Справа № 560/1041/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1041/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

11 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання неправомірним рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив суд:

- визнати протиправним рішення № 19 від 13.01.2020 комісії при Головному управлінні ПФУ в Хмельницькій області про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах на посаді тракториста;

- зобов`язати управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати періоди роботи з 03.05.1982 по 31.10.1982 в колгоспі ім. Енгельса, з 14.03.1985 по 31.10.1982 в Старосинявському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія», з 01.01.2001 по 04.03.2002 ДСП «Південний Буг» на посаді тракториста безпосередньо зайнятого на виробництві сільськогосподарської продукції і призначити пенсію на пільгових умовах з 11 серпня 2019 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду позов задоволено.

Визнано протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.01.2020 № 19 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 періоди його роботи з 03.05.1982 по 31.10.1982 в колгоспі ім. Енгельса, з 14.03.1985 по 31.03.1988 в Старосинявському районному виробничому об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства «Сільгоспхімія», з 01.01.2001 по 04.03.2002 ДСП «Південний Буг» на посаді тракториста та призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з 11 серпня 2019 року.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З рішенням суду не погодилось Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області і подало апеляційну скаргу.

Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволені адміністративного позову відмовити.

Скаржник звертає увагу апеляційного суду на :

-необхідність подання для призначення позивачу пенсії на пільгових умовах як тракторсту-машиністу підприємств сільського господарства уточнюючої довідки, у якій за змістом має бути зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції;

-неналежне заповнення трудової книжки колгоспника ;

-відсутність відомостей про ліквідацію ДСП "Південний Буг" без правонаступництва;

-безпідставне посилання суду на архівні довідки, оскільки зазначені довідки не містять жодних відомостей про спірні періоди роботи позивача.

Також скаржник звертає увагу на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.11.2019 року у справі № 676/1433/17, в якій наголошено про необхідність подання до пенсійного органу уточнюючої довідки.

З огляду на викладене, скаржник вважає відмову позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, правомірною.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Судом встановлено, що у листопаді 2019 року, після досягнення 55 років, позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-VI від 09.07.2003 і подав вичерпний пакет документів.

Рішенням Комісії при Головному управлінні ПФУ від 29.11.2019 № 14 до пільгового стажу ОСОБА_1 зараховано періоди роботи:

з 01.04.1988 по 31.12.2000,

з 05.03.2002 по 31.03.2003,

з 01.04.2003 по 10.11.2004,

з 06.04.2005 по 30.04.2005 згідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи:

з 03.05.1982 по 31.10.1982, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу на посаді тракториста;

з 14.03.1985 по 31.03.1988, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджували б зайнятість фактористом на вирощуванні сільськогосподарської продукції в рослинництві чи тваринництві в колгоспах, радгоспах чи інших підприємствах сільського господарства району;

з 01.01.2001 по 04.03.2002, оскільки відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва ДСП «Південний Буг».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.01.2020 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за нормами статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 27.01.2020 № 2200-0301-8/1062 позивачеві повідомлено, що згідно наявних документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку, його страховий стаж роботи становить 26 років 8 місяців 23 дні, в тому числі робота трактористом-машиністом - 16 років 11 місяців 6 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком та пільгових умовах.

З таким рішенням пенсійного органу позивач не погодився і звернувся в суд з даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції мотивував це тим, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із неподанням ним уточнюючих довідок, та відомостей про ліквідацію без правонаступництва ДСП «Південний Буг», є такими, що суперечать вимогам чинного на момент звернення позивача за призначенням пенсії законодавства.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції частково не погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Приписами ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме, згідно з п. "в", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, що також чітко кореспондується з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

До трактористів - машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами - машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві.

Згідно з п.1 Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року №7 «Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства», до трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо).

Відповідно до положень ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами п. п. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок № 637), також вказано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до норм п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 01 липня 1981 року був прийнятий в члени колгоспу ім.Енгельса с.Нова Синявка Старосинявського району і направлений на курси трактористів в СПТУ.

