Справа № 280/5374/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

11 серпня 2020 рокуСправа № 280/5374/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про забезпечення адміністративного позову до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2020 року до Запорізького кружного адміністративного суду, до подання позовної заяви, надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якому заявник просить забезпечити позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62559040 та постанову про зупинення звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.07.2020 по виконавчому провадженню ВП №62559040 у вигляді зупинення стягнення за виконавчим провадженням ВП №62559040 та заборонити звернення стягнення у тому числі, але не виключно заробітної плати ОСОБА_1 за виконавчим провадженням ВП №62559040; зупинити дію постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни від 17.07.2020 по виконавчому провадженню ВП №62559040.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що на даний час існує очевидна загроза порушення прав та законних інтересів позивача, у зв`язку з тим, що відповідачем виносяться очевидно незаконні постанови відносно заявника. Крім того, згідно реєстру судових рішень зазначає про неодноразове оскарження постанов відповідача у зв`язку з порушенням процесуального законодавства. Невжиття заходів забезпечення позову спричинить незаконне звернення стягнення на заробітну плату.

За правилами частини 1 статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову та додані до нього письмові докази, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з огляду наступне.

Відповідно до частини 2 статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст.151 КАС України).

Статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII від 02 червня 2016 року встановлено, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа, а згідно з частиною п`ятою статті 35 цього Закону після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Як слідує з прохальної частини клопотання про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення за виконавчим провадженням, що є не належним способом заходу забезпечення позову, оскільки законом передбачається зупинення стягнення за виконавчим документом.

Суд звертає увагу позивача, що необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В обґрунтування заяви про вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на очевидну протиправність постанови про звернення стягнення на заробітну плату, проте не зазначає про наявність будь-яких об`єктивних даних, з яких можливо зробити висновок, що дії відповідача носять очевидно протиправний характер, та що до моменту ухвалення рішення в адміністративній справі існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, а захист цих прав, свобод або інтересів стане неможливим без вжиття заходів забезпечення.

Суд зауважує, що позивач не обґрунтовує необхідність вжиття заходів забезпечення позову, лише посилається на судову практику в подібних спорах.

Також, суд виходить із того, що вирішення питання щодо очевидності ознак протиправності оскаржуваних дій відповідача на стадії підготовчого провадження потенційно може порушити принцип безсторонності (неупередженості) адміністративного процесу.

Відтак, твердження позивача, наведені у заяві про забезпечення позову, є необґрунтованими.

Отже, станом на дату звернення позивача до суду відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином вплинути на права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача.

Суддя вважає, що забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, може бути розцінене як фактичне вирішення позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову.

Доказів існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, з якими законодавець пов`язує необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивачем не надано.

При цьому, суд не вважає наведені позивачем обставини щодо очевидної протиправності оскаржуваної постанови достатніми, безспірними та доведеними. Оцінити вказані підстави суд може тільки під час розгляду даної справи по суті.

Тож, наведені позивачем обґрунтування не свідчать про існування обставин, визначених ч. 2 ст. 150 КАС України, як підстав для забезпечення позову.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі № 280/5374/20- відмовити.

Копію даної ухвали направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі протягом 15 днів з дня її підписання.

Суддя О.О. Артоуз