Справа № 440/3229/20
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 липня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/3229/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Кукоби О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Пуленко М.І.

та представників учасників справи:

від позивача - Данілова Н.Н.,

від відповідача - Штанько М.В.,

від третьої особи - Ахметов М.У.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Полтавське обласне комунальне виробниче підприємство теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (надалі - позивач, ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго") звернулось до суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області (надалі - відповідач, Управління), у якому позивач, з урахуванням заяви про зміну предмета позову від 24.06.2020 вих.№28-17/3229 /а.с. 61-62/, просив:

визнати протиправним та скасувати рішення від 25.05.2020 №136 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 4303,13 грн;

визнати протиправним та скасувати рішення від 23.06.2020 №172 про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 456,13 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність спірних рішень з огляду на відсутність у позивача, як роботодавця, обов`язку з перевірки правомірності видачі найманому працівнику листа непрацездатності закладом охорони здоров`я та повноти і правильності його заповнення.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав та у наданому відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити з огляду на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 56-58/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що за результатами планової виїзної перевірки ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" виявлені допущені позивачем порушення вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що полягали у наданні найманому працівнику за рахунок Фонду соціального страхування допомоги по тимчасовій непрацездатності на строк понад чотири календарні місяці підряд без проходження таким працівником ЛКК та висновку МСЕК, внаслідок чого виникла переплата коштів у розмірі 2868,75 грн. На цій підставі, рішенням Управління від 25.05.2020 №136 позивача зобов`язано повернути зазначену суму коштів, а також сплатити штрафні санкції у розмірі 1434,38 грн.

22.07.2020 відповідачем надано відзив на заяву ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про зміну предмета позову /а.с. 85-86/, у якій представник відповідача звертав увагу на те, що рішенням Управління від 23.06.2020 №172 до позивача застосовані фінансові санкції за несвоєчасне повернення коштів Фонду у розмірі 430,31 грн, а також нарахована пеня у розмірі 25,82 грн.

3. Позиція третьої особи.

28.07.2020 представником третьої особи надані письмові пояснення /а.с. 96/, у яких повідомлено, що ОСОБА_1 під час первинного звернення до КП "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" (надалі - Лікарня) з невідомих причин не повідомив про перебування на амбулаторному лікуванні у період з 4.01.2019 по 24.01.2019, а тому відповідальним лікарем відлік періоду непрацездатності пацієнта вівся з 14.03.2019. У подальшому, під час обстеження ЛКК встановлено, що період безперервної тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 розпочався з 10.12.2018, а тому його направлення на МСЕК мало місце лише після установлення цих обставин. На цій підставі, представник третьої особи зазначав, що пропуск строку направлення ОСОБА_1 мав місце через неповідомлення пацієнтом усіх термінів тимчасової непрацездатності, а тому у діях Лікарні відсутній умисел на завдання матеріальної шкоди Фонду.

4. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за цим позовом, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників /а.с. 53/.

У судовому засіданні 15.07.2020 протокольними ухвалами суду прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета спору та задоволено клопотання представника відповідача і залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Лікарні /а.с. 72-73/.

У судовому засіданні 29.07.2020 представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечувала, наполягала на їх безпідставності та необґрунтованості.

Представник третьої особи при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

Обставини справи

У період з 4 по 15 травня 2020 року Управлінням проведено планову перевірку дотримання ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" вимог законодавства у сфері загальнообов`язкового державного соціального страхування, результати якої оформлені актом від 15.05.2020 /а.с. 10-16/.

Перевіркою встановлено та відображено у акті перевірки факт порушення позивачем вимог пункту 1 частини другої статті 15, частини третьої статті 30, частини першої статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", що полягало у такому: листок непрацездатності виданий та продовжений хворому, звільненому від роботи протягом чотирьох місяців безперервно з дня настання тимчасової непрацездатності без направлення документів на МСЕК (дата чотирьохмісячного строку - 9.04.2019, дата подачі документів на МСЕК - 233.04.2019, дата огляду МСЕК - 25.04.2019) /а.с. 15/.

На цій підставі відповідачем зроблено висновок про неправомірну витрату ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" коштів Фонду соціального страхування у розмірі 2868,75 грн.

Заперечення позивача від 18.05.2020 вих.№29-17/776 на акт перевірки від 15.05.2020 відхилені листом Управління від 25.05.2020 №1108-06 /а.с. 17-18, 19-21/.