Згідно довідки №42 від 05.09.2019 року ОСОБА_1 навчався в Новоселицькому ПТУ за професією "тракторист-машиніст 3 класу" з 01.09.81 р. по 04.05.82 р.

Після закінчення навчання прийнятий на роботу в колгосп ім.Енгельса трактористом, де працював з 03.05.1982 по 31.10.1982.

Згідно записів у трудовій книжці та копії військового квитка ОСОБА_1 проходив дійсну строкову військову службу з 02.11.1982 по 17.12.1984 .

14 березня 1985 року позивач був прийнятий трактористом в Старосинявське районне об`єднання "Сільгоспхімія", де працював до 01.04.1988 року.

Згідно посвідчення, ОСОБА_1 у березні 1988 року після навчання на курсах, отримвв кваліфікацію тракториста 1 класу.

З 01.04.1988 року позивач працював трактористом-машиністом 1 класу в колгоспі

ім.Енгельса.

У 1992 року колгосп перейменовано в селянську спілку "Граніт", а у 1995 році на базі спілки створено ЗАСТ "Граніт".

31.03.2000 позивача звільнено у зв`язку з реорганізацією і в порядку переведення з 01.04.2000 прийнято в ТОВ АК "Граніт".

З 01.01.2001 позивача переведено до ДСП "Південний Буг".

05.03.2001 ДСП "Південний Буг" ліквідовано, на базі створено СК "Новосинявський".

31.03.2003 позивач звільнений у зв`язку з ліквідацією господарства

01.04.2003 прийнятий на роботу в ТОВ "Південний Буг" трактористом, де працював до 10.11.2004 року.

З 06 квітня 2005 року, знову прийнятий трактористом в ТОВ "Південний Буг", працював до 30.04.2005 року.

Подальші періоди роботи не є спірними, тому не аналізуються.

Отже, необхідні записи в трудовій книжці про характер виконуваної роботи містяться за весь наведений період роботи позивача .

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 13.01.2020 страховий стаж позивача становить 26 років 8 місяців 23 дні, в тому числі робота трагктористом-машиністом (пільговий стаж)- 16 років 11 місяців 6 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Як встановив суд, пенсійний орган не зарахував до пільгового стажу позивачу періоди роботи :

з 03.05.1982 по 31.10.1982, оскільки відсутні первинні документи, які б підтверджували роботу на посаді тракториста;

з 14.03.1985 по 31.03.1988, оскільки відсутні первинні документи, які підтверджували б зайнятість фактористом на вирощуванні сільськогосподарської продукції в рослинництві чи тваринництві в колгоспах, радгоспах чи інших підприємствах сільського господарства району;

з 01.01.2001 по 04.03.2002, оскільки відсутні відомості про ліквідацію без правонаступництва ДСП «Південний Буг».

Всього не зараховано 4 роки 8 місяців 17 днів.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пільгової пенсії за віком згідно з п. «в» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки записами у трудовій книжці позивача, архівними довідками підтверджена робота останнього трактористом-машиністом та безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в рослинництві більше, ніж 20 років.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що трудова книжка позивача, як основний документ про трудову діяльність працівника, та інші документи, що є в матеріалах справи, в сукупності, містять достатні відомості, які підтверджують стаж роботи позивача трактористом більше 20 років та визначають його право на пенсію на пільгових умовах.

Отже, суд належним чином дослідив всі зібрані у справі докази та встановив, що діяльність позивача на посаді тракториста-машиніста була безпосередньо пов`язана з виробництвом сільськогосподарської продукції - продукції рослинництва і тваринництва. Загальний стаж роботи позивача складає більше 30 років, в тому числі на посаді тракториста-машиніста більше 20 років, але документально не підтверджена 4 роки 8 міс.17 днів у зв`язку з відсутністю первинних документів, які б могли підтвердити зайнятість позивача на виробництві сільськогосподарської продукції, вказані документи нікуди не передавалися та їх місцезнаходження не відоме.

Проте відсутність таких документів не може позбавити позивача його конституційного права на соціальний захист щодо пенсійного забезпечення.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу і на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено: час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, період проходження позивачем строкової служби з 02.11.1982 по 17.12.1984 також підлягає включенню до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "в" ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність позовних вимог про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.