті перевірки зазначаються як факти заниження, так і факти завищення податкових зобов`язань платника (пункт 86.10 статті 86 ПК України).

Відповідно до п. 77.8 ст. 77 ПКУ перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної планової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Так згідно, п. 83.1 ст. 83 ПКУ для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є, зокрема, документи, визначені цим Кодексом податкова інформація.

Відповідно до пп. 72.1.1.1 п. 72.1 ст. 72 ПКУ для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація, що міститься в податкових деклараціях.

Пунктом 177.10 статті 177 ПКУ встановлено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Форма Книги обліку доходів і витрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Порядок ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність затверджено Наказ Міністерства доходів і зборів України 16.09.2013 N 481, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 р. за N 1686/24218

Відповідно до ч. 5 п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність у графі 5 Книги зазначаються реквізити документа, який підтверджує понесені витрати, що безпосередньо пов`язані з отриманим доходом. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути, зокрема, платіжне доручення, прибутковий касовий ордер, квитанція, фіскальний чек, акт закупки (виконаних робіт, наданих послуг) та інші первинні документи, що засвічують факт оплати товарів, робіт, послуг.

Відповідно до п. 1.12 Акту перевірки Книга обліку доходів та витрат перевірялась суцільним порядком.

Будь-який висновок акта перевірки щодо порушення вимог законодавства має ґрунтуватись на визначених статтею 83 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями належних та допустимих доказах, отриманих безпосередньо від платника податків, а також з інших джерел у встановленому законом порядку.

Книга обліку доходів та витрат , яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність Позивача за 2017 рік не містить запису від 17.12.2017 року, як то зазначено в Акті перевірки на стор. 20, про включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат в сумі 24 505,24 грн. по командировочному листу № 44 за 2016 рік.

Таким чином висновок про завищення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, на суму 24 505,24 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб за 2017 рік на суму 4 410,94 грн., є такий, що не підтверджується належними доказами та зроблено з порушенням ст. 83 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями.

Так само, і встановлення Відповідачем завищення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу в 2018 році в сумі 55 106,15 грн. по командировочному листу № 26 за 2017 рік.

Так, згідно даних Книги обліку доходів та витрат Позивача за 2018 рік 18.12.2018 року до складу витрат віднесено витрати по Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 26 від 09.06.2017 р. в сумі 56 420,06 грн.

Витрати на відрядження в сумі 56 420,06 грн. були здійснені 23 травня 2017 року та 09 червня 2017 року шляхом видачі грошових коштів на відрядження. Метою відрядження було надання послуг з перевезення вантажу, в тому числі і на замовлення ФОП ОСОБА_5 на підставі договору № 06/08/2015 на міжнародні перевезення вантажів автомобільним транспортом від 06.08.2015 р.

Оскільки ФОП ОСОБА_5 сплатив за надані послуги лише в 2018 році (банківська виписка за 13.12.2018р., 14.12.2018 р., 21.12.2018 р.), то витрати на відрядження на підставі Звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт № 26 від 09.06.2017 р. в сумі 56 420,06 грн., відображено в Книзі обліку доходів та витрат в періоді отримання доходу, задля якого такі витрати понесені.

Включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, витрат по в розмірі 55 106,14 грн., 18.12.2018 р. Позивач не здійснював.

Щодо завищення витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу, за 2018 рік в сумі 41874,47 грн. (витрати на придбання дизельного палива, яке не було використано в господарській діяльності), то Акт перевірки взагалі не містить посилання на первинній документ, яки підтверджує здійснення таких витрат та їх включення до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходу.

Визнаючи витрати на придбання дизельного палива на суму 41 874,47 грн., такими, що не використовувався в господарській діяльності, Відповідач не навів жодного належного доказу, на підставі якого зроблено висновок про порушення позивачем пп. 177.4.2 п. 177.4 ст. 177 ПКУ.

Доведення правомірності висновків перевірки повинно бути логічним та аргументованим.

Якщо Відповідач встановив, що Позивачем були здійснені витрати на придбання дизельного палива на суму 41 874,47 грн., яке не використано у господарській діяльності, то логічно, що в обліку позивача мали б бути залишки ПММ на суму 41 874,47 грн.

Проте, відповідно до Акту перевірки Відповідачем встановлено, що в ході проведення перевірки відповідно до наданих первинних документів встановлено, що станом на 31.12.2018 року на залишках відсутні ТМЦ (дизельне паливо)

Відповідно до положень пп. 177.4.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать, зокрема, витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу).

Згідно пп. 177.4.5 п. 177.4 ст. 177 ПКУ не включаються до складу витрат підприємця:

витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем;

витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації;

витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею;

документально не підтверджені витрати.

Акт перевірки не містить посилання на первинні документи, на підставі яких здійснено записи в Книзі обліку доходів та витрат Позивача за 2017 та 2018 роки, що підтверджують наявність факту порушення положень пп. 177.4.2 п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями.

Відображення в Акті перевірки необґрунтованих даних без посилання на підтверджуючі докази, призвели до необґрунтованого висновку про порушення Позивачем п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-IV зі змінами та доповненнями та прийняття протиправного податкового повідомлення рішення від 03.03.2020 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 27 334,31 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням 21 867,45 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 5 466,86 грн.

Що стосується правомірності винесення податкового повідомлення-рішення від 03.03.2020 р. № про збільшення грошового зобов`язання за платежем - військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 2 277,86 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням в сумі 1 822,29 грн.,за штрафними (фінансовими) санкціями - 455,57 грн., суд звертає увагу, що висновки на підставі яких прийнято вказане рішення ґрунтуються на встановленому відповідачем заниженні чистого оподатковуваного доходу від здійснення підприємницької діяльності, який є об`єктом оподаткування військовим збором, на загальну суму 125685,85 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 24505,24 грн., за 2018 рік в сумі 96980,61 грн., однак такий висновок визнаний судом безпідставним з вище вказаних підстав. Відтак суд приходить до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 03.03.2020 р. № у зв`язку з відсутністю підстав для донарахування військового збору та застосування штрафних санкцій.

В свою чергу вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф- зі сплати єдиного внеску в сумі 26 730,89 грн. та рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в розмірі 5 884,49 грн., також підлягають скасуванню оскільки висновок відповідача щодо заниження чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 125685,85 грн., в т.ч. за 2017 рік в сумі 24505,24 грн., за 2018 рік в сумі 96980,61 грн. є безпідставним, то відповідно відсутні підстави і для донарахування єдиного внеску за 2017-2018 рр. та застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що при прийнятті спірних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч цим вимогам КАС України відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності своїх рішень.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням адміністративного позову, понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр.Соборний, буд. 166, м.Запоріжжя, 69107, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області від 03.03.2020 року №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області від 03.03.2020 року №.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- від 03.03.2020, винесену Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Визнати протиправним та скасувати рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 03.03.2020, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

Стягнути на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 840,80 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 10.08.2020.

Суддя А.В. Сіпака