Справа № 200/2511/20-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р. Справа№200/2511/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А.,

за участю:

секретаря Прокопчук Я.М.,

представників позивача Самофал Е.В., Біліченко В.О.,

представника відповідача Яковлевої А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ» до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ» звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 11.07.2019 року, № від 15.08.2019 року, № від 20.09.2019 року, № від 26.11.2019 року, а також податкової вимоги Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області форми «Ю» № 78187-42 від 05.09.2018 року.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що проведеними ГУ ДФС у Донецькій області камеральними перевірками своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій встановлено порушення пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, пп.50.1 ст.50 п.57.1 ст.57 та п. 203.2 ст.203 ПК України, контролюючий орган дійшов висновку, що підприємством узгоджені суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість у встановлені податковим законодавством строки сплачені не були. З наведених підстав відповідачем були прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення та податкова вимога.

Позивач вказав, що сплату ПДВ здійснював належним чином у встановлені законом строки відповідно до поданих податкових декларацій. Вважає, що висновки податкового органу пов`язані з оскарженим у 2017 році податковим повідомленням-рішенням. Незважаючи на скасування судом оскарженого тоді податкового повідомлення-рішення, на думку позивача, податковий орган не відобразив в інтегрованій картці платника скасування штрафних санкцій та продовжував їх нарахування. Вказані обставини стали підставою для прийняття оскаржених рішень, які позивач вважає протиправними та просив їх скасувати.

Ухвалою від 10 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву (а.с.81-88 т.1), де зазначено, що ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку, про що складений акт №289/05-99-42- 03/34776955 від 23.05.2019 року. Під час перевірки встановлено, що підприємством узгоджені суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій за жовтень 2018 року № та листопад 2018 року № , по податковим повідомленням-рішенням (форма «Ш») від 11.12.2018 року № та № у встановлені строки сплачені не були, а вказані податкові повідомлення-рішення платником не оскаржені. Отже, на підставі висновків акту перевірки від 23.05.2019 ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято також податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 11.07.2019 року.

Також відповідачем у відзиві вказано, що ГУ ДФС у Донецькій області проведено камеральну перевірку своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню (форма «Ш») від 11.12.2018 року № . Під час перевірки встановлено порушення пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, пп.50.1 ст.50 п.57.1 ст.57 та п. 203.2 ст.203 ПК України, підприємством узгоджені суми податкового зобов`язання з ПДВ у встановлені строки сплачені не були. На підставі висновків акту перевірки №320/05-99-42-03/34776955 від 24.06.2019 року ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 15.08.2019 року.

У зв`язку з несплатою платником податків ПП «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ» узгоджених податкових зобов`язань контролюючим органом було сформовано податкову вимогу №78187-42 від 05.09.2018, у якій визначено що станом на 04.09.2018 року загальна сума податкового боргу з основного платежу становить 14 982,15 грн. Ця вимога направлена поштою 02.10.2018 та вручена платнику 08.10.2018.

Також на підставі акту камеральної перевірки №387/05-99-42-03/34776955 від 01.08.2019 року з податку на додану вартість згідно податкових повідомлень-рішень (форма «Ш») від 11.12.2018 року № , від 17.01.2019 року № та податкових декларацій від 18.01.2019 № , від 18.02.2019 № , від 15.03.2019 № , від 15.04.2019 № , встановлено порушення строку сплати узгоджених сум податкового зобов`язання з ПДВ. На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення (форма «Ш») № від 20.09.2019 року.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 26.11.2019 року № відповідач зазначив, що воно прийнято ГУ ДФС у Донецькій області на підставі акту камеральної перевірки №43/05-99-50-04/34776955 від 02.10.2019 року щодо своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій від 15.04.2019 № , від 16.05.2019 № , від 17.06.2019 № та податкових повідомлень-рішень від 25.03.2019 № , від 10.05.2019 № . Під час перевірки встановлено порушення пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, пп.50.1 ст.50 п.57.1 ст.57 та п. 203.2 ст.203 ПК України, підприємством узгоджені суми податкового зобов`язання з ПДВ у встановлені строки сплачені не були. Податкові повідомлення-рішення (форма «Ш») від 25.03.2019 № , від 10.05.2019 № не були оскаржені платником в судовому порядку.

