Справа № 826/3208/16
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 826/3208/16

адміністративне провадження № К/9901/32328/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року у складі судді Арсірія Р.О. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у складі колегії суддів: Троян Н.М., Бужак Н.П., Твердохліб В.А. у справі за позов товариства з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна» до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа - Центр надання адміністративних послуг міста Києва, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (надалі по тексту також - позивач) звернулось до суду з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (надалі по тексту - відповідач) щодо не переоформлення позивачу дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 від 07.10.2015;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.12.2015р. про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 від 07.10.2015р. та переоформити дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 від 07.10.2015р.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 року, визнано протиправними дії Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо не переоформлення Товариству з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 від 07.10.2015.

Зобов`язано Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова компанія «Мегаполіс-Україна» (Товариство з обмеженою відповідальністю «Тедіс Україна») від 30.12.2015 про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 від 07.10.2015.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що Закону України «Про адміністративні послуги» є спеціальним законодавчим актом, що регулює специфічні відносини у сфері надання послуг між суб`єктом надання адміністративних послуг та суб`єктом господарювання і необхідно враховувати режим роботи саме суб`єкта надання адміністративних послуг при визначенні 5 робочих днів, а не режим роботи іншої сторони, так як у сторони може бути ненормований графік/режим роботи. Заявником касаційної скарги вказано, що оскільки 26 грудня визначено робочим днем для здійснення вказаної адміністративної послуги, а 23 грудня 2015 року є днем настання підстав звернення до дозвільного органу (згідно ч. 8 ст. 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності»), то п`ятиденний строк сплив 28 грудня 2015 року.

У поданому відзиві позивач просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У ході розгляду справи судами встановлено, що 07 жовтня 2015 року Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) видано ТОВ «Торгова компанія Мегаполіс-Україна» дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 на об`єкт розміщений за адресою: м. Київ, вул. Електротехнічна, буд. 45.

23 грудня 2015 року державним реєстратором Тернопільського міського управління юстиції Тернопільської області проведено державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ «Торгова компанія Мегаполіс-Україна» у зв`язку зі зміною місцезнаходження. Згідно вказаних змін місцезнаходженням Товариства є: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка, 4 А.

30 грудня 2015 року на адресу Центру надання адміністративних послуг міста Києва, цінним листом з описом вкладення позивач надіслав заяву про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10069 від 07.10.2015.

Вищевказана заява отримана Центром надання адміністративних послуг міста Києва 28.01.2016, яким було складено опис документів та 29.01.2016 передана до Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) для розгляду по суті.

Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 01.02.2016 №064/254-60, посилаючись на пункт 8 статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та враховуючи, що державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи проведено 23.12.2015, повернув ТОВ «Торгова компанія Мегаполіс-Україна» оригінал листа та дозволу №-10069 на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 07.10.2015 згідно з описом документів, що надано до ЦНАП суб`єктом господарювання для виконання адміністративної послуги від 28.01.2016 №01303-03.

Вважаючи порушеними свої права з боку відповідача та з метою їх відновлення, позивач до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, виходив з того, що оскільки позивач вчинив всі дії, передбачені Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», необхідні для переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами від 07.10.2015 № -10069, то дії відповідача щодо не розгляду по суті заяви ТОВ «ТК Мегаполіс-Україна» від 30.12.2015 про переоформлення вказаного дозволу є протиправними.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникли між учасниками справи, врегульовано Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» (надалі по тексту - Закон №2806-IV), частиною третьою статті 4 якого (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що суб`єкт господарювання має право на одержання (переоформлення, одержання дублікатів, анулювання) документів дозвільного характеру та подання декларацій за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, - за місцем провадження діяльності або місцезнаходженням об`єкта.

Відповідно до частини восьмої статті 4-1 Закону №2806-IV підставами для переоформлення документа дозвільного характеру є: зміна найменування суб`єкта господарювання - юридичної особи або прізвища, імені, по батькові фізичної особи - підприємця; зміна місцезнаходження суб`єкта господарювання. Законом можуть бути встановлені інші підстави для переоформлення документів дозвільного характеру.

