Справа № 473/1462/20
Суддя: Вуїв О. В.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/1462/20
РІШЕННЯ

іменем України

"10" серпня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Вуїва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Заблоцької М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вознесенську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чорноморської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 вказував, що 04 грудня 2019 року старший державний інспектор ВМО №1 митного посту «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС Петренко О.А. склав відносно нього протокол про порушення митних правил №0188/50400/19, згідно якого 17 жовтня 2019 року митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС за митною декларацією №UA504170/2019/011127 від 17 жовтня 2019 року у митний режим «експорт» оформлено товар - томатну пасту торговельної марки «Інагро» у кількості 20 813 кг брутто. Того ж дня вказаний товар, що знаходився під митним контролем на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , був направлений до пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці ДФС. Обов`язок доставки товарів у митницю призначення в строк до 27 жовтня 2019 року покладено на водія ТОВ «Восток» ОСОБА_1 . Фактична доставка вказаного товару у митницю призначення - Волинську митницю ДФС була здійснена 12 листопада 2019 року. Документів, що підтверджують неможливість своєчасної доставки товару у митницю призначення ОСОБА_1 . Миколаївській митниці ДФС, яка здійснює контроль за доставкою вказаного товару до Волинської митниці ДФС, не надав. Таким чином ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 93, 95 МК України перевищив строк доставки товару до митного органу призначення більше, ніж на десять діб, тим самим скоївши правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою виконувача обов`язків першого заступника начальника Чорноморської митниці Державної митної служби України Ілляшевича Я.В. від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Проте ОСОБА_1 зазначав, що оскаржувана постанова є незаконною, оскільки винесена без належного з`ясування всіх обставин справи, в тому числі без врахування відсутності у скоєному вини позивача (який вчасно доставив товар до митниці призначення та перебував у зоні митного контролю, проте у зв`язку з відсутністю в Україні дозволів на міжнародні автомобільні перевезення вчасно не зміг отримати вказаний документ), з грубими процесуальними порушеннями під час складання протоколу (з порушенням передбаченого строку складання протоколу та без зазначення в ньому передбаченої законом інформації (часу скоєння правопорушення, виду, характеру правопорушення)) та розгляду адміністративної справи (з порушенням встановленого законом строку розгляду справи та без участі особи, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, без роз`яснення позивачу його процесуальних прав, в тому числі права на припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, без врахування письмових пояснень позивача та без належного з`ясування передбачених законом обставин при розгляді справи про порушення митних правил).

Виходячи з цих обставин, ОСОБА_1 просив скасувати оскаржувану постанову, а провадження в адміністративній справі - закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте в матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надав суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позову. При цьому у відзиві вказував, що оскаржувана постанова повністю відповідає вимогам закону, зафіксовані у ній факт та обставини правопорушення були належним чином перевірені та підтверджені під час здійснення адміністративного провадження. Позивач не надав до або під час розгляду представником митниці адміністративної справи необхідної інформації та доказів наявності обставин непереборної сили (про які зазначає в позові) або вчинення ним інших передбачених законом дій для уникнення правопорушення, що б виключали його відповідальність за ч. 3 ст. 470 МК України. Водночас, розгляд адміністративної справи відбувався у повній відповідності з вимогами закону, а саме з належною підготовкою справи до розгляду, повідомленням позивача про час та місце здійснення провадження у справі, врахуванням всіх обставин справи та письмових пояснень позивача, ухваленням законної та обґрунтованої постанови.

Суд з урахуванням вимог ч. 1 ст. 205, ч. 3 ст. 268, ч. 1 ст. 286 КАС України вважав можливим провести розгляд справи без особистої участі позивача та представника відповідача, оскільки матеріали справи містять достатньо інформації для вирішення спору.