25.05.2020 Управлінням на підставі висновків акта перевірки від 15.05.2020 прийнято рішення про повернення ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" коштів Фонду соціального страхування України у розмірі 2868,75 грн, а також застосування фінансових санкцій у розмірі 1434,38 грн /а.с. 22/.

12.06.2020 Полтавським міським відділенням Управління складено довідку №09-01-13/1019 несвоєчасного повернення або повернення не у повному обсязі коштів Фонду соціального страхування, у якій зазначено про порушення позивачем вимог частини третьої та абзацу першого частини шостої статті 15 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в частині несвоєчасного повернення коштів Фонду на підставі рішення від 25.05.2020 №136 /а.с. 88/.

23.06.2020 відповідачем на підставі цієї довідки прийнято рішення №172 про застосування фінансових санкцій за несвоєчасне повернення коштів Фонду соціального страхування України, відповідно до якого до ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" застосовано штраф за несвоєчасне повернення страхових коштів - 430,31 грн та нарахування пені у розмірі 25,82 грн /а.с. 63/.

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я урегульовані Законом України від 23.09.1999 №1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №1105-XIV).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 15 Закону №1105-XIV роботодавець зобов`язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг згідно із цим Законом.

Відповідно до частини третьої статті 30 Закону №1105-XIV рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб), або фізичною особою - підприємцем, особою, яка провадить незалежну професійну діяльність.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг.

Комісія (уповноважений) із соціального страхування виконує свої функції відповідно до положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, яке затверджується правлінням Фонду.

Пунктом 2.2 Положення про комісію (уповноваженого) із страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №13 (надалі - Положення №13), визначено, що комісія (уповноважений) із соціального страхування підприємства зобов`язана:

- приймати рішення про призначення матеріального забезпечення;

- приймати рішення про відмову в призначенні матеріального забезпечення, про припинення його виплати (повністю або частково), розглядати підставу і правильність видачі та заповнення листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення;

- здійснювати контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення застрахованим особам роботодавцем за рахунок коштів Фонду як за власною ініціативою, так і у зв`язку із зверненням застрахованих осіб;

- вживати заходів по своєчасному наданню на підприємстві застрахованим особам матеріального забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності;

- брати участь у перевірках, що здійснюються на підприємстві робочими органами виконавчої дирекції Фонду з питань правильності використання страхових коштів, надавати контролюючим органам необхідні документи та пояснення з питань, що виникають під час перевірок;

- здійснювати заходи по усуненню виявлених комісією (уповноваженим) із соціального страхування підприємства та контролюючими органами порушень з питань надання матеріального забезпечення, використання страхових коштів.

У силу положень частини першої статті 31 Закону №1105-XIV, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 13.11.2001 №455 затверджено Інструкцію про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян (надалі - Інструкція №455).

За змістом абзацу другого пункту 2.2 Інструкції №455 при втраті працездатності внаслідок захворювання або травми лікуючий лікар в амбулаторно-поліклінічних закладах може видавати листок непрацездатності особисто терміном до 5 календарних днів з наступним продовженням його, залежно від тяжкості захворювання, до 10 календарних днів.

Якщо непрацездатність триває понад 10 календарних днів, продовження листка непрацездатності до 30 днів проводиться лікуючим лікарем спільно з завідувачем відділення, а надалі - ЛКК, яка призначається керівником лікувально-профілактичного закладу, після комісійного огляду хворого, з періодичністю не рідше 1 разу на 10 днів, але не більше терміну, встановленого для направлення до МСЕК.

Пунктом 4.1 Інструкції №455 визначено, що направлення хворого для огляду до МСЕК здійснюють ЛКК лікувально-профілактичних закладів за місцем проживання або лікування при наявності стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у тому разі, коли хворий був звільнений від роботи протягом чотирьох місяців безперервно з дня настання тимчасової непрацездатності.

Відповідно до пункту 4.4 Інструкції №45 особам, не визнаним інвалідами:

- у разі визнання їх працездатними термін тимчасової непрацездатності закінчується датою огляду в МСЕК;

- у разі визнання їх непрацездатними листок непрацездатності продовжується ЛКК лікувально-профілактичного закладу до відновлення працездатності або повторного направлення до МСЕК.

Згідно з частиною третьою статті 15 Закону №1105-XIV у разі подання недостовірних відомостей, використання роботодавцем коштів Фонду з порушенням встановленого порядку роботодавець добровільно чи на підставі рішення суду повинен відшкодувати страховику заподіяну шкоду.

