Справа № 01-07/55/2020
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХАРКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 серпня 2020 р. справа № 01-07/55/2020

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мар`єнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду, 07.08.2020 року, звернувся ОСОБА_1 з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить суд накласти заборону будь-яким особам вчинювати будь-які дії щодо відчуження рухомого майна, що належить на праві власності ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме: автомобіль марки "SUBARU FOREST", 2008 року випуску шасі (кузов, рама) № НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тип ТЗ - легковий автомобіль, сірого кольору.

Судом встановлено, що в обґрунтування вищевказаної заяви ОСОБА_1 зазначає, що 23.05.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова заочне винесено рішення по справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 116990,00 гривень та стягнення судових витрат у розмірі 1762,00 гривень.

22.04.2019 року старшим державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Лактіоновою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №58947742 від 22.04.2019 року.

За результатами вчинення виконавчих дій, автомобіль, який належить ОСОБА_1 на праві приватної власності - вилучено для зберігання на спеціальний майданчик.

ОСОБА_1 вважає постанову про відкриття виконавчого провадження протиправною та такою, що підлягає скасуванню, тому в майбутньому, з відповідним позовом буде звертатись до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою щодо скасування вищевказаної постанови.

Згідно п.1 ч.1 ст. 153 КАС України - заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого подається позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Частиною 2 статті 153 КАС України встановлено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Згідно ч.1 ст.154 КАС України - заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.6 ст.120 КАС України - якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Згідно ч.7 ст.154 КАС України - суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Положеннями статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України визначено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів та наведено виключний перелік справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Частиною 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з ч. 3 ст. 27 Кодексу адміністративного судочинства України підсудність окремих категорій адміністративних справ визначається цим Кодексом.

Так, особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця врегульовано статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

При цьому, частиною 5 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

Вищенаведене вказує на те, що рішення, дії або бездіяльність органу державної виконавчої служби при виконанні судових рішень, за загальним правилом, оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Аналогічні положення містяться в частині 1 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", згідно з якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, ОСОБА_1 , у даних спірних правовідносинах, на підставі вимог ч.2 ст.153 КАС України, повинен подати позов, не пізніше 10 днів з дня постановляння ухвали про забезпечення позову.

Проте, предметом майбутнього оскарження, як зазначає заявник, є скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №58947742 від 22.04.2019 року, яке відкрито на підставі виконавчого листа №641/1117/18 від 25.09.2018 року, виданого Комінтернівським районним судом м.Харкова, боржник - ОСОБА_1 , стягувач - Публічне акціонерне товариство КБ "Приватбанк".

Таким чином, з огляду на положення статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", вирішення даного спору належить до компетенції Комінтернівського районного суду м.Харкова, як адміністративного суду, оскільки стосується оскарження рішення державного виконавця щодо виконання ним рішення, ухваленого даним судом у справі №641/1117/18.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №750/2501/19 (провадження №К/9901/21238/19).

Суд зазначає, що порушення окружним адміністративним судом правил юрисдикції (підсудності) є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю.

Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому не підсудні.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч.2 ст.167 КАС України - якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що заява про забезпечення позову, яка подана до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, має бути повернути без розгляду, якщо суд встановить, що вказана заява не відповідає вимогам КАС України, зокрема - встановлення, що вказана заява має розглядатися належним судом, до юрисдикції якого входить розгляд даного питання, в даному випадку, до Комінтернівського районного суду м.Харкова.

Отже, суд приходить до висновку, що наявні підстави для повернення заяви про забезпечення позову без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 152-154, 167, 248, 293,295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - повернути заявнику без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мар`єнко Л.М.