Справа № 240/6886/20
Суддя: Семенюк Микола Миколайович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви

12 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/6886/20

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Семенюк М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:
Згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України зазначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до позову, позивач оскаржує відмову військової частини внести зміни про стан розрахунку з ним по речовому забезпеченню щодо виплати грошової компенсації замість речового майна до наказу про виключення його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2017 № 119, оскільки в наказі не було зазначено про вказану грошову компенсацію.

Протиправність відмови відповідача внести зміни до наказу обґрунтовується правом на отримання грошової компенсації на речове майно, про виплату якої повинно бути зазначено в наказі про виключення його зі списків особового складу частини, тобто справа фактично стосується звільнення позивача з публічної служби 08.06.2017, в той час як з позовом звернулися 05.05.2020, тобто з пропуском встановленого місячного строку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 12.05.2020, отриманою позивачем 22.05.2020, позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

На усунення недоліків позову позивачем були подані заяви про поновлення строку звернення до суду, в яких зазначено, що про порушення своїх прав дізнався 13.03.2020 з листа від 25.02.2020 № 220 (відповідь на заяву від 24.02.2020) та у зв`язку з дією карантину позивачем пропущено строк звернення до суду.

Дослідивши заяви, суд прийшов до висновку, що вказані в них причини пропуску звернення позивача до суду не є поважними виходячи з наступного.

Як вбачається з позовної заяви та доданої до неї документів, позивач знав про порушення своїх прав (не зазначення в наказі про виплату грошової компенсації за речове майно) з 08.06.2017 (з моменту виключення зі списків особового складу частини), це підтверджується змістом його позовної заяви, а саме: "Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2017 року №119 я був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з правом носіння військової форми одягу з 08.06.2017 року, знято з усіх видів забезпечення та проведено остаточний розрахунок із виплати належних мені при звільненні сум. При цьому питання щодо виплати мені грошової компенсації вартості за не отримане речове майно вирішено не було.

Тобто, при звільненні мені протиправно не виплатили грошову компенсацію замість не отриманого речового майна в загальній сумі 78556 грн. 44 коп......

.......08.06.2017 року я отримав обхідний лист і звернувся з ним 08.06.2017 року до військової частини НОМЕР_2 , (де я знаходився на речовому забезпеченні), з вимогою надати довідку про вартість речового майна, що належало мені до видачі та не було видано під час проходження служби.

Отримавши 08.06.2017 року зазначену довідку я зайшов в адміністративно- господарське відділення військової частини НОМЕР_1 та віддав начальнику адміністративно-господарського відділення рапорт з вимогою виплатити мені грошову компенсацію замість не отриманого речового майна. До рапорту я додав довідку від 08.06,2017 року за № 9 військової частини НОМЕР_2 про вартість речового майна, що належало мені до видачі та не було видано під час проходження служби. Я отримав усну відповідь, що гроші надійдуть на мій рахунок.

Зазначені кошти на мій рахунок до цього часу не надійшли. На моє усне звернення, командування військової частини НОМЕР_1 відповіли, що мій рапорт не зареєстрований, а є лише довідка від 08.06.2017 № 9 про вартість речового майна, що належало мені до видачі та не було видано під час проходження служби".

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач 08.06.2017 знав про те, що "......питання щодо виплати мені грошової компенсації вартості за не отримане речове майно вирішено не було....", а тому строк на подання позову повинен відраховуватися з 08.06.2017, а не з 13.03.2020 як це зазначив позивач.

Тобто, позивач з даним позовом повинен був звернутися до 08.07.2017.

Те що позивач більш ніж через два роки звертався до командування частини з вимогами про внесення змін у наказ про виключення зі списків особового складу частини, на що отримав відмову, не свідчить, що він не знав про порушення свого права таким наказом на отримання грошової компенсації за речове майно на момент звільнення зі служби і ніяким чином не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Введення з 12.03.2020 карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), ніяк не могло перешкодити позивачу звернутися до суду з позовом до 08.07.2017.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає неповажними причини пропуску звернення позивача до суду та на підставі ч. 2 ст. 123, п.9 ч. 4 ст. 169 КАС України повертає позовну заяву.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд.

Суддя М.М. Семенюк