Справа № 158/3096/19
Суддя: Поліщук С. В.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 158/3096/19
Провадження № 2-а/0158/26/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 року м.Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді Поліщук С.В.

при секретарі - Грубі М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування заявлених вимог вказує, що згідно постанови заступника начальника Волинської митниці ДФС - Германа В.М. у справі про порушення митних правил №6890/20500/18 від 12.12.2018 року встановлено, що 16.05.2016 року посадовою особою м/п «Ковель» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №205060001/2016/09811, у якій декларантом ТзОВ «Авто-Спринт» вказаний ОСОБА_1 , проведено митне оформлення товару, а саме «автомобіль вантажний, марка згідно з довідником «Renault», модель згідно з довідником «Kangoo», номер кузова НОМЕР_1 », кількість місць, включаючи місце водія 2. Призначення: для використання по дорогах загального користування, тип двигуна дизельний, робочий об`єм 1461см3, 63 квт., двигун № НОМЕР_2 . Колісна формула 4х2. Вантажопідйомність 753 кг., маса в разі повного навантаження 2155кг. Тип куч. Фургон. Виготовлено не на базі кузова легкового автомобіля. Колір білий. Категорія транспортного засобу N1. Календарний рік випуску 2011, модельний рік випуску 2011. Дата першої реєстрації «22.09.2011». Торговельна марка «Renault». Країна походження FR; відсутні доступні місця, отвори, пристосування під настилом (підлогою) для можливого встановлення сидінь та встановлення пристроїв безпеки», що був у використанні.

При здійсненні митного оформлення даного транспортного засобу було застосовано ставку акцизного податку у розмірі 0,02 євро за кубічний сантиметр об`єму циліндрів двигуна за кодом 8704 21 99 00 УКЕЗЕД та сплачено митних платежів в загальній сумі 22 113 грн. 62 коп.

10.09.2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 30.08.2018р. №26871/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Німеччини з копіями документів щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «Reneult», модель «Kangoo», номер кузова НОМЕР_1 .

За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення митних органів Німеччини та копій надісланих документів до нього було встановлено, що датою першої реєстрації у відповідних органах Німеччини автомобіля марки «Reneult», модель «Kangoo», номер кузова НОМЕР_1 є «11.02.2011».

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 27.09.2018р. №1205/03-70-19-02-25, при здійсненні митного оформлення вказаного автомобіля, з врахуванням дати його першої реєстрації «11.02.2011» згідно Закону України від 28.12.2014р. №71-VIII «Про внесення змін до податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» необхідно було застосовувати ставку акцизного податку у розмірі 0,80 євро за кубічний сантиметр об`єму циліндрів двигуна за кодом 8704 21 99 00 УКЕЗЕД та сплатити митні платежі у загальній сумі 61 611,18 гривень, тобто різниця між митними платежами, які були сплачені і митними платежами, які необхідно було сплатити становить 39 497 грн. 56 коп.

Таким чином, вважають, що ОСОБА_1 , який станом на 16.05.2016 року перебував на посаді керівника ТзОВ «Авто-Спринт» під час митного оформлення вказаного транспортного засобу за митною декларацією ІМ40ДЕ №205060001/2016/09811 вчинив дії, спрямовані на звільнення від сплати митних платежів в сумі 39 497 грн. 56 коп., тобто заявив у митній декларації неправдиві відомості щодо дати першої реєстрації автомобіля та надав на підтвердження вказаних відомостей свідоцтво про реєстрацію транспортно засобу, що містить такі відомості.

За результатами перевірки Волинською митницею ДФС було винесено постанову в справі про порушення митних правил від 12.12.2018р., якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 160 318,14 грн.

З оскаржуваною постановою позивач не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню виходячи з наступного. Вказує, що митним органом не було надано належної оцінки декларації в якій декларант взагалі не зазначав дату першої реєстрації транспортного засобу, так зокрема у графі 31 МД ІМ40 зазначено календарний рік випуску 2011 та модельний рік випуску 2011. В жодній графі даної декларації ним не зазначалась дата першої реєстрації товару, що декларувався, що вміняється йому у оскаржуваній постанові.

Згідно поданих документів ОСОБА_1 , а саме висновком експертного дослідження від 11.05.2016 року (висновком фахівця у даній галузі), рік випуску та модельний рік вищезазначеного автомобіля зазначено - 2011, що власне і було внесено до декларації, тобто будь-якого умислу на неправомірне зменшення митних платежів при внесенні даних до митної декларації (недостовірних відомостей) у нього не було, усі відомості були внесені на підставі наявних офіційних документів. Враховуючи викладене, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 березня 2020 року було відкрито провадження за вищевказаним адміністративним позовом, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Вищевказаною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов. Дана ухвала відповідачем отримана 16.03.2020 року, однак, відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надійшов.

Ухвалою суду від 18.05.2020 року проведено заміну відповідача - Волинську митницю ДФС її правонаступником - Волинська митниця Держмитслужби. Копія даної ухвали отримана Волинською митнецею Держмитслужби 27.05.2020 року.

Від представника позивача - адвоката Тарана О.П. до суду подано клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача у справі ОСОБА_1 . Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За змістом п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, адміністративна справа - публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності, складена відповідачем, є правовим актом індивідуальної дії (п. 3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008р. № 2).

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що як вбачається із оскаржуваної постанови, винесеної на підставі матеріалів справи про порушення митних правил №6890/20500/18 від 09.11.2018року заступником начальника Волинської митниці ДФС - Германом В.М. від 12.12.2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 160318 грн 14 коп., так як оскільки останнім при митному оформленні автомобіля невірно вказано дату його першої реєстрації - «22.09.2011 року», тоді як вірною є «11.02.2011 року», що призвело до заниження митних платежів (а.с. 5).

Також встановлено, що 16.05.2016 року декларантом ТзОВ «Авто- Спринт» ОСОБА_1 з метою митного оформлення та випуску у вільний обіг транспортного засобу - автомобіля марки «Renault», модель згідно з довідником «Kangoo», номер кузова НОМЕР_1 », подано в Волинську митницю ДФС України митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ №205060001/2016/09811, який ввозився на адресу ТзОВ «Авто-Спринт». При митному оформленні вказаного транспортного засобу декларантом ОСОБА_1 подано наступні товаро-супровідні документи: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , документи купівлі - продажу(інвойс) №2111 А від 05.05.2016р, доказів які б спростовували дані обставини відповідачем суду надано не було.

В описі графи 31 митної декларації типу ІМ 40 ДЕ №205060001/2016/09811, декларантом ОСОБА_1 вказано наступну інформацію про товар, а саме: марка «Reneult», модель «Kangoo», номер кузова НОМЕР_1 , календарний рік випуску - 2011; модельний рік випуску - 2011.

Як вбачається із наданих офіційних документів при продажу автомобіля стороною договору, що перебувала у Німеччині у відповідних документах вказано дату першої реєстрації транспортного засобу «22.09.2011року» - на підставі яких і проводилося митне оформлення вказаного транспортного засобу. Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, що на підставі листа ДФС, інформація про можливу недостовірність даних про автомобіль, який було ввезено на митну територію України ОСОБА_1 , надійшла від відповідних органів Німеччини за фактом можливої підробки документів транспортних засобів, які видавались реєстраційними органами німецького міста, зокрема шляхом протиправного змінення даних первинної реєстрації транспортних засобів, норм шкідливих викидів та кількості сидячих місць.

Датою першої реєстрації ТЗ, який перебував у користуванні, є дата, зазначена у спеціальній графі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію), наприклад, паспорт німецького зразка, або дата видачі технічного паспорта (свідоцтва про реєстрацію).

Згідно експертного висновку №190 від 11.05.2016 року, проведеного приватним підприємством «АС Експерт», встановлено, що автомобіль який досліджувався має модельний рік виготовлення - 2011, що і було зазначено у митній декларації ОСОБА_1 (а.с. 101 )

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ст. 458 МК України).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак всупереч зазначеним нормам закону відповідачем не надано суду доказів, а відтак не доведено правомірність свого рішення, а тому враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до диспозиції ст. 485 МК України порушенням митних правил є заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На переконання суду у даному випадку суд не вбачає в діях позивача - ОСОБА_1 умислу на внесення завідомо неправдивих відомостей до митної декларації з метою зменшення митних платежів, так як всі відомості внесені до митної декларації на підставі офіційних документів.

Згідно п. 3.ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, при подачі вказано позову до суду позивачем - ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Відповідно до ч. 4. ст. 529 Митного кодексу України визначено, що скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Згідно з частинами першою та третьою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова була винесена 12.12.2018 року.

Вперше позивач звернувся до суду з приводу оскарження даної постанови лише 20.06.2019 року, тобто після спливу десятиденного строку звернення до суду, встановленого статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При постановленні судом рішення у даній справі від 04.09.2019 року поза увагою було залишено клопотання позивача про поновлення строків на звернення до суду, що стало підставою для скасування вказаного рішення судом апеляційної інстанції (ухвала Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року) та залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил без розгляду.

Повторно, позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом - 07.11.2019р. одночасно з яким подав клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Позивачем як при поданні позовної заяви так і на виконання вимог ухвали судді Ківерцівського районного суду від 08.11.2019 року заявлялося клопотання про визнання причин пропуску строку на звернення з даним позовом до суду поважними та поновлення вказаного строку, покликаючись на те, що про існування оскаржуваної постанови про накладення на нього адміністративного стягнення за порушення митних правил у виді штрафу в розмірі 160318 грн. 14 коп. йому стало відомо лише 15.03.2019 року з повідомлення в телефонному режимі працівником Ківерцівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області, після чого він уклав договір про надання правової допомоги. Також зазначає що на розгляді справи про порушення митних правил він присутній не був, так як не був належним чином повідомлений про розгляд справи. Як вбачається із оскаржуваної постанови, адреса місця проживання ОСОБА_1 зазначена АДРЕСА_1 , тоді, як з довідки виданої Дідичівською сільською радою Ківерцівського району Волинської області №1420 від 25.11.2019 року вбачається, що з жовтня 2018 року по червень 2019 року ОСОБА_1 проживав без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.25).

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 №4 75/97), право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відтак, з врахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 8-10, 72-78, 122, 241-246, 286, 289 КАС України, суд вирішив, -

у х в а л и в:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк звернення до суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил.

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову Волинської митниці № 6890/20500/18 від 12.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України - скасувати, а провадження у справі - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІНПП НОМЕР_4 .

Відповідач: Волинська митниця Держмитслужби, с. Римачі вул. Призалізнична, 13 Любомльського району Волинської області.

Суддя Ківерцівського районного суду С.В.Поліщук