Справа № 200/7354/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 серпня 2020 р. Справа №200/7354/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Льговська Ю.М., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 ) до Маріупольської міської ради Донецької області (, місцезнаходження: пр. Мира, 70, м. Маріуполь, Донецька область, 87500) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2020 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Маріупольської міської ради Донецької області про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:002:0855), загальною площею 0, 0800 га та передачі цієї земельної ділянки у власність;

зобов`язання відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :01:002:0855), загальною площею 0, 0800 га та передати земельну ділянку у власність.

За приписами частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Частиною третьою статті 161 КАС України регламентовано, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з частиною другої статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI передбачено, що ставки судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу 4 частини першої статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року № 294 з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено у розмірі 2102 грн.

Перевіряючи дотримання вимог щодо сплати судового збору, судом встановлено, що фактично позивачем заявлено дві вимоги, але виходячи із системного аналізу абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI, частини другої статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що вимога про визнання бездіяльності протиправною як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (у даному випадку зобов`язання вчинити дії) як наслідків протиправності бездіяльності є однією вимогою, а тому заявлені позивачем вимоги є по суті однією вимогою і судовий збір підлягає сплаті як за одну немайнову вимогу в розмірі 840, 80 грн.

При застосуванні абзацу 2 частини третьої статті 6 Закону № 3674-VI судом враховано правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 640/21330/18.

Докази оплати відсутні в матеріалах справи, позивач посилається, що вона звільнена від сплати судового збору як учасник бойових дій на підставі пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, учасники бойових дій - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Із змісту наведеної норми суд вбачає, що сама по собі наявність у особи статусу учасника бойових дій не звільняє її від сплати судового збору, конструкція норми вимагає встановлення характеру порушених прав.

У позові позивач посилається на приписи абзацу 1 пункту 14 частини першої статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII), відповідно до якого учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом .

Отже, за змістом норми вказані пільги надаються тільки тим учасникам бойових дій, які потребують поліпшення житлових умов.

У матеріалах справи відсутні докази, що позивач потребує поліпшення житлових умов або звертається до ради в порядку першочергового відведення земельної ділянки, а тому у суду немає можливість надати оцінку тієї обставині, чи стосується справа захисту прав позивача як учасника бойових дій та чи наявні підстави для звільнення від сплати судового збору.

Тому ці недоліки підлягають виправленню шляхом надання суду доказів тієї обставини, що позивач потребує поліпшення житлових умов, або звертається до ради в порядку першочергового відведення земельної ділянки, або шляхом сплати судового збору у розмірі 840, 80 грн за наступними реквізитами: отримувач коштів Слов`янське УК/м.Слов`янськ/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37803368, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, номер рахунку (IBAN) UA 4005075, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу*; 101;_(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр); Судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд.

При аналізі і застосуванні пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI судом враховано правові позиції, які викладені в постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 805/3982/17-а, Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 545/1149/17, від 09 жовтня 2019 року № 9901/311/19.

Так, у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі № 805/3982/17-а зазначено, що аналіз пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій, закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 545/1149/17 конкретизовано, що перелік пільг учасників бойових дій та осіб, прирівняних до них, визначений у статті 12 Закону № 3551-XII. Вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону № 3551-XII.

Крім того, пунктом 11 частини п`ятої статті 160 КАС України регламентовано, що в позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позовна заява не відповідає наведеній вимозі.

Частиною першої статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам пункту 11 частини п`ятої статті 160, частини третьої статті 161 КАС України, вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачеві строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 169, 248 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання до вчинення певних дій залишити без руху.

Позивачеві усунути недоліки позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Донецького окружного адміністративного суду доказів тієї обставини, що позивач потребує поліпшення житлових умов, або доказів звернення до ради в порядку першочергового відведення земельної ділянки як учасник бойових дій, або шляхом сплати судового збору у розмірі 840, 80 грн; власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Роз`яснити позивачеві, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

Копію ухвали направити позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Ю.М. Льговська