Справа № 804/10952/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 804/10952/15

адміністративне провадження № К/9901/26925/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу №804/10952/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Хайдельбергцемент Україна» до Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області, Державної податкової інспекції у Амвросіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними дій та бездіяльності, стягнення коштів, зобов`язання вчинити певні дії, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Хайдельбергцемент Україна» на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 (суддя Рябчук О.С.) та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 (головуючий суддя Олефіренко Н.А., судді: Шальєва В.А. Білак С.В.),

ВСТАНОВИВ:

До суду звернулось Публічне акціонерне товариство «Хайдельбергцемент Україна» (далі також - ПАТ «Хайдельбергцемент Україна», позивач) з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Амвросіївському районі Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі також - ДПІ, відповідач 1), Державної казначейської служби України в Донецькій області (далі також - Казначейство, відповідачі 2) з вимогами, з урахуванням уточнень, про:

визнання протиправними дій ДПІ, які полягають у відмові здійснити повернення ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» надміру сплачених позивачем сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в сумі 5'390'785,00грн.;

визнання протиправною бездіяльності ДПІ, яка полягає у непідготовленні та неподанні Казначейству висновку про повернення ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» надміру сплачених позивачем сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в сумі 5'390'785,00грн. в порядку, встановленому чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України;

стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України в Донецькій області на користь ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» надміру сплачених позивачем сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в сумі 5'390'785,00грн.;

зобов`язання ДПІ підготувати висновок про повернення ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» надміру сплачених позивачем сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в сумі 5'390'785,00грн. в порядку, встановленому чинним законодавством України та подати його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» було здійснено переплату сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств за 2013 рік в розмірі 1'536'863,00грн. Протягом 2014 року позивачем були сплачені авансові внески з консолідованого податку на прибуток в сумі 3'853'922,00грн. Сума збитку, отриманого ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» за результатами здійснення господарської діяльності в 2014 році становить 5'190'722,00грн. Відповідно, сума переплати за 2014 рік становить 3'853'922,00грн. Таким чином, загальна сума переплати позивача зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств за 2013-2014 роки складає 5'390'785,00грн.

Доводи відповідача щодо наявності у підприємства податкового боргу є необґрунтованими, оскільки заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 3'322'488,50грн., не є податковим боргом зі сплати податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України. Також, статтею 43 Податкового кодексу України не ставить відшкодування платнику податків надміру сплачених сум податку в залежність від проведення перевірки такого платника податків. Посилання податкового органу на зміну порядку справляння податку на прибуток є необґрунтованими, оскільки позивач просить повернути надміру сплачені Амвросіївською філією позивача суми податку за 2013-2014 роки, а суми авансових внесків, сплачені в січні-лютому 2015 року, не стосуються предмету спору в даній справі.

Відповідач проти позовних вимог заперечував, просив у задоволенні позову відмовити, вказував, що суми податку не можуть бути відшкодовані позивачу в зв`язку з наявністю у підприємства податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 3'322'488,50грн. Крім того, податковий орган не може підтвердити факт понесення ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» збитків у 2014 році, оскільки перевірку підприємства за вказаний період проведено не було. Також, результати діяльності ліквідованої Амвросіївської філії позивача та зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на суму сплачених філією щомісячних авансових внесків мало бути враховано головним підприємством у складі фінансового результату до оподаткування податком на прибуток за 2015 рік. Без перевірки цих відомостей неможливо відшкодувати позивачу суми надміру сплачених коштів.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016, у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» оскаржило їх у касаційному порядку.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.02.2016 відкрито касаційне провадження у справі №804/10952/15.

Відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) в редакції Закону України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017 №2147-VIII з Вищого адміністративного суду України до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду передано матеріали адміністративної справи №804/10952/15 за правилами підпункту 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" цього кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Ухвалою Верховного Суду від 31.07.2020 справу №804/10952/15 прийнято до провадження та призначено розгляд справи у попередньому судовому засіданні на 04.08.2020.