Частиною шостою цієї статті визначено, що у разі порушення порядку використання страхових коштів роботодавці відшкодовують Фонду в повному обсязі неправомірно витрачену суму страхових коштів та/або вартість наданих соціальних послуг і сплачують штраф у розмірі 50 відсотків такої суми.

За несвоєчасне повернення або повернення не в повному обсязі страхових коштів на страхувальників та інших отримувачів коштів Фонду накладається штраф у розмірі 10 відсотків несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів.

Одночасно на суми несвоєчасно повернутих або повернутих не в повному обсязі страхових коштів і штрафних санкцій нараховується пеня в розмірі 0,1 відсотка зазначених сум коштів, розрахована за кожний день прострочення платежу.

А відповідно до пунктів 5, 6 частини першої статті 10 Закону №1105-XIV, Фонд має право накладати і стягувати фінансові санкції та адміністративні штрафи, передбачені законом за порушення вимог цього Закону; вимагати від керівників та інших посадових осіб підприємств, установ і організацій, а також від фізичних осіб усунення виявлених фактів порушення законодавства про соціальне страхування.

Порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування, порядок прийняття рішень за результатами перевірок та процедуру оскарження рішень за результатами перевірок визначено Інструкцією про порядок проведення перевірок страхувальників по коштах Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, прийняття рішень за їх результатами та процедуру оскарження, затвердженою постановою правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 22.12.2010 №29, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 25.03.2011 за №393/19131 (надалі - Інструкція №29).

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №29 за матеріалами акта перевірки та результатами розгляду заперечень страхувальника (за їх наявності) керівник органу Фонду або його заступник приймає рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій до страхувальника відповідно до статей 21, 22, 28, 30 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (2240-14), яке надсилається страхувальнику разом з листом про результати розгляду заперечень (за їх наявності) протягом 20 календарних днів з дня підписання акта перевірки. Рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій за порушення законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності складається за формою, наведеною у додатку 3 до цієї Інструкції.

Пунктами 4.2, 4.3 Інструкції №29 передбачено, що у разі несвоєчасного виконання страхувальником рішення про повернення коштів Фонду та застосування фінансових санкцій щодо повернення коштів Фонду та сплати фінансових санкцій або виконання його не в повному обсязі на страхувальників накладається штраф та нараховується пеня відповідно до статті 30 Закону.

У рішеннях зазначаються суми коштів Фонду, що підлягають поверненню органу Фонду, суми фінансових санкцій, які належить перерахувати до Фонду та в подальшому відобразити у звіті страхувальника по коштах Фонду, строк для виконання рішення та строк, передбачений законодавством для звернення страхувальника зі скаргою про перегляд цього рішення.

Оцінка судом обставин справи

Спір у цій справі виник щодо правомірності покладення на страхувальника (роботодавця) відповідальності за надмірне витрачання коштів Фонду внаслідок безпідставного оформлення найманому працівнику (застрахованій особі) закладом охорони здоров`я листків непрацездатності понад законодавчо визначені терміни без направлення такого працівника на МСЕК.

Вирішуючи спір у цій частині, суд виходить з такого.

Суд враховує, що між сторонами відсутній спір щодо безперервності тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 понад чотири місяці підряд. Наведений факт підтверджений залученими до матеріалів справи копіями листків непрацездатності серії АДЦ №308533 на період з 10.12.2018 по 3.01.2019, серії АДЦ №308283 на період з 4.01.2019 по 24.01.2019, серії АДН №785393 на період з 25.01.2019 по 13.03.2019, серії АДЦ №235042 на період з 14.03.2019 по 12.04.2019, серії АДЦ №235548 на період з 13.04.2019 по 6.05.2019 /а.с. 23-28/ та не заперечувався сторонами.

Отже, матеріалами справи підтверджено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 безперервно перебував на лікарняному у період з 10.12.2018 по 6.05.2019. Чотирьохмісячний термін тимчасової непрацездатності ОСОБА_1 завершився 9.04.2019, однак направлення на МСЕК зазначеній особі видано лише 23.04.2019, а огляд МСЕК, за результатами якого ОСОБА_1 визнано таким, що продовжує хворіти, проведено 25.04.2019 /а.с. 94-95/.

На цій підставі, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у період з 10.04.2019 по 24.04.2019 лікувально-профілактичний заклад продовжував перебування застрахованої особи на лікарняному понад установлені строки без висновку МСЕК про необхідність його долікування.

При цьому суд не надає оцінку питанню про наявність умислу чи інших неправомірних дій лікувально-профілактичного закладу та/або застрахованої особи в частині продовження ОСОБА_1 листків непрацездатності у період з 10.04.2019 по 24.04.2019, оскільки такі обставини не входять до предмета доказування у цій справі.

Натомість суд враховує, що у силу наведених вище положень частини третьої статті 30 Закону №1105-XIV та пункту 2.2 Порядку №13 обов`язок з розгляду питання про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг застрахованим особам, а також перевірки підстав і правильності видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг, покладено на комісію із соціального страхування, що утворюється роботодавцем.

Наведений висновок відповідає позиції Верховного Суду, що викладена у пункті 36 постанови від 29.04.2020 у справі №805/1376/16-а.

Суд у контексті наведеного акцентує увагу на тому, що на момент розгляду питання про наявність підстав для призначення і виплати ОСОБА_1 допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю на підставі листків непрацездатності серії АДЦ №№ 235042, 235548 за період з 10.04.2019 по 24.04.2019 Комісія із соціального страхування ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" володіла достовірною та достатньою інформацією, яка у своїй сукупності підтверджувала факт перебування застрахованої особи на лікарняному понад чотири місяці без направлення та проходження МСЕК, адже у розпорядженні позивача була наявна повна інформація про загальний період непрацездатності ОСОБА_1 та останнім не було надано роботодавцю довідки МСЕК про встановлення йому групи інвалідності чи визнання таким, що потребує долікування.

Суд відхиляє твердження позивача про те, що у нього були відсутні підстави для не надання допомоги по тимчасовій непрацездатності, визначені статтею 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" та статтею 23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", за вищезазначеними листками непрацездатності, оскільки вказаними нормами визначені підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а оскаржуване рішення прийнято за порушення позивачем вимог статті 31 цього Закону, якою встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Аналогічний висновок викладений у пункті 58 постанови Верховного Суду від 29.04.2020 у справі №805/1376/16-а.

Посилання позивача на пункт 8.3 Інструкції про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, яким передбачено, що за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, відповідальність несуть лікарі є безпідставним, оскільки оскаржуваним рішенням позивача притягнуто до відповідальності не за порушення порядку видачі та заповнення документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян, а за порушення порядку використання страхових коштів, що були виплачені за листками непрацездатності, які заповнені з порушенням встановлених правил, обов`язок перевірки яких покладено на комісію страхувальника, тобто, позивача.

Аналогічний висновок щодо правозастосування наведено у пункті 14 постанови Верховного Суду від 6.03.2018 у справі №805/3126/17-а.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про правомірність та обґрунтованість рішення Управління від 25.05.2020 №136 про повернення ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" коштів у розмірі 2868,75 грн та застосування штрафу у розмірі 1434,38 грн.

Окрім того, суд враховує, що зазначена вище сума надміру виплачених коштів та штрафу мала бути сплачена позивачем у десятиденний термін з дня отримання рішення, про що прямо зазначено у цьому рішенні /а.с. 87 - зворот/.

Рішення від 25.05.2020 №136 отримане позивачем 27.05.2020, що підтверджено підписом головного бухгалтера ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" Антонової І.М. на примірнику цього рішення /а.с. 87 - зворот/.

Однак, кошти у визначений строк не сплачені, з урахуванням чого рішенням Управління від 23.06.2020 №172 на позивача накладено штраф у розмірі 430,31 грн та нарахована пеня у розмірі 25,82 грн, що відповідає наведеним вище вимогам частини третьої статті 15 Закону №1105-XIV та пунктів 4.1 - 4.3 Інструкції №29.

Позивач, змінивши предмет спору шляхом доповнення позову вимогою про визнання протиправним та скасування рішення Управління від 23.06.2020 №172, жодним чином не обґрунтував правомірність позовних вимог у цій частині.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" повністю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у загальному розмірі 4204,00 грн, що підтверджено платіжними дорученнями від 28.05.2020 №234840 /а.с. 50/ та від 25.06.2020 №2351095 /а.с. 64/.

Відповідач доказів понесення судових витрат не надав.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності документально підтверджених судових витрат відповідача, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 5-10, 72-77, 90, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "4-а міська клінічна лікарня Полтавської міської ради" про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до положень статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку та строки, визначені статтями 293, 295, підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 3 серпня 2020 року.

Суддя О.О. Кукоба