У разі виникнення підстав для переоформлення документа дозвільного характеру суб`єкт господарювання зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня настання таких підстав подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню.

Дозвільний орган протягом двох робочих днів з дня одержання заяви про переоформлення документа дозвільного характеру, документа, що додається до неї, зобов`язаний видати переоформлений на новому бланку документ дозвільного характеру з урахуванням змін, зазначених у заяві про переоформлення документа дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

У разі переоформлення документа дозвільного характеру дозвільний орган не пізніше наступного робочого дня з дня переоформлення документа дозвільного характеру приймає рішення про визнання недійсним документа дозвільного характеру, що був переоформлений, з внесенням відповідних змін до реєстру документів дозвільного характеру, якщо інше не встановлено законом.

Строк дії переоформленого документа дозвільного характеру не може перевищувати строк дії, зазначений у документі дозвільного характеру, що переоформлявся.

Не переоформлений в установлений строк документ дозвільного характеру є недійсним.

Частиною чотирнадцятою цієї статті встановлено, що прийняття від суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи заяви про одержання (переоформлення, одержання дубліката, анулювання) документа дозвільного характеру здійснюється адміністратором у центрі надання адміністративних послуг.

Кабінет Міністрів України має право визначити адміністративні послуги, які за вибором суб`єкта господарювання можуть отримуватися у центрі надання адміністративних послуг, дозвільному органі.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи суд касаційної інстанції вважає, що позивач у зв`язку із зміною місцезнаходження зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів з дня настання такої підстави подати до Центру надання адміністративних послуг заяву про переоформлення документа дозвільного характеру разом з документом дозвільного характеру, що підлягає переоформленню.

Разом з тим, Закону №2806-IV не визначено порядок обчислення строків для звернення з відповідною спірним правовідносинам заявою, тому при обчисленні цього строку слід застосовувати визначений главою 18 розділу V Цивільного кодексу України порядок обчислення строків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі №826/3235/16.

Так, частиною першою статті 251 Цивільного кодексу України встановлено, що строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Початок перебігу строку визначено частиною 1 статті 253 цього кодексу, за якою перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Оскільки частиною восьмою статті 4-1 Закону №2806-IV визначено, що обов`язок позивача подати дозвільному органу або адміністратору заяву про переоформлення документа дозвільного характеру виникає протягом п`яти робочих днів з дня настання такої підстави як зміна місцезнаходження суб`єкта господарювання, початок відліку строку у п`ять робочих днів слід обраховувати з 24 грудня 2015 року - наступного дня після державної реєстрації змін до установчих документів.

Зі змісту частини восьмої статті 4-1 Закону №2806-IV вбачається, що саме на позивача покладено обов`язок протягом п`яти робочих днів подати заяву про переоформлення документа дозвільного характеру. Обставини, які зумовлюють подачу такого документа, також стосуються вчинення певної дії позивачем. Тому суд касаційної інстанції приходить до висновку про те, що облік робочих днів, протягом яких подається заява, повинен також вестись позивачем з урахуванням саме його правил внутрішнього трудового розпорядку та виходячи із встановленої загальної п`ятиденної тривалості робочого тижня, визначеного статтею 52 Кодексу законів про працю України.

Слід також сказати, що у даному випадку спір стосується не вчинення дії у останній день строку, а порядку обчислення строку та питання про те, пропущений строк для вчинення відповідної дії чи ні. Тому у спірних правовідносинах 26 грудня 2015 року слід рахувати не робочим, а вихідним днем, а останнім днем строку звернення позивача із заявою про переоформлення дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-10130 від 2 грудня 2015 року слід вважати 30 грудня 2015 року. Саме цього дня, як встановили суди попередніх інстанцій, позивачем подано відповідну заяву.

Враховуючи вищенаведене, Верховний Суд не встановив порушень судами попередніх інстанцій норм матеріального чи процесуального права. Тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 березня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 травня 2017 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук