Справа № 400/460/20
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2020 р.м. ОдесаСправа № 400/460/20

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Миколаїв;

Дата складання повного тексту судового рішення

суду 1 інстанції: 14.05.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звертався до суду першої інстанції із позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (оформлені листами від 23.07.2019 року №К-6165/0-3060/0/20-19-СГ та від 12.09.2019 року №К-6165/1-3421/0/20-19-СГ) про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області; зобов`язати Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області щодо оформлення листом від 12.09.19 №К-6165/1-3421/0/20-19-СГ відповіді на звернення ОСОБА_1 з клопотанням від 13.08.2019 року щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності на території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. Зобов`язав Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

08.05.2020 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового судового рішення.

В обґрунтування заяви зазначено, що 20.01.2020 року позивачем укладено Договір про надання правової допомоги в межах вказаної адміністративної справи. Згідно розрахунку суми гонорару надання професійної правничої допомоги включило наступні послуги адвоката: зустріч з клієнтом, надання консультації; пошук та наліз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні; складання адміністративного позову; ознайомлення із відзивом на адміністративний позов; складання відповіді на відзив. Загалом адвокатом на вказані послуги витрачено 10 годин, вартість послуг склала 10 000 грн. При цьому, заявник зазначає, що витрати на правову допомогу є обґрунтованими, співмірними із предметом спору та обсягом і видом наданих послуг, значенням для позивача розгляду даної справи та підтверджуються відповідним розрахунком, договором про надання правової допомоги, квитанцією до прибуткового касового ордеру. Таким чином, оскільки під час вирішення спору питання щодо розподілу вказаних витрат не вирішувалось, вбачаються всі підстави для прийняття додаткового судового рішення відповідно до приписів ст. 252 КАС України.

Додатковим рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн.

Вирішуючи питання з приводу поданої заяви, суд першої інстанції виходив з того, що витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Судом першої інстанції враховано, що в матеріалах справи не містяться докази фактичного понесення позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 10 000 грн., у наданих документах зазначається про понесення цих витрат у майбутньому, сплачено всього 200 грн.

З системного аналізу подібних справ, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. є неспівмірними зі складністю справи, встановленням їхньої дійсності та необхідності, розумності гонорару адвоката з обсягом наданих адвокатом послуг позивачу, а тому заявлені витрати підлягають частковому відшкодуванню з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності, а саме у розмірі 2 500 грн.

Не погоджуючись із судовим рішенням, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та прийняти нове про задоволення заяви у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки норма законодавства, що регулює спірне питання, а також правилам адміністративного процесуального закону, та помилково не враховано, що відсутність клопотання сторони про зменшення витрат на професійну правничу допомогу виключає можливість суду самостійно з власної ініціативи зменшувати розмір цих витрат. Порядок надання правничої допомоги, а також порядок проведення їх оплати узгоджений між позивачем та адвокатом у відповідному договорі та підтверджується розрахунком фактично наданих послуг, з якого можливо встанови їх вид, кількість, обсяг витраченого адвокатом часу та пов`язаність послуг із розглядом даної справи, їх обґрунтованість. Наведене у сукупності свідчить, що у суду першої інстанції були всі правові підстави для задоволення поданої заяви у повному обсязі.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне Управління Держгеокадастру у Миколаївській області посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Аналіз наведеної норми адміністративного процесуального законодавства показав, що застосування інституту ухвалення додаткового судового рішення полягає в усуненні неповноти судового рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Апеляційний суд враховує, що суд першої інстанції, вирішуючи спір по суті, адміністративний позов задовольнив частково.

При цьому, за змістом адміністративного позову, предметом спору у цій справі була протиправність відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення, розташованої в межах території Ковалівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області. У зв`язку із чим, позивачем ставилось питання про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити відповідні дії в судовому порядку.

Таким чином, вказаний адміністративний позов містив одну немайнову позовну вимогу, з огляду на похідний характер іншої вимоги позову.

Отже, з огляду на порядок та спосіб задоволення вимог, а саме задоволення судом першої інстанції однієї вимоги немайнового характеру, в даному випадку не підлягають застосуванню приписи ч. 3 ст. 139 КАС України в частині їх пропорційного розподілу відповідно до задоволених позовних вимог.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що під час ухвалення судового рішення у цій справі питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу та сплаченого судового збору не є вирішеним.

Про розподіл таких витрат заявлено в порядку ч. 7 ст. 139 КАС України, а саме шляхом подання позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду відповідних доказів, у тому числі, договору про надання правової допомоги, розрахунку гонорару, квитанції до прибуткового касового ордеру.

Так, відповідно до Договору про надання правової допомоги від 20.01.2020 року №30-01/20 ОСОБА_1 в порядку на умовах, визначених цим Договором, дає завдання-доручення, а адвокат Вавілов Антон Євгенович зобов`язується відповідно до завдання-доручення надати клієнту за плату юридичні послуги адвоката щодо здійснення представництва (правової допомоги) прав та інтересів клієнта в органах державної влади, на підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності та підпорядкування, судах України, правоохоронних органах тощо.

Відповідно до п. 1.2 Договору клієнт делегує адвокату наступні права: представляти інтереси клієнта та приймати участь у судових засіданнях, розробити правову позицію у справі, скласти позовну заяву, підготувати позовні матеріали та подати їх в суд, знайомитись з матеріалами справи, робити з них витяги, знімати копії з документів, долучених до справи, одержувати копії рішень, ухвал, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у дослідженні доказів, задавати питання іншим особам, які беруть участь у справі, а також свідкам, експертам, спеціалістам, заявляти клопотання та відводи, давати усні та письмові пояснення суду, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб, знайомитись із журналом судового засідання, знімати з нього копії та подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, прослуховувати запис фіксування судового засідання технічними засобами, робити з нього копії, подавати письмові зауваження з приводу його неправильності чи неповноти, оскаржувати рішення і ухвали суду, змінювати підставу або предмет позову, збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог, відмовитись від позову, визнати позов повністю або частково, пред`явити зустрічний позов, укладати мирову угоду, користуватись іншими процесуальними правами, встановленими ЦПК, КПК, КАСУ тощо.

Згідно із п. 4.1 Договору клієнт зобов`язується сплатити адвокату вартість юридичних послуг адвоката (гонорар), що надаються, у порядку та строки, визначені у додаткових угодах (замовленнях), які є невід`ємною частиною Договору.

Пунктом 5.1 визначено, що Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє до моменту набрання рішенням суду законної сили по справі або інших обставин за домовленістю між сторонами.

Згідно розрахунку суми гонорару за надану правову допомогу, який є невід`ємною частиною Договору від 20.01.2020 року №20-01/20, адвокатом Вавіловим А.Є., який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 20.10.2009 року №559, надана наступна правова допомога: зустріч з клієнтом, надання консультації, що склала 1000 грн. за 1 год. витраченого часу; пошук та наліз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні, що склала 2000 грн. за 2 год. витраченого часу; складання адміністративного позову, що склала 4000 грн. за 4 год. витраченого часу; ознайомлення із відзивом на адміністративний позов, що склала 1000 грн. за 1 год. витраченого часу; складання відповіді на відзив, що склала 2000 грн. за 2 години витраченого часу.

Всього у розрахунку за надані послуги визначено до оплати 10 000 грн.

На момент звернення із заявою про відшкодування витрат позивачем оплачено 200 грн. за надані адвокатом послуги згідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 20.01.2020 року №20-01/20.

Колегія суддів враховує, що відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому, під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04).

Вказані положення кореспондуються із приписами ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI, згідно яких гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що відповідно до п.п. 2, 5, 6, 9 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 року №5076-VI адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; захист - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні захисту прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно із ст. 19 Закону України від 05.07.2012 року №5076-VI видами адвокатської діяльності є: 1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; 2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; 3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення; 4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні; 5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; 6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; 7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; 8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань; 9) захист прав, свобод і законних інтересів викривача у зв`язку з повідомленням ним інформації про корупційне або пов`язане з корупцією правопорушення.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Апеляційний суд зазначає, що даний спір не є складним, а за результатом узгодження правової позиції з клієнтом та вивчення судової практики з подібних правовідносин, що включається сторонами до розрахунку фактичних наданих послуг, не потребує значного витрачання часу для підготовки позовної заяви та інших заяв по суті справи.

Водночас, апеляційний суд враховує, що відповідачу належним чином було доведено зміст поданої заяви про розподіл цих витрат, у тому числі повідомлено про розгляд вказаного питання у відкритому судовому засіданні.

На момент вирішення питання про розподіл витрат позивача на правову допомогу відповідачем не заявлено клопотання про зменшення розміру витрат, а також не подано пояснень чи обґрунтувань неспівмірності витрат.

Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апелянта про те, що у такому випадку суд позбавлений можливості зменшити розмір узгоджених між сторонами відповідного договору наданих послуг.

Натомість, колегія суддів не може погодитись із віднесенням усіх наданих адвокатом послуг до критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності).

Так, на думку колегії суддів, визначені у розрахунку послуги такі як пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні та складання адміністративного позову; ознайомлення із відзивом на адміністративний позов та складання відповіді на відзив є дублюючими послугами та фактично випливають із конкретних послуг зі складання адміністративного позову та відповіді на відзив на позов.

У тому числі, колегія суддів враховує, що спір у цій справі вирішено в порядку письмового провадження, без участі сторін по справі.

Отже, не зменшуючи розмір витрат за такі послуги, колегія суддів доходить висновку про те, що обґрунтованим відшкодуванням витрат на правову допомогу, надану позивачу у зв`язку із розглядом даної справи є наступні послуги: зустріч з клієнтом, надання консультації, що склали 1000 грн. за 1 год. витраченого часу; складання адміністративного позову, що склали 4000 грн. за 4 год. витраченого часу; складання відповіді на відзив, що склали 2000 грн. за 2 години витраченого часу.

У зв`язку із чим, апеляційний суд вважає, що обґрунтованим та розумним розміром витрат за надання правової допомоги у цій справі становить у сумі 7 000 грн., яка і підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи наведене, оскільки висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Додаткове рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 травня 2020 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат на правничу допомогу - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (індивідуальний податковий номер НОМЕР_1 ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Держгеокадастру у Миколаївській області (54034, просп. Миру, буд. 34, м. Миколаїв, ) у сумі 7 000 (сім тисяч) грн.

В іншій частині заяви - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло