Справа № 280/1420/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року Справа № 280/1420/20 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Артоуз О.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в особі Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, щодо порядку перерахунку пенсії в автоматичному режимі, без додаткового звернення пенсіонера, громадянину України, ОСОБА_1 , з урахуванням судового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі №280/596/19, як преюдиціальної обставини, що надає право на автоматичний перерахунок пенсії та вимог частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 та Постанови ПФУ №10-1 від 18.05.2018 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи, відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надають право на автоматичний перерахунок пенсії на найбільш вигідних умовах, за матеріалами електронної пенсійної справи позивача та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в особі Бердянського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, зробити перерахунок пенсії в автоматичному режимі, без додаткового звернення пенсіонера, громадянину України, ОСОБА_1 , з урахуванням вступу 10.05.2019 в законну силу судового рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі №280/596/19, як преюдиціальної обставини, що надає право на автоматичний перерахунок пенсії з 01.05,2019 та на підставі вимог частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 та Постанови ПФУ №10-1 від 18.05.2018 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи, відповідно до частини 4 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що надають право на автоматичний перерахунок пенсії з 01.05.2019, на найбільш вигідних умовах, за матеріалами електронної пенсійної справи позивача та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

стягнути одноразово з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь громадянина України, ОСОБА_1 , судові витрати (судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи) на суму 3 920 грн.

Ухвалою судді від 10.03.2020 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі №280/1420/20, призначено підготовче судове засідання 02.04.2020.

Ухвалою суду від 02.04.2020 відкладено підготовче засідання на 05.05.2020.

Ухвалою суду від 05.05.2020 продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі № 280/1420/20 строком на 30 днів, підготовче засідання по справі відкладено до 04.06.2020.

05.05.2020 представником відповідача подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. 29.05.2020 позивачем також подано клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ухвалою суду від 04.06.2020 закрито підготовче провадження у справі №280/1420/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, призначено справу до судового розгляду по суті, розгляд справи здійснювати з 04 червня 2020 року у письмовому провадженні.

В обґрунтування позовної заяви зазначає, що 13.04.2017 позивач набув право на пенсію за віком, у зв`язку з чим було здійснено перехід з пенсії по інвалідності. При цьом з вказаної дати позивач продовжив працювати на посаді лікаря-психіатра КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР. Листом від 28.03.2019 відповідач повідомив позивача, що відповідно до пункту 3.1 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому 01.04.2019 відповідач не здійснив автоматичний перерахунок пенсії. На звернення до Урядової гарячої лінії щодо пенсійного забезпечення відповідач повідомив, що йому з 01 квітня поточного року перерахунок не проведено, оскільки з моменту призначення пенсії за віком не минуло два роки. В липні 2019 року позивач отримав копію рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі №280/590/19, яким визнано протиправним та скасовано розпорядження на перерахунок пенсії з 01.10.2017, яке набрало законної сили 10.05.2019. При цьому відповідач протиправно здійснив перерахунок пенсії з 01.07.2019 на підставі поданої заяви від 10.07.2019, а не з 01.05.2019 набрання судового рішення законної сили, що є підставою для автоматичного здійснення перерахунку пенсії. Вважає такі дії відповідача незаконними, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Додаткові пояснення щодо предмету спору надано 23.06.2020 за вх. №29108.

Відповідач позовну заяву не визнав, надав до суду відзив (вх. №15584 від 02.04.2020), в якому зазначає, що перерахунок пенсії позивачу здійснено з 01.07.2019 на підставі заяви позивачау відповідності до вимог частини четвертої статт 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне срахування». При цьому посилання позивача на судове рішення по справі №280/596/19 не пов`язано з перерахунокм пенсії, оскільки предметом спору у даній справі є розпорядження від 01.10.2017, яким встановлено коефіцієнт страхового стажу 1 замість 1,35. З урахуванням викладеного у відзиві у задоволенні позову просить відмовити.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

У період з 30.06.2020 по 09.08.2020 головуючий суддя Артоуз О.О. перебувала у відпустці згідно наказу від 11.06.2020 №190 «Про надання відпустки» (довідка № 02-35/20/60 від 10.08.2020).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20.10.2014 перебуває на обліку в пенсійному органі як отримувач пенсії за інвалідністю.

