Справа № 806/2299/18
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 806/2299/18

Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач: Сапальова Т.В.

07 серпня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Смілянця Е. С. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області, про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою,

В С Т А Н О В И В :

в травні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа: Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області, про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, що пов`язана з порушенням розгляду заяви від 18.12.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, зареєстрованої 22.12.2017 за №В-17199/0/5-17, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 18.12.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, зареєстрованої 22.12.2017 за №В-17199/0/5-17 і прийняти рішення у формі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована в межах Бабичівської сільської ради Пулинського району Житомирської області, за межами села Видумка, згідно з поданою заявою від 18.12.2017.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року, яке набрало законної сили 31 серпня 2018 року, позов задоволено.

03.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2018 року та порушення прав позивача, підтверджених цим рішенням суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року заяву позивачки, подану в порядку ст.383 КАС України, повернуто заявнику.

Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивачка зазначає про те, що норми Закону України "Про судовий збір" не містять підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання заяви в порядку ст.383 КАС України, тому суд першої інстанції необґрунтовано повернув заяву позивачки з підстав відсутності документа про сплату судового збору.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив третьої особи на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Сторони повноважних представників в судове засідання не направили, хоча повідомлялися про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

05 серпня 2020 року до суду надійшло клопотання Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відкладення розгляду справи у зв`язку з участю представників відповідача в розгляді інших справ, призначених на 05.08.2020.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що подана позивачкою заява не відповідає вимогам, визначеним п.9 ч.2 ст.383 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Ч.2 ст.383 КАС України передбачено, що у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч.5 ст.383 КАС України у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Судом встановлено, що заява позивачки повернуто заявнику з підстав невідповідності вимогам п.9 ч.2 ст.383 КАС України, тобто у зв`язку з відсутністю документа про сплату судового збору.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності підстав, умов, розміру та порядку сплати судового збору за подання заяви в порядку ст.383 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Об`єкти справляння судового збору, а також процесуальні документи, за подання яких судовий збір не справляється визначені ст.3 Закону №3674-VI.

Водночас, заява про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, в ст.3 Закону №3674-VI не зазначена.

Статтею 4 Закону №3674-VI встановлено ставки судового збору за подання процесуальних документів, які є об`єкти справляння судового збору

При цьому приписами статті 4 Закону № 3674-VI не передбачено ставки судового збору за звернення із заявою в порядку ст.383 КАС України, отже, за законом, на позивача не поширюється обов`язок сплати судового збору за звернення до суду з такою заявою та відповідною апеляційною скаргою.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 14 лютого 2018 року в справі №2а/0470/2563/12 та від 22 січня 2020 року у справі №440/207/19 щодо необхідності сплати судового збору за подання заяви та апеляційної скарги в порядку контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного висновок суду першої інстанції про те, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви, не ґрунтується на положеннях чинного процесуального законодавства.

Отже, повернення заяви ОСОБА_1 з підстав її невідповідності вимогам, визначеним п.9 ч.2 ст.383 КАС України є необґрунтованим.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення заяви, поданої в порядку ст.383 КАС України, не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, третя особа - Мартинівська сільська рада Пулинського району Житомирської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою скасувати.

Справу направити до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та не підлягає оскарженню відповідно до ст.328 КАС України

Постанова суду складена в повному обсязі 07 серпня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Смілянець Е. С. Ватаманюк Р.В.