Справа № 200/14443/19-а
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року справа № 200/14443/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Компанієць І.Д., секретар судового засідання - Харечко О.П., за участю представника відповідача Помалюк І.В., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року (повний текст складено в м. Слов`янськ Донецької області) у справі № 200/14443/19-а (суддя в 1 інстанції - Голошивець І.О.) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Донецькій області (відповідач) в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення № від 03.10.2019 року про застосування суми фінансових санкцій у розмірі 33800 грн. (арк.справи 4-7)

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/14443/19-а адміністративний позов задоволено. Внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 03.10.2019 року, що було винесено Головним управління ДПС у Донецькій області на підставі порушень, зазначених в акті перевірки № 001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 від 05.09.2019, відносно ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), про застосування суми фінансових санкцій у розмірі 33800,00 грн. (арк.справи 77-81)

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. (арк.справи 89,90)

В судовому засіданні представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач - ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ), зареєстрована як фізична особа-підприємець. (РНОКПП: НОМЕР_1 ) (а.с. 14).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області на підставі наказу від 04.09.2019 № 17 "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " та направлень на перевірку від 04.09.2019 № 4 та № 5 проведено фактичну перевірку бару - магазину за адресою: АДРЕСА_1 , господарську діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 (а.с. 64,65).

Від отримання наказу та направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено відповідні акти (а.с. 62,63)

За результатами проведеної фактичної перевірки з 04.09.2019 по 05.09.2019 бару - магазину за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачем складено акт фактичної перевірки від 05.09.2019 року № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 . Акт перевірки ФОП ОСОБА_1 не підписувався. (а.с. 15-16)

На підставі акту перевірки від 05.09.2019 № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 , відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення від 03.10.2019 №, яким на позивача накладено штраф у розмірі 33800,00 грн., розрахунок ціни штрафу було додано до зазначеного податкового рішення (а.с. 19).

Також був складений протокол № 92 від 07.10.2019 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що перебував на розгляді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (адміністративна справа №263/14959/19). У відповідності до постанови від 25.11.2019 по справі №263/14959/19, провадження про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрито, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Зазначена постанова набрала законної сили 06.12.2019.

Відповідно до Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Види перевірок визначені статтею 75 Податкового кодексу України, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 якої визначено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно п. 80.1 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Відповідно до п.п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, нафтопродуктів, палива моторного альтернативного, скрапленого газу.

Колегією суддів встановлено, що перевірка здійснена на підставі наказу ГУ ДФС у Донецькій області "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 " від 04.09.2019 року № 17 та направлень на перевірку від 04.09.2019 №4 та №5.

Від отримання наказу та направлень на проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 відмовилась, про що було складено відповідні акти.

Згідно п. 86.1 ст. 86 Податкового кодексу України, результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Акт (довідка), складений за результатами перевірки та підписаний посадовими особами, які проводили перевірку, у строки визначені цим Кодексом, надається платнику податків або його законному представнику, який зобов`язаний його підписати.

Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

У разі якщо платник податків (його відокремлені підрозділи) здійснює свою діяльність не за основним місцем обліку платника податків, контролюючий орган, який проводив перевірку, не пізніше трьох робочих днів з дня реєстрації акта (довідки) в цьому органі направляє акт (довідку) до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків. Копія акта (довідки) перевірки з відміткою про реєстрацію в журналі реєстрації актів (довідок) перевірок зберігається у контролюючому органі, який проводив перевірку.

Матеріалами справи встановлено, що акт про результати перевірки складений 05.09.2019 за № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 та не був підписаний ОСОБА_1 .

Акт фактичної перевірки був направлений позивачу засобами поштового зв`язку разом з запрошенням до ГУ ДПС у Донецькій області для складання та підписання протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Згідно пункту 2 Правил роздрібної торгівлі алкогольними напоями затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.07.1996 року № 854, роздрібна торгівля алкогольними напоями здійснюється через спеціалізовані підприємства, в тому числі фірмові, спеціалізовані відділи (секції) підприємств з універсальним асортиментом продовольчих товарів, а також заклади ресторанного господарства.

Відповідно п. 22 Правил № 854 продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці здійснюється тільки закладами ресторанного господарства та спеціалізованими відділами підприємств, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно п.п. 2.2 та 2.4 розділу ІІ Інструкції щодо заповнення форм державних статистичних спостережень стосовно торгової мережі та мережі ресторанного господарства, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 24.10.2005 № 327, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 8 листопада 2005 року за № 1350/11630, ресторанне господарство це вид економічної діяльності суб`єктів господарювання щодо надання послуг із задоволення потреб споживачів у харчуванні з організацією дозвілля або без нього в закладах (об`єктах) ресторанного господарства. Об`єкт (заклад) ресторанного господарства - місцева одиниця (структурний підрозділ) суб`єкта господарювання, яка розміщується в окремій будівлі або приміщенні, має, як правило, обладнаний столами та стільцями для споживання їжі зал і необхідні виробничі та побутові приміщення в якій здійснюється продаж продукції власного виготовлення і купованих товарів, переважно для споживання на місці.

Основні вимоги щодо роботи суб`єктів господарської діяльності (закладів, підприємств) усіх форм власності, що здійснюють діяльність на території України у сфері ресторанного господарства, затверджені наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України Про затвердження Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства від 24.07.2002 № 219, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 серпня 2002 року за № 680/6968.

