Справа № 640/24662/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 року м. Київ № 640/24662/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві врахування до призначеної підполковнику запасу, ветерану військової служби, ОСОБА_1 пенсії усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових виплат (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, премії згідно Дисциплінарного статуту, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань) за період з 01.11.2016 по 31.10.2018 за останні 24 місяці служби підряд перед звільненням, які входили до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок призначеної підполковнику запасу ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з урахуванням усіх сум складових грошового забезпечення, які були йому нараховані, у тому числі: щомісячної додаткової грошової винагороди та одноразових виплат (грошової допомоги для оздоровлення, грошової компенсації за невикористану відпустку, премії згідно Дисциплінарного статуту, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань) за період з 01.11.2016 по 31.10.2018 з урахуванням Довідок № 248/3/8/1190д від 09.08.2019 року та № 179/1/15566 від 11.10.2019, виданих Департаментом фінансів Міністерства оборони України та Галузевим державним архівом Міністерства оборони України, і виплатити йому різницю, що утворилась з моменту призначення пенсії до моменту фактичного перерахунку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при призначенні йому пенсії відповідачем не було враховано види грошового забезпечення, а саме: щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, грошову компенсацію за невикористану відпустку, премію згідно Дисциплінарного статуту, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань, чим порушується його право на гідне державне пенсійне забезпечення.

Позивач вважає, що оскільки з вказаних видів грошового забезпечення було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, то відмова Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зарахування їх до складу грошового забезпечення для призначення пенсії є протиправними, а тому він звернувся з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти позову відповідач виходить з того, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії зазначених видів грошового забезпечення, відсутні, з огляду на що просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.01.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі яку вирішено здійснювати її розгляд без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.05.2020 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.08.2020 продовжено розгляд адміністративної справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Судом встановлено, що наказом першого заступника Міністра оборони України від 14.11.2018 № 63 підполковника ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пп.«к» п.2 ч.5 (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З матеріалів справи вбачається, що пенсія ОСОБА_1 була обчислена із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, середньомісячна сума додаткових видів ГЗ за 24 місяці у т.ч. надбавка за роботу з таємними виробами, носіями, документами, надбавка за специфічні умови проходження служби і премія.

В той же час, згідно з довідкою про грошове забезпечення ОСОБА_1 від 09.08.2019 №248/3/8/1190д, виданої Департаментом фінансів Міністерства оборони України, та архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 11.10.2019 № 179/1/15566 відображено нарахування грошового забезпечення за період з 01.11.2016 по 27.11.2018 у складі: посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за проходження служби, надбавка за таємність, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, матеріальна допомога, грошову допомогу на оздоровлення, компенсація за невикористану відпустку, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ.

У жовтні 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про перерахунок пенсії із врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, одноразових видів грошового забезпечення, премії, передбачених довідками від 09.08.2019 №248/3/8/1190д та від 11.10.2019 № 179/1/15566.

Листом від 15.11.2019 № 279825/03 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повідомило позивача про те, що в статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не зазначені види грошового забезпечення як щомісячна додаткова грошова винагорода, одноразові додаткові види грошового забезпечення та премії, тому їх не може бути враховано до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється розмір пенсії, іншого чинним законодавством не передбачено.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

При цьому, факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Верховний Суд, вирішуючи подібні справи, дійшов до переконання, що щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 № 522/2738/17 та ін.).

Ураховуючи наведене, отримувана ОСОБА_1 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої утримувався єдиний внесок має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії із включенням до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди, - підлягають задоволенню.

Водночас, за наведених вище норм суд дійшов висновку, що грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомоги для вирішення соціально-побутових питань, компенсація за використану відпустку, премія згідно Дисциплінарного статуту ЗСУ та їх виплата не є щомісячною або такою, що виплачується раз на місяць, а відтак і підстави для їх врахування при обчисленні пенсії відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, одноразових премій, відпускних висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), в якій здійснено відступ від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10 березня 2015 року (№ 21-70а15).

Висновок щодо невключення компенсації за невикористану відпустку до грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обчислюється пенсія, узгоджується з висновком Верховного Суду викладеним у постанові від 24.04.2019 у справі №266/2322/16-а.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі - Закон №3674-VI) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру встановлюється ставка судового збору у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 23.11.2018 № 2629-VIII установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 1921 гривень.

Таким чином, під час звернення до суду з даним адміністративним позовом позивачеві належало сплатити судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з адміністративним позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 840,40 грн., що підтверджується квитанцією від 24.07.2020 № 42159.

Таким чином, переплата судового збору складає 72,40 грн.

Ураховуючи те, що позов задоволено частково, виходячи з принципу пропорційності щодо розподілу судових витрат, частка судового збору, яка підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача становить суму 384,20 грн.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», питання про повернення з Державного бюджету України судового збору, сплаченого в більшому розмірі, ніж встановлено законом, вирішується за клопотанням особи, що його сплатила.

Беручи до уваги відсутність такого клопотання у матеріалах справи, питання про повернення позивачеві надміру сплаченої суми судового збору у розмірі 72,40 грн. судом під час розподілу судових витрат у рішенні не вирішується. При цьому позивач може звернутися до суду із окремим клопотанням про повернення надмірно сплаченої суми судового збору у розмірі 72,40 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо врахування до призначеної ОСОБА_1 пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, яку позивач отримував під час проходження військової служби.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ідентифікаційний код 42098368) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Окружний адміністративний суд міста Києва.

Суддя Т.П. Балась