Дослідивши матеріали справи в межах вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 04 грудня 2019 року старший державний інспектор ВМО №1 митного посту «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС Петренко О.А. склав відносно позивача протокол про порушення митних правил №0188/50400/19, згідно якого 17 жовтня 2019 року митним постом «Костянтинівка» Миколаївської митниці ДФС за митною декларацією №UA504170/2019/011127 від 17 жовтня 2019 року у митний режим «експорт» оформлено товар - томатну пасту торговельної марки «Інагро» у кількості 20 813 кг брутто. Того ж дня вказаний товар, що знаходився під митним контролем на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , був направлений до пункту пропуску «Ягодин-Дорогуск» Волинської митниці ДФС. Обов`язок доставки товарів у митницю призначення в строк до 27 жовтня 2019 року покладено на водія ТОВ «Восток» ОСОБА_1 . Фактична доставка вказаного товару у митницю призначення - Волинську митницю ДФС була здійснена 12 листопада 2019 року. Документів, що підтверджують неможливість своєчасної доставки товару у митницю призначення ОСОБА_1 . Миколаївській митниці ДФС, яка здійснює контроль за доставкою вказаного товару до Волинської митниці ДФС, не надав. Таким чином ОСОБА_1 в порушення вимог ст.ст. 93, 95 МК України перевищив строк доставки товару до митного органу призначення більше, ніж на десять діб, тим самим скоївши правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України.

Постановою виконувача обов`язків першого заступника начальника Чорноморської митниці Державної митної служби України Ілляшевича Я.В. від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн.

Аналізуючи вимоги та заперечення сторін, суд виходить з наступного.

За змістом ч. 5 ст. 2 КУпАП питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 95 МК України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на десять діб, але не більше ніж на двадцять діб, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих документів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 2 ст. 95 МК України до строків транзитних перевезень не включається: час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу (аварії або дії обставин непереборної сили); час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування митного органу, який контролює їх переміщення); час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування митного органу, який контролює переміщення цих товарів)..

П. 2 ч. 1 ст. 192 МК України передбачено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місце знаходження товарів і транспортного засобу.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, зазначеною нормою чітко передбачені умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил в разі дії обставин непереборної сили, проте за умови підтвердження цієї обставини відповідними документами.

Згідно п. 1.3 «Порядку оформлення і видачі дозволів на поїздку по територіях іноземних держав при виконанні перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у міжнародному сполученні, їх обміну та обліку», затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 20 серпня 2004 року №757 (далі - Порядок №757) перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом територією іноземних держав або транзитом через їхні території здійснюється автомобільними перевізниками згідно з вимогами міжнародних договорів України та на підставі належним чином оформлених відповідних дозволів, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Пунктом 1.4 вказаного Порядку передбачено, що перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом між пунктами, розташованими на території іноземної держави, заборонено, якщо на це не отримано відповідного дозволу компетентного органу іноземної держави згідно з вимогами міжнародних договорів України.

Пунктом 3.2 Порядку №757 передбачено, що дозволи для перевезення вантажів оформлюються і видаються водію автомобільного транспортного засобу (автомобільному перевізнику або уповноваженій ним особі) на підставі усного звернення або письмової заяви, в якій зазначаються найменування (прізвище, ім`я, по батькові) автомобільного перевізника та його місцезнаходження (місце проживання), відомості щодо автомобільних транспортних засобів (реєстраційні номери, вантажопідйомність, повна маса), маршруту руху із зазначенням країн відправлення та призначення, а також країн прямування автомобільного транспортного засобу, вантажу (вага, загальна кількість), видів дозволів, які бажає отримати автомобільний перевізник, та пункт видачі дозволів. При цьому, для оформлення та видачі дозволу уповноважена особа при усному зверненні та поданні письмової заяви пред`являє документ, що посвідчує особу, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, документи на вантаж, за винятком здійснення порожньої подачі транспортного засобу на завантаження до країни відправлення, сертифікати відповідності транспортного засобу щодо безпеки руху та екологічної безпеки вимогам країн, територією яких буде здійснюватися перевезення, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Автомобільний перевізник забезпечується дозволами, передбаченими законами або міжнародними договорами України з питань міжнародних перевезень, необхідними йому тільки для конкретної поїздки, за наявності залишку дозволів та за умови пред`явлення в пункті видачі дозволів усіх отриманих раніше дозволів на автомобільний транспортний засіб.

Отже, для отримання дозволу на перевезення у випадку переміщення експортного вантажу перевізник згідно вимог чинного законодавства зобов`язаний завантажитись, після чого звертатись із відповідною заявою за видачею дозвільного документа.

