Справа № 120/810/20-а
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 р. Справа № 120/810/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Сала Павла Ігоровича, розглянувши у місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 з такими позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не включення у довідку від 08.04.2019 № ХЛ56623 відомостей про розмір грошового забезпечення позивача із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення (надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці та премія) та зобов`язати відповідача надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про розмір грошового забезпечення, видану на ім`я позивача, для перерахунку з 01.01.2018 розміру пенсії позивача із зазначенням у довідці відомостей про додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% та премію в розмірі 90%;

- визнати нечинною і такою, що підлягає скасуванню довідку відповідача від 28.03.2018 № ХЛ56623 з урахуванням посадового окладу в розмірі 5360,00 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 1140,00 грн, тарифний розряд за посадою "26"), складеної та направленої до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області;

- визнати нечинною і такою, що підлягає скасуванню довідку відповідача від 08.04.2019 № ХЛ56623 без урахування додаткових видів грошового забезпечення, складеної та направленої до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з дати отримання цим управлінням нової довідки з урахуванням відомостей про додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% та премію в розмірі 90%.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є пенсіонером Міністерства оборони України. У зв`язку з прийняттям постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" відповідач виготовив та направив до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про розмір грошового забезпечення позивача № ХЛ56623 від 28.03.2018, в якій понизив посадовий оклад та суму грошового забезпечення. Тому позивач за захистом своїх прав звернуся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 120/4359/18-а, яке набрало законної сили, Вінницький обласний військовий комісаріат зобов`язано виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018, що враховується для перерахунку пенсії, із урахуванням посадового окладу в розмірі 6907,04 грн. (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 1360 грн, тарифний розряд за посадою "37", тарифний коефіцієнт "3,92") згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 № 704 та додатками № 23, 24 до наказу МОУ № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України".

15.11.2019 позивач дізнався про зміст довідки № ХЛ56623 від 08.04.2019, яка була оформлена відповідачем на виконання вищезазначеного судового рішення. Пізніше з`ясувалось, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не провело перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 на підставі нової довідки. До того ж з серпня 2019 року пенсійний орган протиправно зменшив позивачу суму грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, до розміру грошового забезпечення, яке позивач отримував станом на 01.01.2018 за старим розрахунком. Відтак позивач знову звернувся до суду щодо оскарження дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 120/3825/19-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Водночас у зв`язку з визнанням нечинними пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 № 103 від 21.02.2018 та внесенням змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45, на думку позивача, у відповідача виник обов`язок подати нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою проведення перерахунку пенсії.

21.11.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про надання пенсійному органу нової довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення. Відповідач відмовив в оформленні такої довідки, зіславшись на те, що рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018, постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 та постанова Верховного Суду України від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18 зобов`язують до вчинення певних дій лише Кабінет Міністрів України.

02.01.2020 позивач повторно подав заяву до відповідача, в якій просив оформити та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку з обов`язковим зазначенням у ній про додаткові види грошового забезпечення, а саме надбавку за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% та премію в розмірі 90%. Однак листом від 08.01.2020 № 12/38 надав позивачу повторну відмову.

Позивач вважає дії та бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправними, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з підстав її невідповідності вимогам статті 161 КАС України, з наданням позивачу строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви. Зокрема, як встановлено судом, позивач фактично заявив три самостійні позовні вимоги немайнового характеру, тоді як судовий збір сплатив лише за одну вимогу.

13.03.2020 до суду надійшла заява про усунення недоліків шляхом подання уточненого адміністративного позову.

Відповідно до цього позову позивач не змінюючи підстав позову просить суд:

1) визнати протиправними дії відповідача щодо не включення у довідку від 08.04.2019 № ХЛ56623 відомостей про розмір грошового забезпечення позивача із зазначенням додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці та премія;

2) зобов`язати відповідача надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про розмір грошового забезпечення, видану на ім`я позивача, для перерахунку з 01.01.2018 розміру пенсії позивача, із зазначенням у довідці відомостей про додаткові види грошового забезпечення, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань 50%, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці 15% та премія 90%.

