Справа № 214/4021/20
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/4021/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 серпня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Полякової Ганнни Сергіївни про визнання незаконною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Поякової Г.С. (далі за текстом «інспектор), в якому просить: визнати дії інспектора роти по складанню постанови серії ЕАМ № 2615660 від 01 червня 2020 року про накладення на нього, позивача, адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення незаконними; скасувати постанову серії ЕАМ № 2615660 від 1 червня 2020 року про накладення на нього, позивач, адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі. Також просить стягнути з відповідача судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви.

В обґрунтування позову наводить наступне. 1 червня 2020 року о 05.53 год. я, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем NISSAN PATHFINDER, номерний знак НОМЕР_1 (далі автомобіль «Ніссан») рухався по проспекту Миру у м. Кривому Розі зі швидкістю 50 км/год. Зазначає, шо під час руху у потоці з іншими автомобілями його зупинила інспектор та повідомила про перевищення ним швидкісного режиму до 78 км/год., у зв`язку з цим було складено постанову серії ЕАМ № 2615660 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення. Вказує, що у постанові зазначено, що по проспекту Миру, 10 у місті Кривому Розі він, позивач,я рухався зі швидкістю 78 км/год, тобто перевищив допустиму швидкість руху на 28 км/год, чим порушив п.12.4 ПДР України. При цьому співробітником поліції у постанові вказано про те, що швидкість руху автомобіля була виміряна лазерним вимірювачем швидкості TRU САМ LTT 20/20 ТС000659. Із зазначеною постановою не згоден, оскільки вважає, що згідно показників спідометра автомобіля він рухався зі швидкістю 50 км/год, а не 78 км/год, як зазначено у постанові. Про це зазначав у момент зупинки інспектору. Також звертав її увагу на те, що рухався у потоці з іншими транспортними засобами, швидкість яких вона могла виміряти. Доказів фото- чи відеофіксації вчинення нми правопорушення інспектором на його вимогу надано не було, таких доказів не додано і до оскаржуваної постанови, що, вважає, свідчить про їх відсутність. Крім того, у пункті 9 вказаної постанови не зазначено про те, що до неї додано докази вчинення інкримінованого мені правопорушення. Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що значені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку. Вказує, що порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності. Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України. Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів. Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями). Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст. 123, ст.ст. 124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу. Згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127,статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП. Згідно з розділом III Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху обумовлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Відповідно до статті 52 Закону України "Про дорожній рух" контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль). За змістом статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису. Приписами статті 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до вимог статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Зазначає, що на його вимогу жодного доказу, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення ним, позивачем, пункту 12.4 Правил дорожнього руху не надано, не зазначено про їх наявність і у постанові, що свідчить про неправомірність прийнятої постанови. Вкаузує, що аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17 (провадження №К/9901/32368/18).

6 серпня 2020 року позивач до суду не прибув та подав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності та зазначив, що позов підтримує повністю.