На підставі висновків акту перевірки ГУ ДФС у Донецькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення (форма Ш») № від 26.11.2019 року.

Відповідач зазначив, що згідно з п. 131.2 ст. 131 ПК України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (абз. 2 п. 87.9 ст. 87 ПК України).

Контролюючий орган наділений повноваженнями самостійно зараховувати в рахунок погашення податкового боргу кошти платника з черговістю його виникнення (тобто без рішення суду), що в свою чергу не виключає відповідальність платника у вигляді застосування до нього санкцій в разі, якщо кошти до бюджету не перераховувались ним самостійно. Таким чином, джерелом погашення податкового боргу з ПДВ можуть бути кошти на рахунку платника в системі електронного адміністративного адміністрування ПДВ.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги, пояснив, що перебіг формування податкової заборгованості починається з 01 вересня 2014 року за результатами проведеної документальної перевірки №381/22/3477/6955 від 15.08.2014 року, де встановлено завищення позивачем податкового кредиту на суму 2050 грн. За результатом такої перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення №2 від 01.09.2014 року, з яких: 2050,00 основний платіж, 513,00 грн. за штрафними санкціями, 262,31 пені.

01.08.2017 року платник податків (позивач) прийняв рішення оскаржити у судовому порядку вказане податкове повідомлення-рішення №2 від 01.09.2014 року.

03.10.2017 року Донецьким окружним адміністративним судом у справі № 805/2956/17-а скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.09.2014 року №2. Донецьким апеляційним адміністративним судом 15.11.2017 року постанова суду першої інстанції залишена без змін. 14.02.2018 року Верховним Судом касаційну скаргу Бахмутської об`єднаної ДПІ Головного управління ДФС Донецької області залишено без задоволення.

Представник позивача зазначив, що процедуру виконання податковими органами рішень судів визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Також послався на наказ Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року № 576 «Про затвердження Порядку направлення органами доходів і зборів податкових вимог платникам податків».

Всупереч вимогам законодавства в період судового оскарження спірного повідомлення-рішення відповідач продовжив нарахування недоїмки, пені та штрафних санкцій. Враховуючи наведене представник позивача просив задовольнити позов.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечила, надала додаткові письмові пояснення, зазначила, що за даними інтегрованої картки платника податків (далі - ІКП) станом на 31.12.2014 року за ПП «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ» заборгованості з податку на додану вартість (далі - ПДВ) по коду платежу 14010100 не значилося.

19.01.2015 року в ІКП платника відображені поновлені в зв`язку з адміністративним оскарженням нарахування по податковому повідомленню-рішенню (форма «Р») № 2 від 01.09.2014 року на суму 2050 грн. з основного платежу, 513 грн. - штрафних санкцій, 262,31 грн. - пені, передбаченої пп.129 1.2 п.129.1 ст.129 ПК України.

30.04.2015 року позивачем самостійно нараховані суми грошового зобов`язання на суму 1241 грн., згідно поданої податкової декларації з податку на додану вартість № від 17.04.2015 року терміном сплати 30.04.2015 року та здійснено зарахування до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування (далі - СЕА ПДВ) згідно платіжного доручення № 662218 від 30.04.2015 року, які відповідно до ст.87.9 ПК України було зараховано на зменшення боргу по податковому повідомленню-рішенню (форма «Р») № 2, після чого в автоматичному режимі розрахувалися штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання.