Таким чином, позивач зменшив розмір первісних позовних вимог та у такий спосіб усунув недоліки позовної заяви, про які було зазначено в ухвалі суду від 02.03.2020.

Відтак ухвалою суду від 18.03.2020 відкрито провадження у справі за уточненим позовом ОСОБА_1 та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

02.04.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить суд відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що в силу приписів частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII та пункту 1 Порядку № 45 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться на умовах, в порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. При цьому на підставі списків, поданих Головними управліннями Пенсійного фонду, уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

На виконання вимог Постанови № 103 та з урахуванням розмірів грошового забезпечення, визначеного постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі Постанова № 704), у березні 2018 року Вінницький обласний військовий комісаріат склав та подав до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідки про новий розмір грошового забезпечення для проведення перерахунку пенсії, в яких зазначалися розмір посадового окладу за відповідною посадою, оклад за військовим званням та відсоткова надбавка за вислугу років. Водночас врахування будь-яких інших складових грошового забезпечення не передбачено як вимогами вищевказаних нормативно-правових актів, так і встановленим зразком довідки.

Відповідач зауважує, що підготовці та поданню довідки про розмір грошового забезпечення військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, передує система юридичних фактів, і лише при їх настанні виникає обов`язок уповноваженого органу оформити довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Отже, Вінницький обласний військовий комісаріат немає повноважень самостійно видавати такі довідки і, тим паче, включати до них додаткові види грошового забезпечення, які не передбачені актами Кабінету Міністрів України.

Крім того, відповідач вказує на те, що скасування в судовому порядку пункту 1 Постанови № 103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку пенсії та не може слугувати підставою для надання до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нової довідки для проведення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019, оскільки Уряд не приймав рішень про проведення перерахунку пенсій осіб, звільнених з військової служби, які б тягнули за собою зміни в грошовому забезпеченні військовослужбовців.

Ухвалою суду від 14.05.2020 провадження у справі зупинено на підставі положень п. 9 ч. 2 ст. 236 КАС України до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 160/8324/19.

Ухвалою суду від 16.07.2020 провадження у справі поновлено у зв`язку з набранням вказаним рішенням законної сили. Розгляд справи продовжено зі стадії, на якій було зупинено провадження у справі.

Згідно з ч. 10 ст. 120 КАС України зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

За змістом вимог ч. 1 ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання (ч. 4 ст. 243 КАС України).

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Поряд з цим, 02.04.2020 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30 березня 2020 року № 540-IX. Пунктом 9 цього Закону розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3 такого змісту:

"3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Отже, з набранням чинності Законом № 540-IX процесуальні строки в адміністративному судочинстві, зокрема строк розгляду адміністративної справи, а також строки подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення було продовжено на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Однак 17.07.2020 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 18 червня 2020 року № 731-IX (далі Закон № 731-IX).

Вказаним законом з метою удосконалення норм Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України в частині перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), внесено зміни до деяких законодавчих актів України.

Зокрема, пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції:

"Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Крім того, пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 731-IX визначено, що процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Суд враховує, що протягом вказаного 20-денного строку від учасників справи не надходили заяви (клопотання) про продовження строку для подання заяв по суті на підставі положень Закону № 731-IX.

Таким чином, на сьогодні відсутні будь-які процесуальні перешкоди для ухвалення рішення у цій справі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону № 2262-XII.

20.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018 та якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років. Пунктом 2 цієї постанови установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Крім того, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103, пунктами 1, 2 якої встановлено перерахувати з 01.01.2018 пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 01.03.2018 (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 відповідно до Постанови № 704.

На виконання вищезазначених актів Уряду відповідач виготовив та направив до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області довідку про розмір грошового забезпечення позивача № ХЛ56623 від 28.03.2018, із зазначенням розміру посадового окладу для перерахунку основного розміру пенсії позивача 1140 грн. Не погодившись з цим, позивач звернуся до суду з позовом щодо оскарження дій відповідача.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 120/4359/18-а, яке набрало законної сили, Вінницький обласний військовий комісаріат зобов`язано виготовити та направити нову довідку до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018, що враховується для перерахунку пенсії, з урахуванням посадового окладу в розмірі 6907,04 грн. (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 1360 грн, тарифний розряд за посадою "37", тарифний коефіцієнт "3,92) згідно з постановою КМУ від 30.08.2017 № 704 та додатками № 23, 24 до наказу МОУ № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних сил України".

На виконання судового рішення відповідач оформив нову довідку № ХЛ56623 від 08.04.2019, яку супровідним листом від 09.04.2019 № 12/19/209 надав Головному управлінню Пенсійного фонду України у Вінницькій області для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 з врахуванням розміру посадового окладу 6907,04 грн.

Як зазначає позивач, восени 2019 року він дізнався про те, що пенсійний орган не здійснив перерахунок його пенсії на підставі нової довідки та протиправно зменшив позивачу суму грошового забезпечення, з якого нараховується пенсія, до розміру грошового забезпечення, яке позивач отримував станом на 01.01.2018 за старим розрахунком. Тому позивач за захистом своїх порушених прав та інтересів знову звернувся до суду.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 20.01.2020 у справі № 120/3825/19-а позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо зниження позивачу грошового забезпечення, встановленого станом на 01.01.2018, на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ56623 від 08.04.2019 із урахуванням посадового окладу в розмірі 6907,04 грн до посадового окладу 5360,00 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2019 з розміру грошового забезпечення, визначеного відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № ХЛ56623 від 08.04.2019 з посадового окладу в розмірі 6907,04 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки Вінницького обласного військового комісаріату № ХЛ56623 від 08.04.2019 з посадового окладу в розмірі 6907,04 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 1360,00 грн, тарифний розряд за посадою 37, тарифний коефіцієнт 3,92) відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 та додатків № 23, 24 згідно із наказом МОУ № 90 "Про встановлення тарифних розрядів за посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил України" з 01.01.2018. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію з 05.03.2019 з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

У зв`язку з набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, позивач звернувся до відповідача з заявою від 21.11.2019 про надання пенсійному органу нової довідки про розмір грошового забезпечення, але цього разу з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Листом від 02.12.2019 № 12/3082 відповідач відмовив, посилаючись на відсутність правових підстав для оформлення довідки нової довідки, а також те, що рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 зобов`язує до вчинення певних дій лише Кабінет Міністрів України.

02.01.2020 позивач повторно подав заяву до відповідача, в якій просив надати пенсійному органу нову довідку для перерахунку пенсії, із обов`язковим зазначенням у ній відомостей про розміри основних та додаткових видів грошового забезпечення, а саме надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (доступ до державної таємниці) в розмірі 15% та премії в розмірі 90%, за формою згідно з додатком 2 до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45.

Листом від 08.01.2020 № 12/38 відповідач повідомив позивача про відсутність правових підстав для складання нової довідки.

Позивач вважає протиправною відмову відповідача у підготовці та надані до пенсійного органу нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходить з таких мотивів.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема, Закон України від 09.03.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Статтею 9 Закону України від 20.12.1992 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон № 2011-XII) передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. Закон № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-ХІІ).

Статтею 43 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Процитована норма статті 43 Закону міститься в розділі V "Обчислення пенсії", тобто в загальному розділі, та безпосередньо визначає складові грошового забезпечення для обчислення пенсій. При цьому під обчисленням слід розуміти процес отримання результату за допомогою дій над числами, кожне з яких є конкретним цифровим вираженням розміру складових грошового забезпечення. Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 12.11.2019 у справі № 826/3858/18.

За змістом частини першої, другої та четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, Кабінету Міністрів України надано право на встановлення умов та порядку перерахунку пенсій, а також розміри складових грошового забезпечення для такого перерахунку.

Пунктом 2 Постанови № 704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частина вісімнадцята статті 43 Закону № 2262-ХІІ встановлює, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до частини третьої статті 51 згаданого Закону перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону № 2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 5 Порядку № 45 у редакції Постанови № 103 встановлено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

При цьому у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Відтак, оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін.

