Справа № 826/5420/17
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 серпня 2020 року

Київ

справа №826/5420/17

адміністративне провадження №К/9901/18298/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Гімона М.М., Гусака М.Б., розглянув матеріали касаційної скарги Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - ГУ ДПС) (правонаступника Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області) на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі №826/5420/17 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (далі ГУ ДФС) про визнання протиправними та рішення про застосування фінансових санкцій,

УСТАНОВИВ:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення про застосування фінансових санкцій від 03.10.2016 №000041/10-08-21-00/.

23.07.2020 ГУ ДПС звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі №826/5420/17.

У касаційній скарзі міститься клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, яке обґрунтовується скаржником, доводами про право на повторне звернення з касаційною скаргою в разі її повернення. Однак, строк на подання касаційної скарги не пропущений в силу норми пункту 3 розділу УІ ''Прикінцеві положення'' Кодексу адміністративного судочинства України (КАС).

Відповідно до частини четвертої статті 330 КАС до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідач додає до матеріалів касаційної скарги платіжне доручення від 16.07.2020 №1929 про сплату судового збору за подання касаційної скарги у цій справі в розмірі 1280,00 грн.

Підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI визначено, що за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 21.04.2017 відкрито провадження у цій справі.

Частиною першою статті 4 Закону України №3674-VI визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік" прожитковий мінімум на 01.01.2017 встановлено у розмірі 1600,00 грн.

За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимогу майнового характеру (визнання протиправним рішення про застосування фінансових санкцій від 03.10.2016 №000041/10-08-21-00/).

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України №3674-VI за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, з касаційної скарги та доданих до неї матеріалів та зі змісту судових рішень першої та апеляційної інстанції не можливо встановити ціну позову, а відтак і вирішити питання, чи відповідає касаційна скарги частині четвертій статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням відповідачу десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, впродовж якого скаржник має право (зобов`язаний) надати/надіслати суду касаційної інстанції рішення про застосування фінансових санкцій від 03.10.2016 №000041/10-08-21-00/.

Крім того, подана відповідачем касаційна скарга не відповідає вимогам пункту 4 частини другої згідно з якого у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до положень частини четвертої статті 328 КАС підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті (частина перша цієї статті стосується оскарження рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції) є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

У залежності від підстави касаційного оскарження судового рішення додаткові вимоги до касаційної скарги встановлені нормами абзаців другого - четвертого пункту 4 частини другої статті 330 КАС.

ГУ ДПС в касаційній скарзі вказує пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС, як підставу касаційного оскарження, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм статей 72, 73, 77, 90 КАС, а також наводить висновок Верховного Суду, викладений в постанові від 10.04.2018 у справі №814/1861/16 щодо застосування норми пункту 266.9 статті 266 Податкового кодексу України, пункту 4 частини четвертої статті 11 та абзацу 15 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" від 23.11.2018 № 2628-VIII.

Однак, відповідач, не наводить доводів щодо взаємозв`язку зазначеного висновку Верховного Суду з цією справою в контексті різного правозастосування у подібних правовідносинах. Порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права може бути підставою скасування ухваленого цим судом судового рішення у випадах передбачених частиною другою, третьою статті 353 КАС з урахуванням положень частини четвертої статті 328 цього Кодексу.

Відтак, відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, а так само визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює відкриття касаційного провадження у цій справі.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з положеннями частини першої та другої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням позивачу десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, впродовж якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції: заяву, в якій зазначити (уточнити) підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), а також рішення про застосування фінансових санкцій від 03.10.2016 №000041/10-08-21-00/ для підтвердження правильності сплаченого судового збору.

Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24.10.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.06.2020 у справі №826/5420/17 залишити без руху.

Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

М.М. Гімон

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду