Справа № 160/9099/20
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

12 серпня 2020 року Справа 160/9099/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, в якій позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг Дніпровської міської ради від 13.03.2013 року про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

За приписами частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В силу приписів пунктів 6, 7 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Як вбачається із позовної заяви, позивачем не вказано такі відомості.

Як передбачено пунктами 4 та 5 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

За приписами частини 4 статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування (частина 7 статті 161 КАС України).

У прохальній частині позову позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення від 13.03.2013 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , проте до позовної заяви не додано оригінал або належним чином засвідченої копії спірного рішення.

При цьому, позивач не зазначає причини неможливості подання такого доказу та не ставить питання про його витребування, однак, одночасно із позовом позивач подав клопотання про витребування у відповідача заяви від ОСОБА_1 про державну реєстрацію фізичної особи підприємцем (оригінал); документу, що підтверджує видачу (направлення поштовим відправленням з описом вкладення) державним реєстратором фізичній особі-підприємцю витягу з ЄДР, що містить інформацію про державну реєстрацію.

За приписами частин 3 та 4 статті 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 79 КАС України, учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до частини 1 статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Таким чином, якщо позивач заявляє клопотання про витребування певних доказів, останній повинен надати докази неможливості їх отримання у встановлений строк з причин, що від нього не залежать.

Разом з тим, позивач не вказує та не підтверджує відповідними доказами, які заходи ним вживались з метою отримання таких доказів самостійно та в чому полягала неможливість їх отримання, а також чи звертався позивач до відповідача з метою їх одержання, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для витребування доказів.

Згідно з частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України закріплено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач зазначає, що порушення відповідачем прав ОСОБА_1 в даному випадку реєстратором має наслідком виникнення податкових зобов`язань на підставі вимог Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування, а тому, на підставі статті 121 КАС України позивач просить поновити термін на подання позову з моменту отримання останньої податкової вимоги від «12» лютого 2020 року № Ф-5651-50/65, а саме 03.06.2020 року.

Між тим, позивачем до суду надано податкову вимогу Головного управління ДФС в Дніпропетровській області про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування від «08» лютого 2019 року № Ф-5651-50/65, яка є предметом розгляду судової справи №160/4407/19 у Дніпропетровському окружному адміністративному суді.

До суду із позовними вимогами про скасування вищевказаної податкової вимоги ОСОБА_1 звернувся 15.05.2019, тобто позивач був обізнаний про проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Обізнаність позивача про його реєстрацію як фізичної особи-підприємця також підтверджується відкритими даними, що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, зокрема, у реєстрі наявний запис про проведення державної реєстрації: дата запису: 13.03.2013, номер запису: 0087261.

Таким чином, жодного доказу, що підтверджують обставини поважності пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Згідно з частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду:

- відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі вживалися, та відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, відповідно до кількості сторін;

- оригіналу або завіреної належним чином копії рішення від 13.03.2013 про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ;

- доказів на підтвердження обставин, у зв`язку з якими позивач не має можливості подати відповідні докази самостійно;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для поновлення такого строку та поданням відповідних доказів.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання ухвали суду.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно направити на адресу позивача.

Роз`яснити позивачу, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та в самостійному порядку оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Тулянцева