В обґрунтування касаційної скарги позивач зазначає, що не погоджується з рішеннями судів попередньої інстанції, вважає їх протиправними, такими, що підлягають скасуванню, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи та порушення норм матеріального та процесуального права. Як вказує позивач, чинне законодавство не ставить в залежність право платника податків на повернення надміру сплачених ним сум грошового зобов`язання від того, чи понесені ним збитки у відповідному періоді, та чи може податковий орган підтвердити, а позивач довести факт понесених ним збитків у відповідному періоді. Судами при вирішення справи не з`ясовано обставини для встановлення того, чи дійсно позивач за результатами господарської діяльності зазнав збитків. Позивач стверджує, що ним у повному обсязі виконано обов`язок по сплаті до бюджету узгоджених податкових зобов`язань, зокрема за 2014 рік. Після узгодження податкових зобов`язань з податку на прибуток 2014 року, сума сплачених щомісячних авансових внесків у 2014 році набула статусу переплати і, в тому числі, сформовано суму переплати з податку на прибуток, що є предметом розгляду у даній справі. У касаційній скарзі позивач просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідачем 1 подані заперечення на касаційну скаргу. ДПІ вказує, що Амвросіївська філія не була самостійним платником податку на прибуток, податок сплачувався консолідовано, тобто юридична особа-позивач одержувала дані податкового обліку від створеного нею відокремленого підрозділу і розраховувала суму податку на прибуток, що підлягає сплаті ним до бюджету, одночасно за себе і за такий відокремлений підрозділ. Сплачуючи податок на прибуток консолідовано, позивач сплачував його за себе і за відокремлений підрозділ. Суму, яку йому потрібно сплатити за відокремлений підрозділ, позивач визначав розрахунковим шляхом, а суму, яку слід сплачувати за себе - зменшувало на суму податку, перераховану за Філію. При цьому, з метою визначення правомірності повернення існуючої переплати з авансових внесків з податку на прибуток на поточний рахунок - позивачу направлено запит про надання первинних документів, що підтверджують господарські операції у відповідному періоді. Разом з тим, позивач надав відповідь про неможливість надати у повному обсязі оригінали первинних документів з причин відсутності доступу до них. Відповідач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ПАТ "Хайдельбергцемент Україна" зареєстровано 07.08.2002, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за ідентифікаційним кодом 00292923.

Загальними зборами акціонерів ПАТ "Хайдельбергцемент Україна" ухвалено рішення про ліквідацію Амвросіївської філії ПАТ "Хайдельбергцемент Україна", яка перебуває на обліку в ДПІ у Амвросіївському районі ГУ ДФС у Донецькій області, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців внесено запис від 20.04.2015 №6069107.

Амвросіївською філією ПАТ "Хайдельбергцемент Україна" подано до ДПІ: розрахунок податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток підприємства за три квартали 2012 року звітний від 08.11.2012 та розрахунок податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за три квартали 2012 року від 06.03.2013 уточнюючий, в якому задекларовано загальну суму нарахованого до сплати податку на прибуток відокремленого підрозділу за звітний рік в сумі 6'364'329грн. та авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісяця у березні-грудні 2013 року та січні-лютому 2014 року в сумі 530361грн.; розрахунок податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за три квартали 2013 року звітний від 28.02.2014, в якому задекларовано загальну суму нарахованого до сплати податку на прибуток відокремленого підрозділу за звітний рік в сумі 4'956'002грн., та авансовий внесок, що підлягатиме сплаті щомісяця у березні-грудні 2014 року та січні-лютому 2015 року в сумі 413000грн.; розрахунок податкових зобов`язань щодо сплати консолідованого податку на прибуток за три квартали 2014 року звітний новий від 02.03.2015.

Позивачем надані платіжні доручення на підтвердження сплати сум авансових внесків.

ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» звернулось до ДПІ з заявою від 16.04.2015 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 5'390'785,00грн.

Рішенням від 29.04.2015 (повторно від 26.08.2015, від 15.07.2015) ГУ ДФС у Донецькій області було повідомлено ДПІ про неможливість задоволення звернення Позивача у зв`язку з наявністю податкового боргу по особовій картці - єдиний соціальний внесок нарахований роботодавцем на суми: заробітної плати, винагород за договорами ЦПХ, допомоги по тимчасовій непрацездатності, утримання з найманих працівників» у розмірі 3'322'488,50грн.

ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» повторно звернулось до ДПІ з заявою від 03.07.2015 про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в розмірі 5'390'785,00грн. та з листом від 03.07.2015.

Листами від 26.08.2015, від 15.07.2015 ДПІ звернулась до Державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Дніпропетровську з проханням провести документальну перевірку задекларованих показників декларації з податку на прибуток за 2014 рік з метою визначення правомірності існуючої переплати з авансового внеску з консолідованого податку на прибуток Амвросіївської філії ПАТ «Хайдельбергцемент Україна», або надати аналітичні матеріали по податковій звітності.

Відповідно до листа від 03.09.2015 ДПІ і для проведення заходів щодо зняття з обліку Амвросіївської філії Публічного акціонерного товариства «Хайдельбергцемент Україна» було направлено на адресу головного підприємства лист від 12.08.2015 р. про надання до приміщення ДПІ в Волноваському районі первинних документів які свідчать про господарські операції за період з 01.01.2013 р. по теперішній час. Станом на 03.09.2015 р. відповіді не отримано

Як вбачається з пояснень представника позивача, загальна сума авансових внесків визначалася в цілому по платнику податку - юридичній особі в податковій декларації з податку на прибуток, що подана таким платником за 2013-2014 роки.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний суд, посилався на те, що під час розгляду справи встановлені обставини, які не заперечувалися сторонами, щодо наявності у позивача заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 3'322'488,50грн., а також у зв`язку з недоведеністю позивачем тверджень, що за результатами господарської діяльності в 2014 року підприємство зазнало збитків в розмірі 5'190'722,00грн., первинних документів, які свідчать про ведення господарської діяльності, нарахування і сплату податків та зборів за період з 01.01.2013 по 12.08.2015 позивачем не надано.

Верховний Суд, переглянувши постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно до підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 152.4 статті 152 ПК України платник податку, який має у своєму складі відокремлені підрозділи, розташовані на території іншої, ніж такий платник податку, територіальної громади може прийняти рішення щодо сплати консолідованого податку та сплачувати податок до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням таких відокремлених підрозділів, а також до бюджету територіальної громади за своїм місцезнаходженням, визначений згідно з нормами цього розділу та зменшений на суму податку, сплаченого до бюджетів територіальних громад за місцезнаходженням відокремлених підрозділів.

Відповідно до пункту 152.4 статті 152 ПК України при консолідованому порядку сплати податку сума податку на прибуток відокремлених підрозділів за відповідний звітний (податковий) період визначається розрахунково, виходячи із загальної суми податку, нарахованого платником податку, розподіленого пропорційно питомій вазі суми витрат відокремлених підрозділів такого платника податку в загальній сумі витрат цього платника податку.

Судами встановлено, що ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» 07.08.2002 зареєстровано як юридичну особу, а 06.10.2008 створено структурний відокремлений підрозділ філію «Амвросіївська філія ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» без статусу юридичної особи та здійснює свою діяльність від імені Товариства на підставі діючого законодавства України, виконує частину функцій Компанії та користується правами, які надані йому Статутом та іншими організаційно-розпорядчими документами Товариства.

У зв`язку з чим ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» нараховує та сплачує податок на прибуток, у том числі, авансові внески з цього податку, за місцезнаходженням юридичної особи та її відокремлених підрозділів пропорційно питомій вазі витрат відокремлених підрозділів, що враховуються під час обчислення об`єкта оподаткування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судомами попередніх інстанцій, Амвросіївська філія ПАТ «Хайдельбергцемент Україна» була самостійним платником податку на прибуток, при цьому податок на прибуток сплачувався консолідовано шляхом отримання позивачем даних податкового обліку від відокремленого підрозділу й розраховувала суму податку на прибуток, що підлягає сплаті ним до бюджету.

За змістом абзацу 8 пункту 152.4 статті 152 ПК України відповідальність за своєчасне та повне внесення сум податку до бюджету за місцезнаходженням відокремлених підрозділів несе платник податку, у складі якого знаходяться такі відокремлені підрозділи.

