Справа № 400/2126/20
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

11 серпня 2020 р. № 400/2126/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до Головного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, Миколаїв, 54001
провизнання протиправною та скасування вимоги від 13.08.2019 р. № Ф-72614-17,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Миколаївській області №Ф-72614-17 від 13.08.2019 про сплату недоїмки у розмірі 23785,08 гривень.

В обгрунтування своїх вимог позивач вказав на безпідставність винесення податкової вимоги, спираючись на наступне. З 11.10.2006 позивач був зареєстрований в якості фізичною особою - підприємцем, однак підприємницьку діяльність припинив 14.02.2007. Разом з тим, з невідомих позивачу підстав 20.02.2020 його знову було зареєстровано фізичною особою -підприємцем, після з`ясування цього з 01.06.2020 позивачем припинено підприємницьку діяльність. Проте, позивач зазначає, що підприємницької діяльності не здійснював, доходу від неї не отримував, та взагалі з 29.04.2016 по 08.01.2019 працював водієм на ТОВ "Юг Картон Україна", а з 10.01.2019 по теперішній час - водієм Відділу матеріально - технічного забезпечення Господарського суду Миколаївської області. Також, позивач зазначив, що у тому випадку, якщо нарахування ЄСВ за результатами документальної перевірки не було здійснено, вимога може бути сформована лише на підставі звітів платника про нарахування ЄСВ та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів у сукупності, у вимозі не визначено період, за який нараховано недоїмку, вона не містить посилання на акт документальної перевірки та рішення, тощо.

Відповідач позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. Обгрунтовуючи свою позицію, відповідач вказав на безпідставність позовних вимог, зважаючи на те, що ОСОБА_1 в якості фізичної особи-підприємця перебував на обліку у в ГУ ДПС у Миколаївській області з 20.02.2007 та відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" зобов`язаний сплачувати єдиний внесок. Оскільки, позивач мав заборгованість зі сплати єдиного внеску за 2017-2019 рік в розмірі 23785,08 грн, в інформаційній системі "Податковий блок" в автоматичному режимі сформована вимога №Ф-72614-17 від 13.08.2019. Починаючи з 01.01.2017, у разі якщо фізичні особи-підприємці, які застосовують загальну систему загальну систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність, не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місця звітного року, такі платники зобов`язані визначати базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом. При цьому, сума ЄВ не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. Згідно п.4 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних актів документальних перевірок, звітів платника податків про нарахування єдиного внеску та облікових даних в інформаційній системі фіскального органу.

В свою чергу, позивач у відповіді на відзив вказав на безпідставність доводів відповідача щодо обгрунтованості та правомірності винесення спірної податкової вимоги, спираючись, окрім іншого, на не врахування ним факту перебування позивача у трудових відносинах з 29.04.2017 з ТОВ "Юг Картон України, а з 10.01.2019 з Господарським судом Миколаївської області" і відповідно сплату єдиного внеску за нього роботавцем.

Суд розглянув справу в порядку спрощеного провадження 11.08.2020 без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, відповідно до визначених строків в ухвалі про відкриття провадження в адміністративній справі оскільки клопотань від сторін про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, від сторін не надходило.

ОСОБА_1 з 11.06.2006 по 14.02.2007, з 20.02.2007 по 01.06.2020 був зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Миколаївській області.

З 29.04.2016 по 08.01.2019 ОСОБА_1 працював водієм автотранспортних засобів ТОВ "Юг Картон Україна".

З 10.01.2019 по теперішній час ОСОБА_1 працює водієм відділу матеріально-технічного забезпечення Господарського суду Миколаївської області.

Як вказує позивач, ним було зареєстровано підприємницьку діяльність з метою здійснення діяльності та отримання прибутку, однак підприємницьку діяльність ним так і не було здійснено. Більш того, ним не подавались заяви або звернення щодо його реєстрації фізичною особою-підприємцем після припинення в лютому 2007 року.

01.06.2020 позивач припинив підприємницьку діяльність, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено відповідний запис №3028105.

13.08.2019 Головним управлінням ДФС виставлена вимога № Ф-72614-17 про сплату боргу (недоїмки) в розмірі 23785,08 гривень на ім`я ОСОБА_1 .

З виконання вимоги №Ф-72614-17 від 13.08.2019 державним виконавцем Центрального відділу ДВС у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №61866136.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, врегульовані Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Як вбачається з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); фізичні особи, які забезпечують себе роботою самостійно, та фізичні особи, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту).

