Справа № 120/3878/20-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 серпня 2020 р. Справа № 120/3878/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., перевіривши заяву ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області про зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. У позовній заяві позивач просить:

- зобов`язати відповідача надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення, на території Лисогірської сільської ради Жмеринського району Вінницької області, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.

В описовій та прохальній частині позову, позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0192.

Перевіривши клопотання позивача про забезпечення позову, суд доходить висновку про його невідповідність вимогам ст. 152 КАС України, у зв`язку з чим таке клопотання підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Вимоги щодо змісту та форми заяви про забезпечення позову визначені у ст. 152 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: 1) найменування суду; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що заява про забезпечення адміністративного позову подається не у довільній формі, а в процесуальній формі чітко визначеній нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Позивач вимог ч. 1 ст. 152 КАС України не дотримався, оскільки заявлене ним клопотання про забезпечення позову об`єднане в позовній заяві разом із позовними вимогами без обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Також, згідно ч. 4 ст. 152 КАС України до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підпунктом 6 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що за подання до адміністративного суду, зокрема, заяви про забезпечення позову встановлюється ставка судового збору в розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102,00 гривні.

Отже, за подання заяви про забезпечення позову заявником мав бути сплачений судовий збір в сумі 630,60 грн. (2102 х 0,3).

Всупереч наведеним вимогам, позивачем не подано документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що клопотання про забезпечення позову подане без додержання вимог, встановлених ст. 152 КАС України.

Приписами ч. 7 ст. 154 КАС України передбачено, що суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відтак, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення без розгляду клопотання позивача про забезпечення позову у зв`язку із його невідповідністю вимогам встановленим ст. 152 КАС України.

Керуючись ст. 152, 154, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ

Клопотання ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову повернути позивачу без розгляду.

Копію ухвали направити сторонам по справі.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Богоніс Михайло Богданович