На підставі викладеного, суди дійшли висновку, що у даному випадку, суми податку не можуть бути відшкодовані позивачу в зв`язку з наявністю у підприємства податкового боргу зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 3'322'488,50грн. Крім того, податковий орган не може підтвердити факт понесення ПАТ "Хайдельбергцемент Україна" збитків в 2014 року, оскільки перевірку підприємства за вказаний період проведено не було. Також, результати діяльності ліквідованої Амвросіївської філії позивача та зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на суму сплачених філією щомісячних авансових внесків мало бути враховано головним підприємством у складі фінансового результату до оподаткування податком на прибуток за 2015 рік.

Відповідно до пунктів 43.1, 43.2 статті 43 ПК України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Згідно до підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин) платники податку на прибуток (крім новостворених, виробників сільськогосподарської продукції, неприбуткових установ (організацій) та платників податків, у яких доходи, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування, за останній річний звітний податковий період не перевищують 10 мільйонів гривень) щомісяця сплачують авансовий внесок з податку на прибуток у порядку і в строки, які встановлені для місячного податкового періоду, у розмірі не менше 1/12 нарахованої до сплати суми податку за попередній звітний (податковий) рік без подання податкової декларації.

У складі річної податкової декларації платником податку подається розрахунок щомісячних авансових внесків, які мають сплачуватися у наступні дванадцять місяців. Визначена в розрахунку сума авансових внесків вважається узгодженою сумою грошових зобов`язань.

При цьому дванадцятимісячний період для сплати авансових внесків визначається починаючи з березня поточного звітного (податкового) року по лютий наступного звітного (податкового) року включно.

Пунктом 133.1 статті 133 ПК України визначено, що платниками податку на прибуток підприємств з числа резидентів є: суб`єкти господарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами; відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 133.1.1 цього пункту, визначені відповідно до розділу I цього Кодексу, за винятком представництв.

Згідно з пунктом 133.1 статті 133 ПК України платниками податку - резидентами є:суб`єктигосподарювання - юридичні особи, які провадять господарську діяльність як на території України, так і за її межами, крім юридичних осіб, визначених пунктами 133.4 та 133.5 цієї статті.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» N2464-VI від 08.07.2010 платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно з частиною другої статті 6 цього Закону платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Судами зауважено, що наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску в розмірі 3'322'488,50грн. сторонами не заперечується.

У справі, що розглядається, податковим органом запропоновано позивачу сплатити існуючу станом на 31.03.2015 заборгованість в сумі 3'322'488,50грн. для цілей подальшого повернення надмірно сплаченої суми грошового зобов`язання з авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств.

Положення статті 43 ПК України не ставить можливість повернення надміру сплачених сум податкових зобов`язань платнику податків в залежність від проведення перевірки такого платника податків.

Втім, судами констатовано, що позивачем не надано доказів того, що за результатами господарської діяльності у 2014 році підприємство зазнало збитків в розмірі 5'190'722,00грн.

Доказів надання відповідачу на запит від 12.08.2015 первинних документів, які свідчать про ведення господарської діяльності, нарахування і сплату податків та зборів за період з 01.01.2013 по 12.08.2015 позивачем не надано.

Судами враховано, що на момент розгляду справи змінився порядок справляння податку на прибуток, а відтак, твердження податкового органу стосовно того, що результати діяльності ліквідованої Амвросіївської філії позивача та зменшення податкових зобов`язань з податку на прибуток на суму сплачених Філією щомісячних авансових внесків враховується головним підприємством у складі фінансового результату до оподаткування податком на прибуток за 2015 року є обґрунтованими.

У зв`язку з цим, позовні вимоги про зобов`язання відповідача щодо повернення надмірно сплачених позивачем сум грошових зобов`язань зі сплати авансових внесків з консолідованого податку на прибуток приватних підприємств в сумі 5'390'785,00грн. не ґрунтуються на приписах чинного податкового законодавства та не підлягають задоволенню.

У касаційній скарзі висновки судів попередніх інстанцій позивачем не спростовані, доводи касаційної скарги не підтверджують обставин неправильного застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи.

За правилами частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на викладене, судами першої та апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки судів про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Хайдельбергцемент Україна» залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.11.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.01.2016 у справі №804/10952/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І.Бившева

Т.М. Шипуліна

Судді Верховного Суду