Водночас порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач та пенсійний орган, у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Так, на час звернення позивача до відповідача з заявою про видачу оновленої довідки про розміри його грошового забезпечення пункт 3 Порядку № 45 передбачав, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної у списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 та у місячний строк подають їх головним управлінням ПФУ.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Згідно з абзацами другим та четвертим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону № 2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" (зі змінами) та Порядку № 45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок № 3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.

Тобто на відповідача покладено функції зі складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 45.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок № 3-1.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 22.04.2014 у справі № 21-484а13 та у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 у справі № 553/3619/16-а.

Як було зазначено вище, 30.08.2017 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 704, яка набрала чинності 01.03.2018, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, та пунктом 2 якої установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Зокрема, цією постановою встановлено такі додаткові види грошового забезпечення:

- надбавка за особливості проходження служби військовослужбовцям в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за вислугу років, порядок та умови виплати якої визначається керівниками державних органів залежно від якості, складності, обсягу та важливості виконуваних обов`язків за посадою (абзац четвертий підпункту 1 пункту 5 Постанови № 704);

- надбавка за службу в умовах режимних обмежень військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу (підпункт 6 пункту 6 Постанови № 704) тощо.

Крім того, підпунктом 2 пункту 5 Постанови № 704 керівникам державних органів надано право у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, здійснювати преміювання військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу відповідно до їх особистого внеску в загальний результат служби в межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду грошового забезпечення.

Таким чином, з огляду на визнання нечинними положень Постанови № 103, враховуючи норми Порядку № 45 та Постанови № 704, суд приходить до висновку, що перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, здійснюється за правилами, що були передбачені до внесення змін Постановою № 103, а саме з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, зокрема: щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України; інші щомісячні надбавки, доплати (крім доплати, розмір якої визначається як різниця між розміром грошового забезпечення до і після запровадження нових умов його виплати), підвищення та щомісячна премія у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію.

Отже, з 05.03.2019 з дня набрання чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення та премії. Відтак з цієї дати позивач має право на отримання пенсії виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Поряд з цим, до моменту отримання належної довідки від відповідача, в пенсійного органу не виникає обов`язку з перерахунку пенсії позивача.

Втім, суд враховує, що відповідно до пункту 4 Порядку № 45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону.

Згідно з частинами другою і третьою статті 51 Закону № 2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно із цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, не проведений з вини органів ПФУ та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Окрім цього, суд зазначає, що 04.09.2019 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України № 804 від 14.08.2019 "Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян", якою постановлено: "Установити, що виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із зазначеним Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 р. з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови № 704, здійснюється у 2019 році в розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 1 березня 2018 року". Тобто зазначеною постановою визначено відповідний порядок виплати перерахованих сум підвищених пенсій, однак це рішення Уряду не впливає на функціональний обов`язок відповідача щодо складання довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII, та не встановлює інших умов та порядку для такого перерахунку.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст. 9 Конституції України та статтею 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 № 3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань (далі ЄСПЛ) щодо застосування окремих положень цієї Конвенції.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вперше у рішенні від 16.12.1974 справі "Міллер проти Австрії", де ЄСПЛ встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16.09.1996, в якому зазначено, що якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

У рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014 ЄСПЛ зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні ЄСПЛ у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17.07.2008) ЄСПЛ вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, обираючи спосіб відновлення порушеного права позивача, суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

З огляду на викладене суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у оформленні та надані до пенсійного органу оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 для перерахунку пенсії з 01.04.2019.

Як наслідок, відповідача належить зобов`язати підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та з урахуванням положень Постанови № 704, із обов`язковим зазначенням у довідці відомостей про розміри таких додаткових видів грошового забезпечення пзивача як надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% та премія в розмірі 90% для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.

При цьому суд, керуючись положеннями ч. 2 ст. 9, ч. 6 ст. 246 КАС України, задля уникнення непорозумінь під час виконання рішення суду в цій справі вважає необхідним також конкретизувати, що розмір посадового окладу для перерахунку пенсії позивача має становити 6907,04 грн (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 1360 грн, тарифний розряд за посадою "37", тарифний коефіцієнт "3,92"), як це визначено рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 120/4359/18-а.

Крім того, суд звертає увагу, що нова довідка має бути оформлена та подана відповідачем до пенсійного органу для здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.04.2019, а не з 01.01.2018 як просить позивач. Адже, як вже зазначалося, саме з 05.03.2019, тобто з дня набрання чинності рішенням суду у справі № 826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення.

Водночас до моменту отримання довідки від відповідача, у пенсійного органу не виникає обов`язок з перерахунку пенсії позивача. А відтак, з огляду на те, що підстави, які вплинули на зміну розміру пенсії позивача виникли 05.03.2019, за правилами, встановленими ч. 2 ст. 51 Закону № 2262-ХІІ, пенсії позивача підлягає перерахунку з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, тобто з 01.04.2019.

Також суд вважає безпідставними вимоги позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо не включення відомостей про розмір додаткових видів грошового забезпечення у довідку від 08.04.2019 № ХЛ56623.

В цьому контексті суд наголошує, що вказана довідка була оформлена відповідачем на виконання рішення суду від 21.01.2019 у справі № 120/4359/18-а. Цим рішенням Вінницький обласний військовий комісаріат зобов`язано виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2018 із урахуванням посадового окладу в розмірі 6907,04 грн. (співвідношення розміру посадового окладу до 01.01.2018 1360 грн, тарифний розряд за посадою "37", тарифний коефіцієнт "3,92").

Отже, відповідно до вказаного рішення у відповідача не виникав обов`язок із включення до нової довідки відомостей про розмір додаткових видів грошового забезпечення позивача.

Проте, оскільки зазначене рішення набрало законної сили, з набранням чинності рішенням суду у справі № 826/3858/18, тобто з 05.03.2019 у відповідача виник обов`язок з видачі нової довідки для перерахунку пенсії позивача, із зазначенням у ній як розміру посадового окладу (6907,04 грн), визнаного судом у справі № 120/4359/18-а, так і додаткових видів грошового забезпечення, з яких розраховувалась пенсія позивача під час її призначення, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавка за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15% та премія в розмірі 90%.

При вирішенні справи суд також враховує, що згідно з пунктами 21, 22 частини першої статті 4 КАС України:

типові адміністративні справи це адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги;

зразкова адміністративна справа типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для з зразкового рішення.

Частиною п`ятою статті 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Обставини цієї справи, склад її учасників, предмет спору та заявлені позовні вимоги вказують на те, що ця адміністративна справа є типовою справою, яка відповідає ознакам, викладеним зразкової справи № 160/8324/19 (адміністративне провадження № Пз/9901/20/19).

Отже, враховуючи положення частини третьої статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у цій справі суд має керуватися тими правовими висновками, що наведені Верховним Судом у рішенні за результатами розгляду вказаної зразкової справи.

Так, рішенням Верховного Суду від 17.12.2019 у справі № 160/8324/19 задоволено позов фізичної особи до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії. Зобов`язано відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, статті 9 Закону № 2011-XII та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Вказане рішення залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020, а отже набуло чинності. При цьому касаційний суд, вирішуючи зразкову справу на користь пенсіонера, дійшов висновку, що з 05.03.2019, тобто з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/3858/18, виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, і саме з цієї дати відповідні особи мають право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Крім того, при ухваленні рішення в частині відмови у задоволенні вимог позивача, суд за аналогією враховує висновки Верховного Суду, викладені за результатами розгляду зразкової справи № 160/3586/19.

Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 залишено без змін рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06.08.2019 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення позивачу розміру пенсії за рахунок виплати з 05.03.2019 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату (із врахуванням раніше виплачених сум) пенсії позивачеві з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Вирішуючи зазначену зразкову справу, Верховний Суд дійшов висновку, що дії пенсійного органу щодо зменшення розміру пенсії позивача за рахунок виплати 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, є протиправними саме з 05.03.2019. Також Верховний Суд акцентував увагу на тому, що обмеження часткової виплати суми підвищення до пенсії було скасоване саме у зв`язку із скасуванням пункту 2 Постанови № 103 за рішенням суду у справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019. Відтак Верховний Суд дійшов висновку, що саме з 05.03.2019 пенсія підлягає виплаті у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії.