З 25.11.2015 ОСОБА_1 працював на посаді лікаря-психіатра медичної частини Бердянської виправної колонії №77, з 07.09.2016 по теперішній час на посаді лікаря-психіатра КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР.

З 13.04.2017 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до поданої заяви згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Виплата пенсії позивачу з 01.10.2017 здійснюється на підставі вказаного Розпорядження Бердянського ОУПФУ в Запорізькій області від 20.10.2017 на перерахунок пенсій з 01.10.2017 (по пенсійній справі №802459).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №280/596/19 позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі, визнано протиправним та скасовано Розпорядження на перерахунок пенсії з 01.10.2017, виданого 20.10.2017 Бердянським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області по пенсійній справі №802459 ОСОБА_1 . Рішення набрало законної сили 10.05.2019.

На звернення ОСОБА_1 від 15.03.2019 Бердянське об`єднання управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області листом від 28.03.2019 №85/Б-4 повідомило, що пунктом 3.1 Порядку проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частни четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №10-1 від 18.05.2015 передбачено, що перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв вроботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якоої )якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за період страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії. Відмова від перерахунку Порядком не передбачена. Крім того роз`яснено, що заяник має право звернутись до управління з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на умовах, які більш вигідні для нього.

Листом від 12.04.2019 за вих. №1033/Б-18/КУ Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області надано відповідь на звернення позивача до Урядової гарячої лінії щодо пенсійного забезпечення та повідомлено, що перевіркою матеріалів електронної пенсійної справи з 01 квітня поточного року перерахунок не проведено, оскільки з моменту призначення пенсії за віком (з 13.04.2017) не минуло два роки.

Листом від 03.05.2019 за вих. №142/Б-4 Бердянське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надало відповідь на звернення ОСОБА_1 від 19.04.2019, відповідно до якого зазначає, що з 01.04.2019 перерахунок не проведено, оскільки перхід на пенсію за віком заявник здійснив 13.04.2017, тобто ще не сплинуло 24 місяці після попереднього звернення. Також повідомлено, що він має право звернутися до управління з заявою про перерахунок пенсії відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державн пенсійне страхування».

10.07.2019 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійого фонду України в Запорізькій області із заявою про перерахунок пенсії за віком.

Розпорядженням №59 здійснено перерахунок пенсії з 01.07.2019 на підставі абзацу 1 частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (зміна стажу).

Не погоджуючись з терміном, з якого здійснено перерахунок пенсії, а саме з 01.07.2019, замість 01.05.2019 (місяця набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №280/596/19), позивач звернувся до суду з даним позовом, оскільки вважає, що саме судове рішення є преюдиціальною обставиною, яка зобов`язує відповідача здійснити автоматичний перерахунок пенсії без його додаткового звернення на найбільш вигідних умовах саме з 01.05.2019.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058).

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 №2148-VIII внесено зміни в порядок перерахунку пенсій працюючим пенсіонерам.

Стеттю 42 Закону №1058 (в редакції Закону від 03.10.2017 №2148-VIII) встановлено порядок індексації та перерахунку пенсії.

Відповідно до частини четвертої вказаної статті у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах. Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до абзацу п`ятого частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та пунктів 9, 10 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280 (із змінами), постановою правлінням Пенсійного фонду України від 18.05.2018 №10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 червня 2018 року за № 714/32166, затверджено Порядок проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок №10-1). Цей Порядок визначає механізм проведення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон), щороку з 01 квітня без додаткового звернення осіб, які після призначення (попереднього перерахунку) пенсії продовжували працювати.

Пунктом 3 Порядку №10-1 встановлено, що перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії:

1) продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

2) продовжував працювати і має менш як 24 місяці страхового стажу. Перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки з дня звернення за призначенням (попереднім перерахунком) пенсії.

Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до пункту 4 Порядку №10-1 перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах.

Згідно частини четвертої статті 45 Закону №1058 перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Відповідно до частини п`ятої статті 45 Закону №1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Розглядаючи спір по суті суд зазначає наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами пенсію за віком позивачу призначено 13.04.2017.

Як слідує з матеріалів справи, з 07.09.2016 позивач працює на посаді лікаря-психіатра КУ «Бердянський психоневрологічний диспансер» ЗОР, що підтверджується записом в трудовій книжці, з заробітної плати якого утримуються страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування, що підтверджується формою ОК-5.

З аналізу вказаних вище норм Закону №1058 та Порядку №10-1 суд зазначає, що станом на 01.03.2019 позивач не мав 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії. Відтак автоматичний перерахунок пенсії по стажу з 01.04.2019 не здійснено обґрунтовано. При цьому суд зауважує, що вказаний автоматичний перерахунок пенсії здійснюється лише один раз на рік з 01 квітня. В інших випадках необхідною умовою для здійснення перерахунку пенсії по стажу є звернення особи.

Відтак, суд звертає увагу позивача на те, що оскільки в даному випадку автоматичний перерахунок пенсії по стажу не здійснено правомірно, то в подальшому право на здійснення такого перерахунку пенсії виникає в порядок, передбачений статтею 45 Закону №1058, а саме: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як слідує з матеріалів справи, позивач щодо перерахунку пенсії по стажу з заявою встановленої форми звернувся 13.07.2019, відтак перерахунок пенсії повинен бути здійснено з 01.07.2019.

При цьому суд звертає увагу на наступне. Як слідує з матеріалів справи, позивач неодноразово звертався у квітні та травні 2019 року щодо надання роз`яснень з питань автоматичного перерахунку призначеної йому пенсії, на що відповідачем надавалися відповіді з роз`ясненням норма права. При цьому відповіді не містили конкретної інформації щодо строку виникнння права на перерахунок пенсії саме відповідача та його дії, що повинні бути вчинені пенсіонером, після виникнення такого права.

Зазначаючи про недотримання форми заяви про перерахунок пенсії поданої до Пенсійного органу, відповідач припустився формалізму, оскільки зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, а підставою для відмови територіальним управлінням ПФУ зазначило про відсутність у позивача права на такий перерахунок, а не неналежна форма поданої позивачем заяви.

Відтак суд вважає за доцільним поновити право позивача на перерахунок пенсії з травня 2019 року, оскільки останній мав право на відповідний перерахунок та неодноразово звертався до пенсійного органу з даним питанням.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" (метою цього Закону є впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини) суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Враховуючи зазначені положення Конституції та законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також правову природу спору у цій справі, Верховним Судом з метою забезпечення дії в Україні принципу верховенства права враховано судову практику Європейського суду з прав людини.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), пункт 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункт 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справах «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, пункт 58, «Ґаші проти Хорватії» (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, пункт 40, «Трґо проти Хорватії» (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, пункт 67).

Згідно з статтями 3 та 4 Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (ратифіковано згідно із Законом № 1678-VII від 16 вересня 2014 року) зміцнення поваги до демократичних принципів, верховенства права та доброго врядування, прав людини та основоположних свобод відносяться до головних ціннісних орієнтирів для взаємовідносин між Сторонами.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як «майнові права», а отже, як «майно» (див. mutatis mutandis рішення у справі «Бейелер проти Італії» від 05.01.2000) (Beyeler v. Italy, заява № 33202, § 100)).

За певних обставин «легітимне очікування» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатись такою, що має «легітимне очікування», якщо для такого права в національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі «Суханов та Ільченко проти України» від 26.06.2014 (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви № 68385/10 та № 71378/10, § 35)).