Розділом VIII «Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року №657 (далі - Порядок №657) визначено порядок документального підтвердження факту аварії чи дії обставин непереборної сили.

Пунктом 2 розділу VIII Порядку №657 визначено, що обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема, стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, закриття шляхів, проток каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події.

Згідно п. 3 розділу VIII Порядку №657, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Крім того, відповідно до п. 6 розділу VIII Порядку №657 у випадку, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, яким здійснюється контроль за цими товарами, транспортними засобами, з письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Разом із заявою подаються: документи, що підтверджують факт аварії чи дії обставин непереборної сили, видані компетентними органами (установами) та засвідчені в установленому порядку; примірник акта про проведення огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, магазинів безмитної торгівлі, територій вільних митних зон та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою покладено на митні органи, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу та таким іншим митним органом проводився огляд; письмове підтвердження митного органу, якщо аварія чи обставини непереборної сили мали місце на митній території України у зоні діяльності іншого митного органу і таким іншим митним органом огляд не проводився згідно з абзацом четвертим пункту 5 цього розділу.

Отже, сам по собі факт виникнення і існування певних обставин, в силу яких транспортний засіб не зміг прибути до митного органу призначення та пройти митний контроль не свідчить про дію обставин непереборної сили. Обставиною непереборної сили зазначені обставини стануть лише у випадку, якщо відповідною особою документами, виданими компетентними органами (установами), буде підтверджено наявність і тривалість дії обставин непереборної сили.

Частиною 3 ст. 14 Закону України «Про Торгово-промислові палати» від 02 грудня 1997 року (далі Закон) визначено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), а також торговельні та портові звичаї, прийняті в Україні, за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 14-1 Закону Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили).

Частиною 2 ст. 14-1 Закону встановлено, що форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Тобто, Торгово-промислова палата є уповноваженим в Україні органом для засвідчення наявності обставин непереборної сили.

Таким чином особа, яка позбавлена можливості виконати свої обов`язки, передбачені митним законодавством щодо транспортного засобу, який перебуває під митним контролем, має здійснити певний алгоритм дій, які підтверджують настання аварії чи обставин непереборної сили. Це належне підтвердження настання таких обставин та вчасне письмове повідомлення про них митному органу.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 11 грудня 2018 року у справі №461/3006/17, від 10 грудня 2019 року у справі №559/1094/17.

Судом встановлено, що згідно митної декларації від 17 жовтня 2019 року №UA504170/2019/011127 (а.с. 93) позивач був зобов`язаний доставити товар - томатну пасту торговельної марки «Інагро» у кількості 20 813 кг брутто, що знаходився під митним контролем на автомобілі з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , до митниці призначення в строк до 27 жовтня 2019 року.

З матеріалів справи (а.с. 96) вбачається, що 25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Волинської митниці ДФС України із заявою про продовження строку доставки товару з підстави обмеження компетентним органом видачі дозволів на міжнародні перевезення. Проте в заяві не зазначив місце перебування товару та транспортного засобу, що позбавило митницю можливості провести митний огляд зазначеного товару та скласти відповідний акт.

Разом з тим, позивачем як до митного органу, так і до суду жодних документальних підтверджень наявності обставин непереборної сили, які б підтверджували документально факт того, що з 27 жовтня 2019 року по 12 листопада 2019 року позивач об`єктивно не міг одержати в уповноважених органах іноземних держав дозвіл на проїзд територією іноземних держав, надано не було.

Також останнім не надано висновок Торгово-промислової палати або будь-які інші докази щодо обставин, які унеможливили виконання зобов`язань щодо доставки автомобіля до митного органу призначення у строки, встановлені ст. 95 МК України.

В той же час, згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Водночас, суд не може прийняти до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він вчасно доставив товар до митниці призначення та перебував у зоні митного контролю, оскільки вказані твердження нічим не підтверджені та спростовуються витягом з автоматизованої бази даних ЄАІС ДФС України (а.с. 94), згідно якої автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 із вантажем прибув до митниці призначення та перебував у зоні митного контролю з 12 листопада 2019 року.