29.05.2015 року позивачем здійснено зарахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ згідно платіжного доручення № 931888 від 29.05.2015 року на суму 13204 грн. Відповідно, платіжним дорученням № 931888 від 29.05.2015 року на суму 13204 грн. було погашено податковий борг по ППР (форма «Р») № 2 та частково по податковій декларації з податку на додану вартість № , після чого в автоматичному режимі розрахувалися штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання.

В зв`язку з несвоєчасною сплатою узгоджених грошових зобов`язань станом на 31.12.2015 року за позивачем рахувався податковий борг на суму 3568,48 грн.

21.09.2017 року у зв`язку з відкриттям провадження у справі №805/2956/17-а з ІКП платника було виключено 2050 грн., грошового зобов`язання з основного платежу, 513 грн. - штрафних санкцій, 262,31 грн. - пені, які були нараховані відповідно до податкового повідомлення рішення від 01.09.2014 року № 2.

На думку представника відповідача, за період з 19.01.2015 року по 21.09.2017 року суми грошового зобов`язання визначені у ППР (форма «Р») № 2 від 01.09.2014 року відображалися в ІКП платника у відповідності до норм податкового законодавства.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини.

Позивач - Приватне підприємство «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ», , зареєстроване як юридична особа, є платником податку на додану вартість (а.с.71-72 т.1).

Предметом оскарження у справі є податкова вимога №78187-42 від 05.09.2018 року (а.с.29 т.1), у якій визначено, що станом на 04.09.2018 року загальна сума податкового боргу з основного платежу становить 14 982,15 грн., а також прийняті ГУ ДФС у Донецькій області податкові повідомлення-рішення (далі - ППР), а саме:

ППР від 11.07.2019 № (а.с.48 т.1), прийняте на підставі акту камеральної перевірки від 23.05.2019 року №289/05-99-42-03/34776955 своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій за жовтень 2018 року № та листопад 2018 року № , в якій позивачем задекларовано до сплати щомісячно грошове зобов`язання з податку на додану вартість за жовтень, листопад 2018 року, по податковому повідомленню рішенню (форма «Ш») від 11.12.2018 року № та № (а.с.45 т.1);

ППР від 15.08.2019 року № (а.с.57 т.1), прийняте на підставі акту камеральної перевірки від 24.06.2019 року № 320/05-99-42-03/34776955 своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість по податковому повідомленню-рішенню (форма «Ш») від 11.12.2018 року № (а.с.56 т.1).

Також позивач оскаржує ППР, прийняті ГУ ДПС у Донецькій області:

ППР від 20.09.2019 року № (а.с.36 т.1), прийняте на підставі акту від 01.08.2019 року №387/05-99-42-03/34776955 камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових повідомлень рішень (форма «Ш») від 11.12.2018 року № , від 17.01.2019 року № та податкових декларацій від 18.01.2019 № , від 18.02.2019 № , від 15.03.2019 № , від 15.04.2019 № (а.с.44 т.1);

ППР від 26.11.2019 року № (а.с.60 т.1), прийняте на підставі акту від 02.10.2019 року №43/05-99-50-04/34776955 своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість згідно податкових декларацій від 15.04.2019 № , від 16.05.2019 № , від 17.06.2019 № та податкових повідомлень рішень від 25.03.2019 № , від 10.05.2019 № (а.с.24-27 т.1).

В обґрунтування повної та своєчасної сплати податку позивачем надані податкові декларації з ПДВ за 2019 рік (а.с.64-70 т.1) та відповідні платіжні доручення про сплату ПДВ за 2019 рік, які відповідають задекларованим сумам (а.с.5-16 т.1).

Крім того, представником позивача надані копії декларацій з ПДВ починаючи з 2013 року та відповідні платіжні доручення про його сплату (а.с.83-250 т.2, а.с.1-30 т.3).