Відповідач у судове засідання 6 серпня 2020 року не прибув, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Також подав відзив на позов, згідно якого з вимогами адміністративного позову не погоджується так як позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, крім того не надав доказів порушення процедури розгляду справи. Вважає, що необхідно відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Щодо обставин вчинення адміністративного правопорушеннявкзав наступне. Під час несення служби в м. Кривий Ріг , по пр. Миру 01.06.2020 року було виявлено за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCamLTI 20/20 (серійний номер ТС000659) порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Ніссан», рухався зі швидкістю 78 (сімдесят вісім ) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 28 (двадцять вісім) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України, після чого на підставі ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" транспортний засіб було зупинено поліцейськими. Зазначає, що вказаний факт підтверджувався фото та відеозаписі, на котрих було зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту. Відповідно до ч. 5 ст. 14 вказаного Закону, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Вона, відповідач, підійшла до водія автомобіля, представилась належним чином, довела водію суть скоєного ним адміністративного правопорушення, запропонувала йому пред`явити документи, передбачені вимогами п. 2.1. Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 вказаного Закону та пункту 2.4.а ПДР України. Зазначає, шо ця вимога водієм, яким виявився ОСОБА_1 , була виконана в повному обсязі. Вказує, що врахувавши ст. 222 КУпАП, ст. 278 КУпАП, що до її компетенції належить розгляд адміністративної справи за порушення правил дорожнього руху, з`ясувавши всі обставини, які підлягають з`ясуванню під час розгляду адміністративної справи (ст. 280 КУпАП), оцінила докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), додержуючись вимог ст. 258 КУпАП, наказу 1395 від 07.11.2015 року «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, роз`яснивши права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ст.ст. 268, 287-289, 307-308 КУпАП, винесла, відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вказує, що позивач не спростував той факт, що його права, передбачені ст.268 КУпАП, йому інспектором були роз'яснені. Зазначає, що за результатами розгляду адміністративної справи, керуючись положеннями статей 33, 284, 36 КУпАП, до позивача було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 255 грн., шляхом винесення постанови. Наполягає, що розглядаючи дану справу, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Щодо твердження позивача, що його було позбавленно можливості скористатися його правами передбаченими ст. 268 КУпАП, а саме право на ознайомлення з доказами вказує, що виходячи з того, що ніяких клопотань не надходило під час розгляду справи таа виходячи з того, що у ст.268КУпАП зазначені права, а не обов`язки то позивач міг скористуватися ними у повному обсязі так і не скористуватися зовсім. Наполягає, що виконання усіх вимог ст. 268 КУпАП не обов`язкові якщо позивач не бажає ними скористатися. Підтвердження того, що позивача було ознайомлено з його правами та ніяких клопотань не надходило зафіксовано на відеозаписі з нагрудної відеореєстратора поліцейського. Щодо правомірності притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності зазначає натупне. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Відповідно до Інструкції виробника Laser Technologe Inc, США, використання лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 передбачає можливість використання даного приладу в автоматичному режимі, вказаний режим дозволяє автоматично фіксувати номерний знак та швидкість руху транспортного засобу. Слід зазначити, що відповідно до наведеної інструкції лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 може використовуватись як в мобільному так і в статичному положенні. Тобто поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Під час фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Зазначає, що достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим. Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управлінь патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04.10.2018 року. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму. Зауважує, що на зазначеній ділянці автомобільної дороги по встановлено дорожні знаки 5.70 «Фото-відеофіксація порушень перевищення встановленої швидкості руху». Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Вказує, що чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію, така процедура як «сертифікація» взагалі вже не міститься в нормах чинного законодавства України. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193. Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/16817, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 02.12.2019 та чинного до 02.12.2020, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС000659, є придатним до застосування. Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва LaserTechnologyInc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Щодо скасування постанови через те, що постанова не відповідає вимогам законодавства, вказує, що позивач зазначає, що інспектором були порушено порядок розгляду справи та не з`ясовано усіх необхідних обставин, викладених у ст. 278, 279 КУпАП. Наполягає, шо зазначене не відповідає дійсності. Відповідно до п. 5 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі за текстом «Інструкція»), поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення враховує наступні факти: чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. На підставі ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1КУпАП; про закриття справи (пункт 3 Розділу ІV Інструкції). Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі(додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Зазначає, щ згідно ст. 258 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано поставити підпис в графі про отримання копії документу. Наполягає, що постанова вона відповідає вищезазначеним приписам: в ній зазначено посадову особу, яка прийняла постанову, дату розгляду справи; місце скоєння правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Згідно ч. 1 ст. 33 КУпАП при накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі. Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Наполягає, що позивач в адміністративному позові не надав доказів того, що він не порушував правил дорожнього руху. Вважає, що постанова серії ЕАМ № 2615660 від 01.06.2020 у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною.

Під час розгляду справи безпосередньо досліджені наступні письмові докази: постанова (а.с.7), свідоцтво про реєстрацію (а.с.8), свідоцтво (а.с.29), висновок (а.с.30, 31), сертифікат (а.с.32), експертний висновок (а.с.33), фото (а.с.34).

Також судом оглянутий зміст відеозапису, який міститься на диску (а.с.35). Під час огляду встановлено, що на диску мається два файли.

Оглядом файлу з останніми цифрами 00(2)avi, на якому зазначені цифри «01:06:20», та «05:54», також на екрані мається зображення автомобіля «Ніссан» та напис: «76 км/год».

Оглядом файлу з останніми цифрами «0297» встановлено, що на початку файлу зазначені цифри «05:56», наприкінці маються цифри «06:00». На файлі мається зображення автомобіля «Ніссан», за керомом якого перебуває чоловік, який надає поліцейській документи, остання роз`яснює, що розглядається справа, роз`яснює права, запитує чи є клопотання. Далі видно як виготовляється протокол, який поліцейська надає підписати особі, яка перебуває а автомобілі.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає належними доказами постанову (а.с.7) та записи, які маються на диску (а.с.35), фото (а.с.34), так як вони стосуються обставин руху позивача та накладення на нього адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 73 КАС України, суд вважає неналежними доказами: свідоцтво про реєстрацію (а.с.8), свідоцтво (а.с.29), висновок (а.с.30, 31), сертифікат (а.с.32), експертний висновок (а.с.33), так як вони не містять інформацію щодо предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України, суд вважає допустимими доказами постанову (а.с.7) та записи, які маються на диску (а.с.35), фото (а.с.34), які одержані з дотриманням вимог КУпАП.