Таким чином, позивачем не надано суду належних та допустимих доказів, що б свідчили про відсутність події або складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України, відсутність його вини у скоєному або наявність обставин, які можуть бути визнані підставами для звільнення останнього від адміністративної відповідальності.

Що стосується доводів ОСОБА_1 щодо наявності грубих процесуальних порушень під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та здійснення провадження в адміністративній справі, то суд виходить з наступного.

Форма та зміст протоколу про порушення митних правил №0188/50400/19 від 04 грудня 2019 року повністю відповідають вимогам закону, зокрема містять передбачені ч. 2 ст. 494 МК України дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Як вбачається зі змісту протоколу, під час його складення уповноваженою посадовою особою виконано вимоги ч. 5 ст. 494 МК України. Зокрема особі, яка притягувалася до адміністративної відповідальності, роз`яснено її права, передбачені ст. 498 МК України та право на подачу клопотання про припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу.

Складання протоколу про порушення митних правил з порушенням строку, передбаченого ч. 1 ст. 494 МК України та розгляд справи про порушення митних правил з порушенням строків, передбачених ст. 525 МК України самі по собі не є підставами для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 526 МК України справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил органом доходів і зборів цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Обов`язок по дотриманню прав, свобод та інтересів особи, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил лежить саме на посадових особах митниці, які здійснюють провадження у справі про порушення митних правил.

Як вбачається з матеріалів справи, справа про порушення митних правил тричі (на 25 березня 2020 року о 15 год. 15 хв.; на 15 квітня 2020 року о 15 год. 00 хв.; на 29 квітня 2020 року о 15 год. 45 хв.) призначалася до розгляду, про що позивач належним чином повідомлявся представником Чорноморської митниці ДМС України. Проте кожного разу директор ТОВ «Восток» в інтересах свого працівника ОСОБА_1 звертався до посадової особи, в провадженні якої знаходилася справа про порушення митних правил, з клопотанням про перенесення її розгляду з підстави неможливості участі позивача у розгляді справи до закінчення строку дії введених на території України карантинних норм.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 531 МК України підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є зокрема безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду.

На думку суду, посадова особа Чорноморської митниці ДМС України, в провадженні якої знаходилася справа про порушення митних правил, здійснила необхідні, адекватні та достатні дії для забезпечення права позивача на участь у розгляді справи, права на подання пояснень, міркувань, доводів, заперечень, доказів, інших передбачених законом прав, якими останній не скористався, а тому правомірно розглянула справу без участі ОСОБА_1 , який особисто жодних клопотань під час здійснення адміністративного провадження не заявляв та добросовісно не скористався належними йому процесуальними правами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що виконувач обов`язків першого заступника начальника Чорноморської митниці Державної митної служби України Ілляшевич Я.В. безпідставно не відклав розгляд справи (втретє) суд не примає до уваги, оскільки останній надав позивачу достатньо часу для підготовки та участі у розгляді справи особисто або шляхом надання необхідних письмових пояснень, заявлення клопотань, надання доказів тощо, для чого неодноразово відкладав розгляд справи. При цьому ОСОБА_1 не надав суду доказів щодо наявності обставин, що перешкоджали йому приймати участь у розгляді справи особисто або іншим чином (наявність тривалого захворювання, тривале перебування у відрядженні тощо). Подальше відкладення розгляду справи призвело б до грубого порушення процесуальних строків та закінчення встановленого законом строку накладення адміністративного стягнення (який законодавчо не поновлювався та не продовжувався на період дії карантину).

Під час розгляду справи про порушення митних правил виконувачем обов`язків першого заступника начальника Чорноморської митниці Державної митної служби України Ілляшевичем Я.В. з`ясовано передбачені ст. 489 МК України обставини, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясовано інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі враховано, проаналізовано та відхилено письмові пояснення позивача, що відображено в оскаржуваній постанові.

За встановлених обставин, суд вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, а тому не вбачає підстав для її скасування, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

В силу вимог ст. 139 КАС України також не підлягають відшкодуванню понесені позивачем судові витрати.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8-10, 77, 139, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Чорноморської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: О.В. Вуїв