Аналіз розрахунків позивача з урахуванням наданих сторонами пояснень та доказів, вказує, що перебіг формування податкової заборгованості позивача починається з 01 вересня 2014 року за результатами проведеної документальної перевірки №381/22/3477/6955 від 15.08.2014 року, де встановлено завищення позивачем податкового кредиту на суму 2050,00 грн. За результатом такої перевірки було прийнято ППР №2 від 01.09.2014 року, з яких: 2050,00 - основний платіж, 513,00 грн. - штрафні санкції, 262,31 пені.

Вказані обставини сторонами не заперечуються та приймаються судом відповідно до частин 1 та 4 статті 78 КАС України.

Позивач 01.08.2017 року оскаржив ППР №2 від 01.09.2014 року у судовому порядку.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі №805/2956/17-а, яка залишена без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.11.2017 року, адміністративний позов задоволено: визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 01.09.2014 року № 2.

Постановою Верховного Суду від 14 лютого 2018 року вказані судові рішення залишені без змін (а.с.17-20 т.1).

Водночас судом встановлено, що до моменту набрання законної сили постановою Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2017 року у справі №805/2956/17-а, ГУ ДФС продовжувало нарахування пені та штрафних санкцій на суми, визначені ППР №2 від 01.09.2014 року, як узгоджені суми грошового зобов`язання платника податків.

Вказані висновки підтверджуються Інтегрованою карткою платника (далі - ІКП) (а.с.110-137, 166-218 т.1).

Крім того, представником відповідача надані додаткові письмові пояснення з витягом з ІКП позивача щодо донарахованих штрафних санкцій за податковими повідомленнями-рішеннями (форма «Ш») по періодам нарахування (а.с.55-70 т.2).

Зокрема, з досліджених матеріалів справи випливає, що 19.01.2015 року в ІКП платника відображені поновлені в зв`язку з адміністративним оскарженням нарахування по ППР (форма «Р») №2 від 01.09.2014 року на суму 2050 грн. з основного платежу, 513 грн. штрафних санкцій, 262,31 грн. пені.

30.04.2015 року позивачем самостійно нараховані суми грошового зобов`язання на суму 1241 грн., згідно з поданою податковою декларацією з ПДВ № від 17.04.2015 року з терміном сплати 30.04.2015 року та здійснено зарахування до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування (далі - СЕА ПДВ) згідно з платіжним дорученням № 662218 від 30.04.2015 року, які було зараховано на зменшення боргу за ППР (форма «Р») № 2, після чого в автоматичному режимі були розраховані штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання .

Зокрема, 30.04.2015 року нарахована пеня та штрафна санкція з посиланням на ППР (форма «Р») №2 від 01.09.2014 року (а.с.110 т.1).

29.05.2015 року позивачем здійснено зарахування коштів з рахунку в СЕА ПДВ згідно з платіжним дорученням № 931888 від 29.05.2015 року на суму 13204 грн. Відповідно, платіжним дорученням № 931888 від 29.05.2015 року на суму 13204 грн. було погашено податковий борг за ППР (форма «Р») № 2 та частково по податковій декларації з податку на додану вартість № , після чого в автоматичному режимі були розраховані штрафні санкції та пеня за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання (а.с.111 т.1).

Станом на 29.05.2015 року за позивачем рахувалася переплата на суму 10058,71 грн., за рахунок якої було частково погашено нараховані суми ПДВ по податковій декларації № від 19.05.2015 року терміном сплати 30.05.2015 року.

Станом на 30.05.2015 року недоїмка позивача складала 3145,29 грн., яка була погашена за рахунок надходження коштів до бюджету коштів з рахунку в СЕА ПДВ згідно з платіжним дорученням №1360267 від 30.06.2015 року.

Станом на 31.12.2015 року за позивачем рахувався податковий борг в сумі 3568,48 грн.

В подальшому, незважаючи на сплату поточних платежів відповідно до поданих декларацій з ПДВ, ГУ ДФС продовжувало нарахування пені та штрафних санкцій. Зокрема, з ІКП позивача випливає, що в період з 03.02.2017 року до 24.11.2017 року були нараховані штрафні санкції та пеня з посиланням на ППР (форма «Ш»): № від 21.11.2016 року, № від 21.07.2017 року, № від 01.09.2017 року, № від 30.10.2017 року.

Станом на 31.12.2017 року за позивачем рахувалася недоїмка на суму 12079,42 грн.

21.09.2017 року у зв`язку з відкриттям провадження у справі 805/2956/17-а з ІКП платника було виключено 2050 грн., грошового зобов`язання з основного платежу, 513 грн. штрафних санкцій, 262,31 грн. пені, які були нараховані відповідно до ППР від 01.09.2014 року № 2.

Таким чином, судом встановлено, що за наслідками судового оскарження ППР від 01.09.2014 року № 2 ГУ ДФС були виключені лише суми, зазначені у цьому ППР, а саме 2050,00 - основний платіж, 513,00 грн. - штрафні санкції, 262,31 - пеня.

Водночас, до відкриття провадження Донецьким окружним адміністративним судом у справі №805/2956/17-а 21.09.2017 року на суми оскарженого ППР від 01.09.2014 року № 2 відповідачем вже були нараховані штрафні санкції та пеня, на сплату яких спрямовувалися суми сплаченого позивачем ПДВ.

Після набрання законної сили постановою Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/2956/17-а 15.11.2017 року, нараховані до цього часу штрафні санкції та пеня (крім зазначених у самому ППР від 01.09.2014 року № 2) не були виключені відповідачем з ІКП позивача, що потягло подальше нарахування таких санкцій.

Вказаний висновок підтверджується фактом нарахування у 2018 році штрафних санкцій та пені з посиланням на ППР (форма «Ш») № від 07.12.2017 року (а.с.131 т.1), та у 2019 році з посиланням на ППР (форма «Ш»), в тому числі оскаржених у цій справі:

№ від 11.12.2018 року;

№ від 17.01.2019 року;

№ від 25.03.2019 року;

№ від 10.05.2019 року;

№ від 11.07.2019 року;

№ від 15.08.2019 року;

№ від 20.09.2019 року;

№ від 26.11.2019 року.

Зазначені обставини у справі не є спірними та визнаються сторонами.

З урахуванням встановлених у справі обставин, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу (далі - ПК) України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За змістом пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Відповідно до пункту 129.2. статті 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Процедуру виконання податковими органами рішень судів визначено Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20.05.2016 року за №751/28881 (далі - Порядок №422).

Пунктом 1 глави 4 розділу V Порядку №422 визначено, що працівники підрозділів адміністративного/судового оскарження органу ДФС, до компетенції яких належать розгляд скарг при проведенні процедури адміністративного оскарження або супроводження справ у судах при проведенні процедури судового оскарження прийнятих податкового повідомлення-рішення/рішення/вимоги та/або рішення щодо єдиного внеску, в установленому порядку відповідно до вимог регламентів використання відповідних інформаційних систем забезпечують внесення даних до інформаційних систем, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, у день отримання чи складання відповідних документів або отримання інформації з подальшим збереженням даних та встановленням зв`язків записів зазначених інформаційних систем із записами підсистеми, що відображає результати КПР.

Відображенню в інформаційній системі органів ДФС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

До таких матеріалів віднесено, в тому числі, рішення суду, прийняте по суті.

Відповідно до підпункту 4 пункту 2 цієї ж глави 4 статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску змінюється відповідно до суті рішення (постанови) («Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано»).

У підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, статус повідомлень-рішень/рішень/вимог та рішень щодо єдиного внеску змінюється на «Скасовується в судовому порядку»/ «Вручено, судовий розгляд»/ «Анульовано» при частковому скасуванні.

При частковому скасуванні формується нове повідомлення-рішення/рішення/вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму, що залишилась.

При збільшенні зазначених у податковому повідомленні-рішенні/рішенні/вимозі та/або рішенні щодо єдиного внеску сум формується повідомлення-рішення/рішення/вимога та/або рішення щодо єдиного внеску на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до інформаційної системи органів ДФС та виконуються процеси, описані в пункті 2 глави 1 цього розділу).

На підставі інформації про результати судового оскарження (рішення суду, прийнятого по суті) та у разі, якщо донарахована/зменшена сума з урахуванням її складових (платіж, санкція, пеня) у повному обсязі підтверджується (статус податкових повідомлень-рішень/рішень/вимог та/або рішень щодо єдиного внеску в підсистемі, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи, змінюється на «Вручено, судовий розгляд»), та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо донарахування (поновлення у разі попереднього виключення з обліку)/зменшення суми.

Отже, за змістом наведених норм, скасування судом нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання є підставою для здійснення коригування даних в картці особового рахунку платника податків, шляхом виключення всіх сум штрафних санкцій та пені, нарахованих на суму скасованого зобов`язання за період, що передував зверненню до суду, а не лише тих, які зазначені у самому скасованому судом рішенні.

Невиконання такого обов`язку контролюючими органами, в тому числі відповідачем у цій справі, всупереч наведеним нормам спеціального законодавства, призвело до безпідставного продовження нарахування штрафних санкцій, зі спрямуванням на їх погашення поточних платежів та зростанням суми недоїмки.

З наведених підстав, через встановлені порушення контролюючими органами порядку ведення оперативного обліку податків та інших платежів до бюджету, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.

Водночас суд зауважує, що через відсутність відповідного корегування облікових даних платника податків відповідно до судового рішення, як за період, що передував, так і після набрання законної сили постановою Донецького окружного адміністративного суду у справі №805/2956/17-а, контролюючим органом приймалися податкові повідомлення-рішення про нарахування штрафних санкцій та пені. Такі ППР не були оскаржені та в порушення норм законодавства відображаються в ІКП позивача, як узгоджені податкові зобов`язання.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За таких обставин, дослідивши облікові дані Приватного підприємства «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ», суд встановив, що порушення прав позивача пов`язані не лише з прийняттям оскаржених ППР у цій адміністративній справ, а також з прийняттям ГУ ДФС у Донецькій області ППР форми «Ш»: № від 21.11.2016 року; № від 21.07.2017 року; № від 01.09.2017 року; № від 30.10.2017 року; № від 07.12.2017 року; № від 11.12.2018 року; № від 17.01.2019 року; № від 25.03.2019 року; № від 10.05.2019 року; № від 11.07.2019 року.

Оскільки судом встановлена протиправність вказаних рішень контролюючого органу, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд дійшов висновку про необхідність вийти за межі заявленого позову - визнати протиправними та скасувати також вищенаведені ППР, які відображені в ІКП позивача та впливають на стан його розрахунків з бюджетом.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд зазначає, що за приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позивачем при поданні позову сплачено судовий збір у сумі 2102 грн., наведена сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за рахунок його бюджетних асигнувань

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Приватного підприємства «АВТОПИЛОТ-ВОЯЖ» (84500, м. Бахмут Донецької області, вул. Незалежності, 4А/201, ) до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області форми «Ш»:

№ від 21.11.2016 року;

№ від 21.07.2017 року;

№ від 01.09.2017 року;

№ від 30.10.2017 року;

№ від 07.12.2017 року;

№ від 11.12.2018 року;

№ від 17.01.2019 року;

№ від 25.03.2019 року;

№ від 10.05.2019 року;

№ від 11.07.2019 року;

№ від 11.07.2019 року;

№ від 15.08.2019 року.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області форми «Ш»:

№ від 20.09.2019 року;

№ від 26.11.2019 року.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області форми «Ю» № 78187-42 від 05.09.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, ) на користь Приватного підприємства «Автопилот Вояж» (84500, м. Бахмут Донецької області, вул. Незалежності, 4А/201, ) судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена 23 липня 2020 року. Рішення складено у повному обсязі 03 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.А. Чекменьов