Згідно ст. 75 КАС України, постанову (а.с.7) та записи, які маються на диску (а.с.35), фото (а.с.34), суд вважає достовірними доказами.

Твердження позивача, які містяться у змісті позову про те, що відповідач не надав йому при винеснні постанови доказів та не послався на ці докази в постанові, суд вважає достовірними, так як вони не спростовуються будь - якими належними, допустимими та достовірними доказами.

Твердження представника позивача, які містяться у змісті позову, про те, що позивачу не були роз`яснені його права, суд вважає достовірними, так як вони узгоджуються зі змістом файлу з останніми цифрами 0297 (а.с.35).

На підставі ст. 76 КАС України, оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає їх достатніми для встановлення наступних обставин. При цьому суд керується вимогами ст.77 ч.2 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивач 1 червня 2020 року близько 05 год. 53 хв. у м. Кривому Розі, керуючи автомобілем «Ніссан», рухався по пр. Миру. Вказані обставини підтверджується змістом позову, та наявними в справі записами (а.с.35).

1 червня 2020 року позивач був зупинений інспектором, яка винесла постанову та застосувала до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.1 КУпАП. В постанові інспектор зазначила, що 1 червня 2020 року позивач рухався у м. Кривому Розі по пр. Миру зі швидкістю 78 км./год, з перевищенням дозволеної швидкості на 28 км./год, чим порушив п. 12.4ПДР. При цьому інспектор вказала пристрій, яким вимирювалася швидкість. При винесенні оскаржуваної постанови інспектор роз`яснила позивачу його права, не надала позивачу докази на підтвердження правопорушення, не зазначила про наявність цих доказів в постанові. Вказані обставини підтверджується змістом позову та відзиву, записами (а.с.35).

При вирішенні справи, суд застосовує норми права, які передбачені Конституцією України, КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію» «Правилами дорожнього руху», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі за текстом «Правила»).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення, повинна містити викладення обставин, установлених при розгляді справи. У відповідності до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин, вирішення її в точній відповідності до закону. Як встановлено ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) повинні з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Як передбачено ст. 40 Закону України «Про національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху; інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Як передбачено ст. 279 КУпАП, посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки; після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення, на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У судовому засіданні встановлено, що в оскаржуваній постанові наведені відомості про те, що 1 червня 2020 року позивач рухався ум. Кривому Розі по пр. Миру зі швидкістю 78 км./год, з перевищенням дозволеної швидкості на 28 км./год, чим порушив п. 12.4ПДР.

Судом встановлено, що відповідач при розгляді справи не ознайомив позивача з матеріалами справи, чим порушив права останнього, не досліджував доказів правопорушення, чим порушив вимоги ст. 279 КУпАП.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.245 КАС України, у разі задоволення позову, суд може визнати протиправним та скасувати індивідуальний акт, визнати дії протиправними.

Згідно до ст. 293 КУпАП, орган, який розглядає скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, має повноваження скасувати постанову і закрити справу.

На переконання суду, інспектор при розгляді справи про адміністративне правопорушення, діяв в порушення вимог ст. ст. 279, 268 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, вирішив справу з порушенням вимог закону.

Дійшовши до переконання, що при винесенні постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності інспектор діяв з порушенням вказаних вимог КУпАП, суд вважає, що інспектор притягнув відповідача до адміністративної відповідальності необґрунтовано, а отже маються підстави для скасування оскаржуваної постанови, визнання дій відповідача протиправними.

Дослідивши письмові докази, суд на підставі ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, у межах позовних вимог, вважає, що позов належить задовольнити.

При цьому суд бере до уваги, що згідно ч. 2 ст.9 КАС україни, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач просить винати дії позивача незаконними, але відповіднео до ст 245 КАС України суд може визнати дії протиправним. Прийшовши до висновку про обгрунтованість позовних вимог, суд для ефективного захисту прав позивача, вважає за можливе вийти за межі позовних вимог та визнати дії відповідача протиправними.

Відповідно до ст.139 КАС України на користь позивача належить стягнути судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 122, 139, 245, 280, 283, 293 КУпАП, ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», ст. ст. 9, 73-77, 241-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Полякової Ганни Сергіївни (місце перебування: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) - задовольнити повністю.

Винати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції у м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Поякової Ганни Сергіївни по складанню 1 червня 2020 року постанови про накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.1 КУпАП.

Скасувати постанову, винесену 1 червня 2020 року інспектором роти №1 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривому Розі управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції національної поліції України Поляковою Ганною Сергіївною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч.1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Витрати по сплаті судового збору у сумі 840 грн. 80 коп стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Як передбачено п.2 Розділу II. «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов