Справа № 229/4957/17
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2020 року справа № 229/4957/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Компанієць І.Д., Ястребової Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Макарова Вадима Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 11 червня 2020 року (повний текст складено 11 червня 2020 року в м. Дружківка Донецької області) у справі № 229/4957/17 (суддя в 1 інстанції - Панова Т.Л.) за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Макаров Вадим Михайлович (далі - представник позивача) в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дружківського міського суду Донецької області із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у справі № 229/4957/17.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що 27.02.2018 року Дружківський міський суд Донецької області задовольнив позовну заяву та ухвалив судове рішення у справі № 229/4957/17.

У зв`язку з перебігом великого періоду часу від дня ухвалення судового рішення, станом на 19.04.2020 року позивач не може знайти виконавчий лист у даній справі. Якщо судом надсилався виконавчий лист, виданий на підставі судового рішення № 229/4957/17 від 27.02.2018 року, то позивач його втратила.

У свою чергу це унеможливлює відновлення порушених прав позивача з боку боржника, оскільки боржник не виконував у повному обсязі судове рішення № 229/4957/17 від 27.02.2018 року, що підтверджується листом боржника № 9935/13/14-50 від 17.04.2020 року.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 11 червня 2020 року у справі № 229/4957/17 у задоволенні заяви Макарова Вадима Михайловича в інтересах ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти рішення, яким задовольнити заяву про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 229/4957/17.

На обґрунтування апеляційної скарги наведено практично ті самі доводи, які були викладені в заяві про видачу дубліката виконавчого листа та протягом розгляду справи в суді першої інстанції.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

27 лютого 2018 року Дружківським міським судом Донецької області ухвалено рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області, яким визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області щодо припинення виплати ОСОБА_1 пенсії за віком з 01 березня 2016 року та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Дружківці Донецької області поновити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 01 березня 2016року, сплативши заборгованість.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 надсилалися копія судового рішення та виконавчий лист, які нею отримані 14.06.2018 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.справи 77).

Згідно листа в.о. заступника начальника Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 17.04.2020 року, доданого до заяви про видачу дубліката виконавчого листа, на виконання рішення Дружківського міського суду Донецької області по справі № 229/4957/17 від 27.02.2018 року Управління поновило нарахування ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2016 року. Заборгованість за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року, з 01.12.2018 року по 31.03.2019 року та з 01.08.2019 року по 31.03.2020 року в сумі 31246,62 грн. нараховано та з 01.04.2020 року здійснюється поточна виплата пенсії.

Відмовляючи в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції дійшов висновку, що заявником належних, допустимих та достатніх доказів, які підтверджують втрату ОСОБА_1 виконавчого листа до суду не надано.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком з огляду на наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Однією з конституційних засад правосуддя, визначених статтею 129-1 Конституції України, є обов`язковість судових рішень, а незабезпечення реального виконання судового рішення, що набрало законної сили, нівелює інститут судового захисту порушених прав особи, яка зверталася до суду.

Відповідно до частини першої статті 373 Кодексу адміністративного судочинства України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Підпунктом 18.1 пункту 18 розділу VIІ «Перехідні положень» Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа, який видано в адміністративній справі, врегульовано приписами підпункту 18.4 пункту 18 розділу VII «Перехідні положень» Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, видача дубліката виконавчого документа здійснюється у випадку його втрати та за умови, що стягувач звернувся до суду із відповідною заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Слід зазначити, що причини втрати для вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого листа не мають значення - оригінал може бути загублено, викрадено, знищено чи втрачено з інших причин.

Так, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість заяви представника позивача про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 229/4957/17.

Крім того, ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 23 червня 2020 року ОСОБА_1 було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції до винесення судового рішення у справі.

Відповідно до статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк. Якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи, що предметом позову у даній справі є захист соціальних прав (отримання пенсії), колегія суддів дійшла висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на положення ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Макарова Вадима Михайловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 11 червня 2020 року у справі № 229/4957/17 - задовольнити частково.

Ухвалу Дружківського міського суду Донецької області від 11 червня 2020 року у справі № 229/4957/17 - скасувати.

Справу № 229/4957/17 за позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення, визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - направити до Дружківського міського суду Донецької області для продовження розгляду.

Повне судове рішення складено 12 серпня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.Д. Компанієць

Л.В. Ястребова