Справа № 826/15502/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Ганечко О.М.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна компанія "СТС" до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2018, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Виробничо-комерційна компанія "СТС" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із адміністративним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.06.2018 № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подавав, що не перешкоджає апеляційному розгляду даної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у м. Києві проведена фактична перевірка господарчого ринку за адресою: вул. Зодчих, 74, м. Київ в якому здійснює діяльність ПрАТ "ВКК "СТС", за результатами якої складено акт від 29.05.2018 №088/26/15/14/21457896, у якому встановлено, що згідно наданих до перевірки касової книги підприємства, видаткових касових ордерів, прибуткових касових ордерів та картки рахунку 372:

16.11.2017 з каси підприємства згідно видаткового касового ордеру №918 від 16.11.2017 видано готівкові кошти під звіт ОСОБА_1 в сумі 10000 грн, які ОСОБА_1 17.11.2017 повернула до каси підприємства згідно прибуткового касового ордеру №740 від 17.11.2017, при цьому авансовий звіт про використання коштів не складено.

З 17.11.2017 по 04.01.2018 з каси підприємства видавались кошти під звіт ОСОБА_1 на загальну суму 200000 грн.

28.11.2017 з каси підприємства згідно видаткового касового ордеру №956 від 28.11.2017 видано готівкові кошти під звіт ОСОБА_2 в сумі 10000 грн, які ОСОБА_2 29.11.2017 повернула до каси підприємства згідно прибуткового касового ордеру №563 від 29.11.2017, при цьому авансовий звіт про використання коштів не складено.

З 29.11.2017 по 31.12.2017 з каси підприємства видавались кошти під звіт ОСОБА_2 на загальну суму 128000 грн.

05.01.2018 з каси підприємства згідно видаткового касового ордеру №9 від 05.01.2018 видано готівкові кошти під звіт ОСОБА_1 в сумі 10000 грн, які ОСОБА_1 06.01.2018 повернула до каси підприємства згідно прибуткового касового ордеру №9 від 06.01.2018, при цьому авансовий звіт про використання коштів не складено.

З 06.01.2018 по 22.05.2018 з каси підприємства видавались кошти під звіт ОСОБА_1 на загальну суму 428000 грн;

09.01.2018 з каси підприємства згідно видаткового касового ордеру №13 від 09.01.2018 видано готівкові кошти під звіт ОСОБА_2 в сумі 10000 грн, які ОСОБА_2 10.01.2018 повернула до каси підприємства згідно прибуткового касового ордеру №13 від 10.01.2018, при цьому авансовий звіт про використання коштів не складено.

З 10.01.2018 по 20.05.2018 з каси підприємства видавались кошти під звіт ОСОБА_2 на загальну суму 437000 грн.

Авансові звіти про використання коштів підзвітними особами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ), які отримували кошти з каси підприємства, на підприємстві не складались, про що надано пояснення головним бухгалтером підприємства.

Всього з каси підприємства видано готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів на загальну суму 1193000 грн.

Згідно з поясненням головного бухгалтера Хаїрової Л.В. від 22.05.2018 вказані кошти видані як розмінна монета під звіт касирам з каси підприємства згідно з видатковими касовими ордерами по рахунку 372. Авансові звіти не складаються у зв`язку з тим, що розмінна монета у повній сумі надходить до каси підприємства наступного дня згідно з прибутковими касовими ордерами.

З урахуванням викладеного відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог:

- пункту 2.11 Положення №637 шляхом видачі готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів, а саме авансові звіти про використання коштів підзвітними особами ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), які отримували такі кошти на підприємстві в розмірі 328000 грн з 16.11.2017 по 04.01.2018, не складались; - пункту 19 Положення №148 шляхом видачі готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів, а саме не складено авансові звіти про використання коштів підзвітними особами ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ), які отримували такі кошти на підприємстві в розмірі 865000 грн з 04.01.2018 по 21.05.2018.

14.06.2018 на підставі вказаних висновків акту від 29.05.2018 №088/26/15/14/21457896, ГУ ДФС у м. Києві прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким застосовано до ПрАТ "ВКК "СТС" штрафні (фінансові) санкції у сумі 216250 грн за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів;

- №, яким застосовано до ПрАТ "ВКК "СТС" штрафні (фінансові) санкції у сумі 82000 грн за видачу готівкових коштів під звіт без повного звітування щодо раніше виданих коштів.

25.06.2018 позивач скористався правом на адміністративне оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень, однак рішенням ДФС України від 21.08.2018 №27127/6/99-99-11-05-05-25 у задоволенні скарги товариства відмовлено.

Позивач, не погоджуючись із результатом адміністративного оскарження, вважає податкові повідомлення-рішення від 14.06.2018 № та № протиправними, а тому звернувся до суду із даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку про необґрунтованість висновків відповідача про порушення позивачем вимог пункту 2.11 Положення №637 та пункту 19 Положення №148 та неправомірність застосування до позивача штрафних санкції згідно податкових повідомлень-рішень від 14.06.2018 № та №, відтак, вказані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Згідно з пунктом 2.8 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 №637, підприємства можуть тримати в позаробочий час у своїх касах готівкову виручку (готівку) у межах, що не перевищують установлений ліміт каси. Готівкова виручка (готівка), що перевищує встановлений ліміт каси, обов`язково здається до банків для її зарахування на банківські рахунки. Відокремлені підрозділи підприємств - юридичних осіб можуть здавати готівкову виручку (готівку) безпосередньо до кас таких юридичних осіб або до будь-якого банку для її переказу і зарахування на банківські рахунки зазначених юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2.11 зазначеного Положення видача готівкових коштів під звіт або на відрядження здійснюється відповідно до законодавства України.

Видача готівкових коштів під звіт на закупівлю сільськогосподарської продукції та заготівлю вторинної сировини, крім металобрухту, дозволяється на строк не більше 10 робочих днів від дня видачі готівкових коштів під звіт, а на всі інші виробничі (господарські) потреби на строк не більше двох робочих днів, враховуючи день отримання готівкових коштів під звіт.

Якщо підзвітній особі одночасно видана готівка як на відрядження, гак і для вирішення в цьому відрядженні виробничих (господарських) питань (у тому числі для закупівлі сільськогосподарської продукції у населення та заготівлі вторинної сировини), то строк, на який видана готівка під звіт на ці завдання, може бути продовжено до завершення терміну відрядження.

Видача відповідній особі готівкових коштів під звіт проводиться за умови звітування у встановленому порядку за раніше отримані під звіт суми. Звітування за/держані готівкові кошти здійснюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 2.13 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні підприємства (підприємці) під час здійснення розрахунків із споживачами за готівку зобов`язані приймати у сплату за продукцію (товари, роботи, послуги) без обмежень банкноти і монети та мають забезпечувати наявність у касі банкнот і монет для видачі здачі.

Відповідно до пункту 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні касові операції оформляються гасовими ордерами, видатковими відомостями, розрахунковими документами, документами за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів, іншими касовими документами, згідно із законодавством України підтверджували б факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) готівкових коштів.

Згідно з пунктом 3.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні касові операції, що проводяться відповідно до Закону України «Про застосування реєстрації розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», оформляються згідно з вимогами цього Закону.

Приймання готівки в каси проводиться за прибутковими касовими ордерами, підписаними головним бухгалтером або особою, уповноваженою керівником підприємства.

Про приймання підприємствами готівки в касу за прибутковими касовими ордерами видається засвідчена відбитком печатки цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордера) за підписами головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

Відповідно до пункту 3.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні під час роботи з готівкою касири (особи, що виконують їх функції) керуються правилами визначення платіжності банкнот і монет Національного банку України.

Згідно з пунктом 3.4 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні видача готівки з кас проводиться за видатковими касовими ордерами або видатковими відомостями. Документи на видачу готівки мають підписувати керівник і головний бухгалтер або працівник підприємства, який на це уповноважений керівником. До видаткових ордерів можуть додаватися заява на видачу готівки, розрахунки тощо.

Пунктом 6 Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, передбачено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій «службове внесення» та «службова видача», якщо такі внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція «службове внесення» використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Згідно з пунктом 1.2 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівкових коштів, інших цінностей, касових документів.

Відповідно до положень статті 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» місце проведення розрахунків - місце, де здійснюються розрахунки із покупцем за продані товари (надані послуги) та зберігаються отримані за реалізовані товари (надані послуги) готівкові кошти, а також місце отримання покупцем попередньо оплачених товарів (послуг) із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо.

При цьому, операції з видачі розмінної монети в межах однієї каси господарської одиниці не є операціями з видачі заробітної плати, коштів під звіт на відрядження або на господарські витрати (виробничі потреби, виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що надала кошти під звіт).

Колегією суддів встановлено, що позивач є суб`єктом господарювання, функціональними обов`язками якого є надання послуг створення для продавців і покупців належних умов у процесі купівлі-продажу товарів, а саме Ринком, з облаштуванням близько 400 торгових місць, за використання яких продавці систематично здійснюють оплату.

Пунктами 2.19-2.20 Правил торгівлі на ринках у місті Києві, які затверджені рішенням Київської міської ради від 06.07.2017 №732/2894 визначено, що продавці на ринку зобов`язані до початку торгівлі сплатити кошти за утримання торговельного місця в належному стані та інші послуги ринку. Стягнення цих коштів здійснюють контролери та касири ринку із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій відповідно до вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" з видачею розрахункового документа. Документи про сплату за утримання торговельного місця у належному стані повинні зберігатися продавцем до закінчення торгівлі. Передача торговельного місця та документів про сплату послуг ринку третім особам забороняється.

Відповідно до пункту 2.13 Положення №637 та пункту 21 Положення №148 підприємства (підприємці) під час здійснення розрахунків із споживачами за готівку зобов`язані приймати у сплату за продукцію (товари, роботи, послуги) без обмежень банкноти і монети та мають забезпечувати наявність у касі банкнот і монет для видачі здачі.

Отже, адміністрація позивача повинна забезпечити касирів належним розміром розмінної монети з метою своєчасної та належної сплати підприємцями послуг ринку до початку торгівлі, як цього потребують Правила торгівлі на ринках у місті Києві. З цією метою позивач, завчасно замовляє та на підставі відповідних документів щотижня отримує з банківської установи розмінну монету, яку і видає касирам з метою забезпечення сплати послуг ринку до початку торгівлі.

Позивач пояснив, що з метою виконання на підприємстві вимог зокрема пункту 2.13 Положення № 637 та пункту 21 Положення № 148 керівництвом підприємства врегулювано питання видачі і повернення розмінної монети касирами наступним чином.

Передбачено видавати касирам розмінну монету у розмірі 10000 грн за місцем знаходження: м. Київ, вул. Зодчих, буд. 74. Видачу розмінної монети з каси підприємства касиру передбачено оформляти видатковим касовим ордером. На початку наступного робочого дня, касири помішують до скриньки кожного реєстратора розрахункових операцій дрібними купюрами різного номіналу грошові кошти у розмірі 1700 грн (максимальний об`єм купюр, що фізично вміщується до скриньки), а решта коштів залишається у касира, як матеріально відповідальної особи. Внесення розмінної монети до скриньки РРО формується "службовим внесенням". Вилучення розмінної монети зі скриньки РРО формується "службовим вилученням". Наприкінці робочого дня, касири повертають кошти до каси підприємства в повному розмірі, тобто 10000 грн. Повернення розмінної монети до каси підприємства касиром оформлюється прибутковим касовим ордером.

Встановлено, що на підтвердження оформлення приймання і видачі готівки з каси магазину в межах однієї каси господарської одиниці з призначенням розмінна монета позивачем надано належним чином завірені копії касових ордерів по магазину, які містять обов`язкові реквізити, фіскальні звітні чеки, витяги з книг обліку руху готівки та сум розрахунків.

Отже, сукупність наведених вище обставин, зокрема те, що досліджувані кошти (готівка) одержувалися кожного робочого дня у однаковій сумі і в тій самій сумі поверталися до каси, одержувалися виключно касирами, використовувалися виключно для забезпечення надання здачі при здійсненні торгівлі на ринку і не витрачалися, достеменно свідчить про те, що такі кошти мають статус розмінної монети, до порядку обліку якої не застосовуються правила звітування про одержані кошти під звіт.

Таким чином, досліджені в ході перевірки операції з видачі готівки з каси позивача не регулюються нормами пункту 2.11 Положення №637 та пункту 19 Положення №148, а тому є необґрунтованими висновки відповідача про порушення позивачем вимог вказаних норм.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 02 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Ганечко О.М.

Повний текст постанови виготовлено 10.08.2020.