Справа № 370/872/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 370/872/16-а

адміністративне провадження № К/9901/42679/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року у складі колегії суддів: Степанюка А.Г., Кузьменка В.В., Шурка О.І. у справі за позовом Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області до ОСОБА_1 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору - Управління Держгеокадастру в Макарівському районі Київської області, про усунення перешкод в здійсненні права користування та розпорядження майном, внесення змін до державного земельного кадастру,

УСТАНОВИВ:

Плахтянська сільська рада Макарівського району Київської області (надалі по тексту також - позивач, Плахтянська сільрада) звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила:

- зобов`язати ОСОБА_1 не чинити Плахтянській сільраді перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:026:0167, площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства;

- визнати неправомірними дії Управління Держгеокадастру по внесенню даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради;

- зобов`язати Держгеокадастр України виключити дані з автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради.

Постановою Макарівського районного суду Київської області від 10.01.2017 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року постанову Макарівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року скасовано.

Провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод Плахтянській сільській раді Макарівського району Київської області у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером :02:026:0167, площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства закрито.

Роз`яснено, що такі позовні вимоги підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Держгеокадастру у Макарівському районі Київської області по внесенню даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільської ради Макарівського району Київської області.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року в частині задоволення позовних вимог та ухвалити в наведеній частині нове рішення про відмову у позові.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що присвоєння кадастрового номера земельній ділянці на підставі дослідженої судом першої інстанції технічної документації Головним управлінням земельних ресурсів у Київській області на земельну ділянку було проведено без порушення вимог законодавства при здійсненні державної реєстрації цієї земельної ділянки та внесення до бази даних відповідних відомостей.

Позивачем відзиву на касаційну скаргу до суду не подано.

У поданих поясненнях Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру підтримала касаційну скаргу ОСОБА_1 та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що на запит прокурора прокуратури Макарівського району від 15.09.2015 №2315 вих-15 Управлінням Держземагентства листом від 15.09.2015 №-1013-0.2-6008/2-15 повідомлено, що земельна ділянка з кадастровим №:02:026:0167 площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства в межах Плахтянської сільради обліковується за ОСОБА_1 .

При цьому позивач стверджує, що ОСОБА_1 користується спірною земельною ділянкою без достатніх на те правових підстав, оскільки рішення від 26.04.2007 №303 «Про надання дозволу на виготовлення технічної документації для передачі земельних ділянок у власність», яким надано дозвіл на підготовку матеріалів інвентаризації земельних ділянок для безоплатної передачі у власність під будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та ведення особистого селянського господарства, площею 1,10 га, Плахтянською сільрадою не ухвалювалося, тому сільська рада звернулася до суду із вказаним позовом.

На підставі встановлених вище обставин суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскільки позивачем не було додано жодних доказів щодо наявності правових підстав для виключення з бази даних Державного земельного кадастру відомостей щодо спірної земельної ділянки, а Плахтянською сільрадою у 2008 році було підтверджено факт користування ОСОБА_1 даною земельною ділянкою, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та закриваючи провадження у справі в частині вимог, суд апеляційної інстанції виходив з того, що позовні вимоги в частині зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод Плахтянській сільраді у здійсненні права користування та розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номер :02:026:0167 площею 1,1007 га для ведення особистого селянського господарства не підлягають розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції вказано, що внесення відомостей до бази даних АС ДЗК щодо спірної земельної ділянки із зазначенням її власника було можливо виключно після отримання оператором від територіального органу земельних ресурсів таких документів: або державного акту на право власності на земельну ділянку, або державного акту на право постійного користування земельною ділянкою, або договору оренди землі та реєстраційної картки. Водночас, отримання таких документів Управлінням Держкомзему від ОСОБА_1 матеріалами справи не підтверджується, що свідчить про протиправність дій з внесення даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання виключити дані про спірну земельну ділянку з Державного земельного кадастру, суд апеляційної інстанції вказав, що у межах даного спору питання правомірності державної реєстрації земельної ділянки не є предметом розгляду справи, а чинним законодавством не визначено можливість виключення даних з автоматизованої бази Державного земельного кадастру, а скасування кадастрового номеру без скасування державної реєстрації земельної ділянки є неможливим.

Розглядаючи справу по суті заявлених позовних вимог в частині визнання неправомірними дії Управління Держгеокадастру по внесенню даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради та зобов`язання Держгеокадастр України виключити дані з автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради, суди першої та апеляційної інстанцій керувалися тим, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте такий висновок не ґрунтується на правильному застосуванні норм процесуального права.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС України (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного рішення) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4, та 19 КАС України(у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналогічний висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 у справі №813/6286/15.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №685/1346/15-а.

Колегія суддів зазначає, що при внесенні до автоматизованої системи Державного земельного кадастру відомостей про спірну земельну ділянку обумовило виникнення саме цивільно-правового спору між позивачем та ОСОБА_1 , який, як вбачається з матеріалів справи, є користувачем такої земельної ділянки.

Крім того слід вказати, що позивач звернувся до суду із позовом та, серед іншого, просив про усунення перешкод у здійсненні права власності на земельну ділянку, в межах якого йдеться посилання на відповідні дії відповідача.

Тобто у справі, що розглядається, фактично спір стосується вирішення цивільно-правового спору між позивачем та ОСОБА_1 з метою усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

Наслідками розгляду даного позову фактично є зміна даних земельного кадастру щодо земельної ділянки, якою користується ОСОБА_1 . Тобто даний позов обумовлено захистом саме цивільного права позивача (у сфері земельних відносин).

Ураховуючи, що цей позов направлено на поновлення прав позивача у сфері земельних відносин, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не є публічно-правовим, оскільки поглинається спором про право, а тому має вирішуватися судами за правилами цивільного судочинства.

За правилами частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, установлених статтями 238, 240 КАС України. Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, визначених статтею 19 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів касаційної скарги (стаття 354 КАС України).

Пунктом 5 частини першої статті 349 цього ж Кодексу передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 345, 349, 354, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Макарівського районного суду Київської області від 10 січня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року в частині позовних вимог про визнання неправомірними дії Управління Держгеокадастру по внесенню даних до автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради та зобов`язання Держгеокадастр України виключити дані з автоматизованої бази Державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером :02:026:0167, загальною площею 1,1007 га в межах населеного пункту Плахтянської сільради скасувати, провадження у справі у вказаній частині закрити.

Роз`яснити Плахтянській сільській раді Макарівського району Київської області, що розгляд цієї справи віднесено до юрисдикції цивільного суду та що вона вправі протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

В решті постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2017 року залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А. Ю. Бучик

Судді: Л. Л. Мороз

А. І. Рибачук