Платник єдиного внеску зобов`язаний:1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; 2) вести облік виплат (доходу) застрахованої особи та нарахування єдиного внеску за кожним календарним місяцем і календарним роком, зберігати такі відомості в порядку, передбаченому законодавством;3) допускати посадових осіб органу доходів і зборів до проведення перевірки правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а до проведення перевірки щодо достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, та для призначення пенсій - посадових осіб органів Пенсійного фонду за наявності направлення та/або наказу про перевірку та посвідчення осіб, надавати їм передбачені законодавством документи та пояснення з питань, що виникають у процесі перевірки; 4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю, тощо (ч. 2 ст. 6 Закону).

За п. 3 ч. 1 ст. 14 Закону органи доходів і зборів мають зобов`язані здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування регулюється Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.15 №449.

За п. 4 розділу VI Інструкції вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При цьому, відповідно до ч. 1 Розділу V Інструкції єдиний внесок нараховується на суми, визначені базою для нарахування єдиного внеску, які не зменшені на суму відрахувань податків, інших обов`язкових платежів, що відповідно до Закону сплачуються із зазначених сум або за договорами позики, придбання товарів та виплат на інші цілі за дорученням отримувача; 2) єдиний внесок нараховується на суми, визначені базою для нарахування єдиного внеску, незалежно від джерел їх фінансування, форми, порядку, місця виплати та використання, а також від того, чи виплачені такі суми фактично після їх нарахування до сплати; 3) єдиний внесок обчислюється виключно у національній валюті, в тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі; 4) обчислення єдиного внеску за минулі періоди здійснюється, виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування (обчислення, визначення) заробітної плати (доходу), на яку нараховується єдиний внесок.

Головним управлінням ДФС у Миколаївській області сформовано вимогу №Ф-72614-17 від 13.08.2019 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, що відповідає положенням Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Системний аналіз норм Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" свідчить про те, що єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту, у випадках передбачених законодавством, саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, який і є базою для нарахування ЄСВ. Отже, саме дохід особи від такої діяльності є базою для нарахування, проте за будь-яких умов розмір ЄСВ не може бути меншим за розмір мінімального страхового внеску за місяць. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З наведеного випливає, що з урахуванням особливостей форми діяльності осіб, які зареєстровані як фізичні особи підприємці, проте фактично не здійснюють та не ведуть господарську діяльність та доходи не отримують, саме задля досягнення вищевказаної мети збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування законодавством встановлено обов`язок сплати особами мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу від їх діяльності.

Особа, яка зареєстрована як фізична особа-підприємець, проте господарську діяльність не веде та доходи не отримує, зобов`язана сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування не нижче розміру мінімального страхового внеску незалежно від фактичного отримання доходу лише за умови, що така особа не є найманим працівником. В іншому випадку (якщо особа є найманим працівником), така особа є застрахованою і платником єдиного внеску за неї є її роботодавець, а мета збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування досягається за рахунок його сплати роботодавцем.

Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як фізичні особи-підприємці (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та, які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 04.12.2019 року по справі № 440/2149/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, заборгованість позивача зі сплати єдиного внеску, про сплату якої виставлено вимогу №Ф-72614-17 від 13.08.2019, складає 23785,08 гривень, з яких 8448 грн - за 2017 рік, 2457,18 грн - за І квартал 2018, 2457,18 грн - за ІІ квартал 2018, 2457,18 грн - за ІІІ квартал 2018 року, 2457,18 грн - за IV квартал 2018 року, 2754,18 грн - за І квартал 2019 та 2754,18 грн - за ІІ квартал 2019.

Разом з тим, зважаючи на наведене вище, оскільки з 29.04.2016 позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ "Юг Картон Україна", а з 10.01.2019 з Господарським судом Миколаївської області, у нього відсутній обов`язок сплачувати єдиний внесок саме за цей період.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості (частина 1 статті 9 КАС України ).

Позов задовольнити повністю.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Миколаївській області "ф-72614-17 від 13.08.2019 про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 23785,08 грн, винесену на адресу ОСОБА_1 .

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6,Миколаїв,547) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 840,80 гривень (вісімсот сорок грн вісімдесят коп).

4. Апеляційна скарга на це рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя В. В. Біоносенко