Справа № 280/5116/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

07 серпня 2020 року Справа № 280/5116/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши у порядку письмового, за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б)

про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу, викладене у рішенні відповідача від 17.04.2019;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення пенсії;

зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком з 26.12.2017 (з дати першого звернення за призначенням пенсії) у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є громадянином України та проживав в Україні до жовтня 2005 року, після чого виїхав до Ізраїлю на постійне місце проживання, де його прийнято на консульський облік в консульському відділі посольства України в Державі Ізраїль. Позивач через своїх представників звернувся до відповідача із заявами про призначення пенсії за віком, проте отримав відмови від 09.01.2018 та від 05.02.2018, які оскаржив у судовому порядку. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі №280/4327/18 Правобережне ОУПФУ м. Запоріжжя зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду. Разом із тим, відповідач повторно відмовив у призначенні пенсії, оскільки в наданих документах ОСОБА_1 відсутні дані, які підтверджують, що він є громадянином України або іноземцем чи особою без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах. Позивач вважає таке рішення протиправним, із посиланням на норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009 просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 28.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви терміном 5 календарних днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В межах встановленого строку позивачем недоліки усунуто.

Ухвалою суду від 18.11.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №280/5116/19.

Відповідач у поданому до матеріалів адміністративної справи відзиві (вх. від 03.12.2019 №50905) проти задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень посилається на те, що представником ОСОБА_1 не надано документів, які б підтверджували його постійну реєстрації у Дніпровському районі м. Запоріжжя. Просить відмовити у задоволенні позову.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 30.01.2020 №59 «Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ» адміністративну справу №280/5116/19 призначено на повторний автоматизований розподіл через тимчасову непрацездатність судді Батрак І.В. у зв`язку з хворобою, що передбачає тривале знаходження у лікарняному закладі.

Ухвалою суду від 31.01.2020 прийнято до провадження справу №280/5116/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії; розгляд справи розпочато спочатку; ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

За приписами п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

26.12.2017 до Правобережного ОУПФУ м. Запоріжжя, правонаступником якого є ГУ ПФУ в Запорізькій області, звернулася довірена особа позивача ОСОБА_2 із заявою про призначення пенсії за віком позивачу.

До заяви про призначення пенсії надані наступні документи: оригінал особистої заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 05.12.2017; довіреність від 05.12.2017; ізраїльське посвідчення особи ОСОБА_1 ; ідентифікаційний код; трудова книжка; довідка № 6796 про сплату збору до Пенсійного фонду України.

Листом Правобережного ОУПФУ м. Запоріжжя від 09.01.2018 №544/Б-9 повідомлено те, що оскільки разом із заявою документи ОСОБА_1 про стаж подані в копіях, ОСОБА_1 постійно проживає за межами України в Ізраїлі, реєстрація місця проживання на території України відсутня, то на теперішній час підстав для призначення пенсії на підставі поданих документів не існує.

22.01.2018 Вадим Меламед (представник ОСОБА_1 за довіреністю від 05.12.2017) звернувся до Пенсійного фонду України з проханням переслати заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за належністю уповноваженому управлінню для розгляду по суті. Згідно листа Пенсійного фонду України від 26.01.2018 №1739/Б-11 вказану заяву про призначення пенсії та копії доданих документів, було скеровано до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя.

Листом Правобережного ОУПФУ м. Запоріжжя від 05.02.2018 № 45/Б-13 повідомлено те, що оскільки разом із заявою документи ОСОБА_1 про стаж подані в копіях, ОСОБА_1 постійно проживає за межами України в Ізраїлі, реєстрація місця проживання на території України відсутня, то на теперішній час підстав для призначення пенсії на підставі поданих документів не існує.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач оскаржив її у судовому порядку.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2018 № 280/4327/18 у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі № 280/4327/18 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12.12.2018 у справі №280/4327/18 скасовано та прийнято нову постанову. Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком. Зобов`язано Правобережне об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду. В іншій частині позову відмовлено.

У постанові від 28.03.2019 у справі № 280/4327/18 суд зазначив, що:

посилання відповідача в листах від 09.01.18 та від 05.02.18 на проживання позивача в Ізраїлі та відсутності у нього реєстрації місця проживання на території України, є безпідставними і не можуть розцінюватися як законні підстави для не призначення пенсії;

суд вважає необґрунтованою позицію відповідача щодо ненадання для призначення пенсії оригіналу документу, що підтверджує стаж позивача;

у спірному випадку, відповідач не аналізував наявність чи відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії; наявність чи відсутність документів, які такий стаж підтверджують; не аналізував інші документи, які можуть мати значення для прийняття рішення щодо призначення пенсії;

відповідачем не було прийнято відповідного рішення за наслідками розгляду заяви: про призначення пенсії або про відмову у призначенні пенсії. У спірному випадку відповідачем лише повідомлено позивача про відсутність на теперішній час підстав для призначення пенсії на підставі наданих документів. Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що для прийняття рішення відповідачем не було встановлено усіх обставин, які мають значення для його прийняття, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача прийняти рішення саме про призначення позивачу пенсії.

На виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі № 280/4327/18 Правобережним ОУПФУ м. Запоріжжя прийнято рішення від 17.04.2019 №87/р, яким відмовлено у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком. В обґрунтування рішення орган Пенсійного фонду послався на ст. 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», п. 2.22 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначив, що в наданих документах ОСОБА_1 відсутні дані, які підтверджують, що він є громадянином України або іноземцем чи особою без громадянства, який перебуває в Україні на законних підставах.

Не погодившись із такою відмовою, ОСОБА_1 звернувся до суду із даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 5 статті 45 Закону №1058 визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058 визначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Тобто, однією з умов, які передбачають наявність у особи права на отримання пенсії, є її належність до громадянства України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно п. 2.9 Порядку №22-1 особа, яка звертається за пенсією (незалежно від виду пенсії), повинна пред`явити паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік).

Пунктом 4.2 Порядку №22-1 передбачено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі; 4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Так, під час розгляду адміністративної справи встановлено, що до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 надано посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Держави Ізраїль; інших документів, що засвідчують особу, до заяви не надано.

В свою чергу, відповідно до приписів статті 5 Закону України «Про громадянство України», документами, що підтверджують громадянство України, є: 1) паспорт громадянина України; 3) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; 4) тимчасове посвідчення громадянина України; 6) дипломатичний паспорт; 7) службовий паспорт; 8) посвідчення особи моряка; 9) посвідчення члена екіпажу; 10) посвідчення особи на повернення в Україну.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

За таких обставин, посвідчення особи, видане Міністерством внутрішніх справ Державою Ізраїль від 25.01.2017, номер 006870520, не є належним документом, що посвідчує особу, яка звернулася за призначенням пенсії, подання якого передбачено пунктом 2.9 Порядку №22-1.

Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем під час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії не дотримано вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в частині подання документу, що посвідчує його особу, у зв`язку з чим відповідач дійшов правомірного висновку про відмову в призначенні пенсії.

Вищевказаний висновок суду узгоджується з практикою Верховного Суду, яка викладена в постанові від 21.09.2018 у справі №805/465/18-а (адміністративне провадження №К/9901/54767/18).

При цьому, стосовно доводів відповідача про те, що представником ОСОБА_1 не надано документів, які б підтверджували його постійну реєстрації у Дніпровському районі м. Запоріжжя слід зазначити, що таким аргументам вже надано оцінку постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.03.2019 у справі № 280/4327/18, про що зазначалося вище.

Також, суд під час прийняття рішення не бере до уваги посилання позивача на те, що він є громадянином України, оскільки зазначені обставини не є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Предметом розгляду даної справи є правомірність рішення відповідача про відмову в призначенні позивачу пенсії, за результатами розгляду заяв та доданих до них документів, а як зазначено судом вище, ОСОБА_1 не додано усіх необхідних документів для призначення пенсії за віком.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості повторного звернення за призначенням пенсії до органів Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність у відповідача підстав для винесення рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу від 17.04.2019 №87/р, а тому позовні вимоги про його скасування є необґрунтованими та не підлягають задоволенню. Решта позовних вимог також не підлягає задоволенню, оскільки є похідними від даної вимоги.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 07.08.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко