Справа № 534/1882/19
Суддя: Куц Т. О.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 534/1882/19
Провадження № 2-а/534/26/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Горішні Плавні

Комсомольський міський суд Полтавської області в складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Ребриної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області Малярова Станіслава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону №2 Управління патрульної поліції у Дніпропетровської області Малярова Станіслава Олексійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1737843 від 12.11. 2019 року.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що постановою інспектора його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. Вважає, що інспектор при складанні постанови допустив ряд порушень, а саме порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорувавши порядок встановлений ст.ст.268,280 КупАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною і такою, що не відповідає вимогам закону та обставинам справи, просить визнати дії інспектора щодо складання постанови незаконними та вказану постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області від 25.11.2019 провадження у справі було відкрито та справу призначено до судового розгляду ( а.с.22).

В судове засідання позивач та його адвокат не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від адвоката позивача Мірошника М.О. до суду надійшла заява в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача ОСОБА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду відзив, згідно якого просить відмовити ОСОБА_1 в позові, оскільки постанова була винесена відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Направив до суду пояснення, згідно якого просить відмовити ОСОБА_1 в позові, оскільки постанова була винесена відповідно до вимог чинного законодавства та просив розглянути справу у відсутність представника третьої особи.

В ході судового розгляду встановлено, що стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАК №1737843 від 12.11. 2019 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 12.11.2019 року в м. Дніпро по вул. Полтавське Шосе, 619 керуючи автомобілем в населеному пункті рухався зі швидкістю 116 км/год при допустимій швидкості 50 км/год чим порушив п. 12.4 ПДР та скоїв адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн .

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Крім того, відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просить їх захистити.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб. Прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений даною статтею Кодексу адміністративного судочинства

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, що виникає у сфері публічно-правових правовідносин, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.20101 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства про дорожній рух.

Пунктом 11 частини 1 ст. 23 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.1ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адмінстративного правопорушення, винність данної особи у його вчинені та інші обставини. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи. яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інше.

Крім наданої позивачем копії постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1737843 від 12.11.2019, суду надано DVD диск, однак відеозапис на ньому не відтворюється, інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП суду не надано.

Відтак, складаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України, інспектор не надав належної правової оцінки його діям, не врахував його пояснень, не допитав свідків, а тому не встановив вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Отже відповідачем, як посадовою особою, суб`єкта владних повноважень рішення якого оскаржуються, не надано будь-яких доказів, які б підтвердили правомірність його дій, та що позивач ОСОБА_1 здійснив перевищення швидкості в населеному пункті.

В свою чергу позивач в адміністративному позові заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та зазначає про те, що не порушував Правила дорожнього руху, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме ним не доведено належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем порушення передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги в частині визнання протиправною та скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 с. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно позивача.

В той же час, відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача щодо складання оскаржуваної постанови, оскільки її складання здійснено ним у межах своїх повноважень. Інші підстави для визнання дій відповідача протиправними відсутні.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ч. 3 ст.122 КУпАП, є не доведеним. Отже, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови.

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 8 - 10, 77,242, 246, 286 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Постанову ЕАК № 1737843 від 12.11.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП - закрити.

Постанову може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.О.Куц