Наведені висновки також свідчать не на користь доводів позивача про те, що нова довідка про розмір грошового забезпечення має бути подана відповідачем до пенсійного органу для проведення перерахунку з 01.01.2018.

Крім того, застосовною до спірних правовідносин можна вважати правову позицію Верховного Суду, викладену за результатами розгляду зразкової справи № 240/6263/18.

Так, суть спору у вказаній справі полягала в оскарженні дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у перерахунку та виплаті позивачу пенсії з 01.01.2018 з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії додаткових видів грошового забезпечення.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19.03.2019, яке залишене без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020, у задоволенні позову пенсіонера відмовлено.

Як зазначено у вказаних рішеннях, скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не впливає на результат розгляду зразкової справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, передбачений Постановою № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям Постанови № 103. Відповідач має право перевіряти правильність складення довідок щодо формального змісту, однак правом самостійно визначати складові та розмір грошового забезпечення осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, відповідач не має. Питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення могло би бути предметом спору про визнання протиправними дій Житомирського ОВК щодо складення довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача без урахування середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення та не може бути розглянуто в межах цієї адміністративної справи.

Відтак Верховний Суд дійшов висновку, що територіальний орган Пенсійного фонду України діяв відповідно до законодавства, чинного на час виникнення у позивача права на перерахунок пенсії, а саме Закону № 2262-ХІІ, Постанови № 103 та Порядку № 45, і такий підхід до застосування правових норм не є дискримінаційним та не порушує принцип рівності перед законом.

Щодо посилань позивача на втручання держави у його право на мирне володіння майном, враховуючи те, що позивач мав "законні сподівання" на отримання з 01.01.2018 пенсії у збільшеному розмірі після її перерахунку, суд зазначає таке.

Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до частини першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі "Суханов та Ільченко проти України" (рішення від 26.06.2014, п. 35) Європейський суд з прав людини зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання" якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами.

Суд звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача, щодо яких суд приймає рішення про відмову у їх задоволенні, не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже постановою КМУ № 103 від 21.02.2018, яка була чинною до 05.03.2019, було чітко визначено складові грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, для перерахунку пенсії з 01.01.2018, а також була відсутня усталена практика національних судів на підтримку аналогічних скарг щодо перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.

З огляду на це можна дійти висновку, що у позивача не було «законних сподівань» на збільшення пенсії, які могли б підпадати під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції

Відповідно до положень ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу приписів ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Водночас суд враховує Висновок № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а, крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема, у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відтак, перевіривши обґрунтованість основних доводів сторін та оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме у спосіб визнання протиправними дій відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, із обов`язковим зазначенням у ній відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.04.2019 основного розміру його пенсії, та зобов`язання відповідача підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, із зазначенням у довідці відомостей про розміри додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15%, премія в розмірі 90%, та виходячи з розміру посадового окладу 6907,04 грн згідно з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 120/4359/18-а, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.04.2019. Водночас врешті позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є Відповідно до ч. 1 ст. 39 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ч. 3 ст. 139 КАС України).

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Відтак, оскільки позов задоволено частково, понесені позивачем витрати у вигляді сплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 263, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.04.2019.

Зобов`язати Вінницький обласний військовий комісаріат підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із обов`язковим зазначенням у довідці відомостей про розміри додаткових видів грошового забезпечення, а саме: надбавка за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50%, надбавку за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці в розмірі 15%, премія в розмірі 90%, та виходячи з розміру посадового окладу 6907,04 грн згідно з рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 21.01.2019 у справі № 120/4359/18-а, для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача з 01.04.2019.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Інформація про учасників справи:
1) позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 );
2) відповідач: Вінницький обласний військовий комісаріат (, місцезнаходження: вул. Данила Галицького, 31, м. Вінниця, 21100).
Повне судове рішення складено 10.08.2020.

Суддя Сало Павло Ігорович