Згідно пунктів 1.3, 1.5, 1.6 Наказу № 219 заклад ресторанного господарства - організаційно-структурна одиниця у сфері ресторанного господарства, яка здійснює виробничо - торговельну діяльність: виробляє і (або) доготовляє, продає і організовує споживання продукції власного виробництва і закупних товарів, може організовувати дозвілля споживачів. заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс). Відкриття закладу (підприємства) ресторанного господарства узгоджується з органами місцевого самоврядування, установами державної санітарно-епідеміологічної служби в установленому законодавством порядку.

Тобто, здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно заклад (підприємство) ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус підприємства з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями. Недотримання таких умов є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі визначеному Законом.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що за результатами фактичної перевірки складений протокол № 92 від 07.10.2019 про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП, що перебував на розгляді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області (адміністративна справа №263/14959/19). У відповідності до постанови від 25.11.2019 по справі №263/14959/19, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрито, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення.

В зазначеній постанові Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №92 від 07.10.2019 року ОСОБА_1 інкримінувалось скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за якою встановлено адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом, до нього висуваються певні вимоги, а обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Судом по справі №263/14959/19 було встановлено, що на підтвердження вчинення ОСОБА_1 вказаного адміністративного правопорушення до протоколу було додано копії ліцензій ДПС України про право на здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, реєстраційний №0581/03/08/2019/03199 від 19.09.2019, № 05/20/18/0/05181 від 19.07.2018; копія квитанції № 8 від 19.08.2019; копія рішення про відмову у видачі ліцензії від 06.09.2019; витяг з Книги обліку розрахункових операцій на РРО від 18.04.2019.

У відповідності до книги обліку розрахункових операцій ФОП ОСОБА_1 на РРО № Р/4, дата реєстрації книги: 18.04.2019, вбачається, що після Z - звіту № 657 від 31.08.2019 наступним є Z - звіт №658, датований 01.10.2019 року.

В протоколі про адміністративне правопорушеня № 92 від 07.10.2019 не зазначено, ким здійснений продаж алкогольних напоїв 04.09.2019, а отже відсутній факт продажу алкогольних напоїв без ліцензії. Сама ОСОБА_1 такий продаж не здійснювала, інших найманих працівників вона не мала, що не спростовано матеріалами адміністративної справи.

Також судом встановлено, що документального підтвердження факту роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_1 алкогольними напоями 04.09.2019 та отримання грошей за алкогольні напої матеріали справи не містять.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом", оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Отже, суд у справі №263/14959/19 дійшов до висновку про необхідність закриття провадження в зв`язку з відсутністю в діях ФОП ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-5 КУпАП.

Зазначена постанова набрала законної сили 06.12.2019.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів зазначає, що в рамках даної адміністративної справи, відповідачем нових доказів щодо здійснення роздрібної торгівлі ФОП ОСОБА_1 алкогольними напоями 04.09.2019 та отримання грошей за алкогольні напої до суду надані не були.

Отже, обставини встановлені в справі №263/14959/19 доказуванню не підлягають.

Колегія суддів зауважує, що в акті перевірки жодним чином не відображено, що продаж алкогольних напоїв здійснювався у приміщенні магазину, сама ОСОБА_1 такий продаж не здійснювала, інших найманих працівників вона не мала.

Таким чином, враховуючи зазначене, підстав для застосування до ФОП ОСОБА_1 фінансових санкцій за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявної ліцензії та продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці без придбання статусу суб`єктів господарювання громадського харчування у контролюючого органу не було.

Щодо доводів апеляційної скарги про виявлення контролюючим органом порушення за здійснення роздрібної торгівлі алкогольним напоями за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни на алкогольні напої, колегія суддів зазначає наступне.

Встановлено продаж ста грамів горілки "Улюблена Пшенична" виробник "ХЛВЗ", міцністю 40% об.од., на розлив у одноразовий посуд за ціною 6,00 грн. У відповідності до Постанови КМУ України "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" № 957 від 30.10.2018, розмір мінімальної роздрібної ціни за сто грамів горілки міцністю 40% об.од., становить 17,88 грн.

В матеріалах справи міститься довідка про алкогольні напої які знаходяться в реалізації у ФОП ОСОБА_1 , яка є додатком до акту про результати перевірки складеного05.09.2019 за № 0001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 .

З зазначеної довідки вбачається, що найменування горілки "Улюблена Пшенична" виробник "ХЛВЗ", яка була зафіксована контролюючим органом за ціною нижчою від встановленої мінімальної роздрібної ціни - відсутнє.

Крім того, з наявних в матеріалах справи видаткових накладних щодо придбання ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв для реалізації, також не значиться найменування горілки "Улюблена Пшенична" виробник "ХЛВЗ".

Таким чином, перевіряючими не надано об`єктивних доказів наявності предметів, описаних в акті перевірки № 001/05/99/818/32/ НОМЕР_1 від 05.09.2019, зокрема алкогольних напоїв та їх реалізацію.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління державної податкової служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/14443/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі № 200/14443/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п.3 Розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді Т.Г. Гаврищук

І.Д. Компанієць