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позивач як працюючий пенсіонер, перебуваючи на обліку у відповідача, очікував на автоматичний перерахунок пенсії керуючись наданими роз`ясненнями, відтак позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії по стажу з 01 травня 2019 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо посилання позивача як на підставу для перерахунку на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №280/596/19, що набрало законної сили 10.05.2019, суд зазначає наступне.

Предметом оскарження в даному судовому рішенні є розпорядження на перерахунок пенсії від 01.10.2017, яким здійснено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту страхового стажу 1 замість 1,35. При цьому будь-які фактичні дані щодо порядку здійснення перерахунку пенсії по стажу судом не досліджувалися, позивачем не заявлялися.

Таким чином, рішення Запорізького коружного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №280/596/19 не є підставою для автоматичного здійснення перерахунку пенсії по стажу відповідно до частини 2 статті 42 Закону №1058, а є підставою для здійснення перерханку пенсії у зв`язку зі зміною коефіцієнта, що не є предметом даного судового розгляду.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог без врахування преюдиції рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 06.03.2019 у справі №280/596/19.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Щодо стягнення з відповідача судових витрат на сплату правничої допомоги у розмірі 3920 грн. суд зазначає наступне.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з метою отримання правової допомоги між ОСОБА_1 та адвокатом Колбанцевим Віктором Володимировичем укладено Договір №08 від 11.03.2019.

Згідно акту приймання-передачі послуг від 08.02.2020 відповідно до умов Договору від 11.03.2019 надано наступну правничу допомогу:

бесіда, вивчення та аналіз документів, наданих клієнтом по справі - 350 грн. (1 год.);

консультація фахівців з вузькопрофільних питань та вивчення судової практики за аналогічними позовами до суду - 350 грн. (1 год.);

консультація по юридичним питанням, усні консультації, надання письмових консультацій - 350 грн. (1 год.);

консультація клієнта за позицією у справі, роз`яснення наслідків та варіантів рішень - 350 грн. (1 год.);

участь виконавця у перемовах з третіми особами та виїзд на прийом до державних установ - 350 грн. (1 год.);

підбір нормативно-правової бази для складання позовної заяви - 350 грн. (1 год.);

складання позовної заяви 1050 грн. (3 год.)

Всього 3000 грн.

На підтвердження оплати вказаних послуг у розмірі 3000 гривень надано квитанцію прибуткового касового ордеру №25 від 05.07.2019.

Щодо квитанції на сплату наданих послуг суд зазначає, що квитанція на сплату здійснена ще у липні 2019 року, тоді як Акт виконаних робіт складено у лютому 2020 року.

Крім того, суд звертає увагу на наступне.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону, видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Як слідує з матеріалів представником позивача було здійснено представництво та надано інші види правової допомоги (консультації, складання процесуальних документів тощо). При цьому наданими документами не підтверджується надання правової допомоги в межах саме цієї справи.

Крім того, суд вважає безпідставним включення адвокатом до наданого переліку послуг з правничої допомоги - консультації фахівців з вузькопрофільних питань, вивчення судової прктики, підбар нормативно-праової бази, оскільки це не відноситься безпосередньо до різновидів адвокатської діяльності та послуг в розумінні ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

З наведених підстав суд дійшов висновку про не підтвердження позивачем судових витрат на правничу допомогу надану у сумі 3920 грн., у зв`язку з чим у задоволенні клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу суд відмовляє.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69005, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б, ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовільнити.

Визнати противоправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неперерахунку пенсії в автоматичному режимі, без додаткового звернення пенсіонера, ОСОБА_1 , з 01.05.2019 за матеріалами електронної пенсійної справи позивача та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій областіздійснити перерахунок пенсії по стажу в автоматичному режимі, без додаткового звернення пенсіонера, ОСОБА_1 з 01.05,2019 за матеріалами електронної пенсійної справи позивача та даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування;

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімост сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 10 серпня 2020 року.

Суддя О.О. Артоуз