Справа № 310/4758/17
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/4758/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Шияна Сергія Івановича про визнання дій протиправними, скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою в порядку адміністративного судочинства до інспектора з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Шияна С.І. про визнання дій протиправними, скасування постанови, який в подальшому уточнив. В обґрунтування позову зазначив, що 18.07.2017 року відносно нього інспектором з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Шияном С.І. винесено постанову серії БР № 809429 про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що до адміністративної відповідальності його притягнуто безпідставно, так як правила дорожнього руху він не порушував. Зазначив, що 18.07.2017 року об 11-09 годин автомобіль ВАЗ д/з НОМЕР_1 під його керуванням був зупинений інспектором з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Шияном С.І. на Мелітопольському шосе в напрямку с. Азовське Бердянського району. Причиною зупинки зі слів інспектора стало те, що автомобіль не зупинився на знак 3.41 «Контроль». Дорожній знак 3.41 він не бачив, оскільки його встановлено з порушенням п.п.3 п. 8.2-1 Правил дорожнього руху, а саме він знаходився з лівого боку проїзної частини, без попередньо встановленого знаку 3.29. У самій постанові невірно зазначено час правопорушення «12-00 годин», оскільки ділянку на якій розташовано знак він проїжджав близько 11-00 години. Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення інспектором не складався, про розгляд адміністративної справи його повідомлено не було, доказів порушення не надано, не роз`яснено процесуальні права, не надано можливості скористатися правовою допомогою. Просив визнати протиправними дії інспектора з дорожнього нагляду Бердянського ВП капітана поліції Шияна С.І. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та скасувати постанову серії БР № 809429 від 18.07.2017 року.

Ухвалою Бердянського міськрайонного від 10.04.2020 року відкрито провадження та призначено розгляд справи.

В судовому засіданні позивач та його представник адвокат Панченко О.П. позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити. Додатково позивач пояснив, що знак не помітив, оскільки він був встановлений з порушенням ДСТУ 4100-2002: на незначній висоті від поверхні землі, на фоні білого кольору замість жовтого. Крім того, поліцейським було порушення порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки останній не заслухав його пояснення, не надав можливості заявити клопотання, звернутися до адвокату, не ознайомив з доказами скоєння правопорушення, не дав можливості надати пояснення, не допитав свідків. Фактично розгляду справи про адміністративне правопорушення не мало місця, інспектор забрав у нього документи, підійшов до службового автомобіля, де і склав оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив (а.с. 20-21, 42).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

18.07.2017 року інспектором з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Шияном С.І. винесено постанову серія БР № 809429 згідно з якою ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 21112, номерний знак НОМЕР_2 18.07.2017 року 12.год.00хв. в м. Бердянську по вул. Мелітопольське шосе біля посту поліції не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 (стоп контроль), чим порушив вимоги п.п.8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП. За вказане правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00грн. (а.с. 32).

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви, щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, особа може бути притягнена до адміністративної відповідальності за наявності доказів вини цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку).

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення та складу адміністративного правопорушення в діях відповідної особи.

Крім цього, суд враховує, що відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Суд критично ставиться до думки позивача щодо порушення процедури притягнення до відповідальності без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно із чч. 2-4 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері гарантування безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених чч.1 та 2 цієї статті, уповноважені органи (посадові особи) на місці вчинення правопорушення виносять постанову у справі про адміністративні правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього кодексу.

Перелік справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, встановлено у ч.1 ст.222 КпАП України, відповідно до якої органи НП розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що гарантують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (чч.1, 2, 3, 5 і 6 ст.121).

Згідно із ч.2 ст.222 КпАП України від імені органів НП розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративне стягнення мають право працівники органів і підрозділів НП, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З наведено слідує, що за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП складання протоколу працівником національної поліції не передбачено.

Підпунктом «в» пункту 8.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306 (надалі Правила), визначено, що заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. До заборонних знаків відноситься знак 3.41 «Контроль», який забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо. Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відповідно до п. 12.10 Правил додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.21 та 3.31 обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта. У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 та/або встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

Пунктом 8.2.1 передбачено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Положеннями п. 10.2.9 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2014 передбачено, що відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1-1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити: - від 1,5 до 2,2 м - у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м - у населених пунктах; - не менш ніж 0,6 м - у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги; - від 5,0 до 6,0 м - у разі розміщення над проїзною частиною; у разі розміщення знаків на прогінних конструкціях штучних споруд і за відстані від поверхні дорожнього покриття до низу прогінної конструкції споруди менш ніж 5 м, знаки не повинні виступати за їхній нижній край. Висоту установлення знаків, розміщених збоку від дороги, визначають від поверхні дорожнього покриття на краю проїзної частини. Якщо знаки розміщено один під одним, висоту установлення визначають за нижнім знаком.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що знаходилась18.07.2017 року вона знадилась на передньому пасажирському місці автомобіля під керуванням ОСОБА_1 . Перед постом поліції при з м. Бердянську автомобіль зупинився бо попереду їхала машина. Ані попереджувального знаку ані знаку «Контроль» з правого боку проїзної частини вона не бачила. Пізніше їх наздогнала поліцейська машина з проблисковим маячком і водій зупинився. До автомобіля з боку водія підійшов поліцейській, попросив документи, на що водій відповів, що надасть документи у присутності адвоката. Поліцейській відійшов, потім підійшов та записав її данні. Далі приїхала ще одна машина поліції і поліцейський склав якийсь документ, який віддав ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що Мелітопольске шосе в м. Бердянську є дорогою із двостороннім рухом, яка має дві і більше смуг для руху в одному напрямку. Позивач рухався на виїзд із м. Бердянську в напрямку м. Запоріжжя. При виїзді із м. Бердянську у цьому напрямку розташовано пост Національної поліції України. Перед постом не встановлено знак 3.41 «Контроль» у відповідності до п. 8.2.1 Правил дорожнього руху та п. 10.2.9 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2014.

Неналежна організація дорожнього руху не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Зазначена правова позиція викладена у постанові ВС від 24.04.2019 року по справі № 127/1208/17.

Верховний Суд у постанові від 31.01.2019 року по справі №760/10803/15-а в частині аналізу правових положень ст.ст. 254, 268 КУпАП прийшов до висновку, що в процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП. Позбавлення особи можливості реалізувати надані їй права, які передбачені статтею 268 КУпАП, на думку суду касаційної інстанції, не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження роз`яснення позивачу його прав, не вмотивовано причину розгляду справи за відсутністю адвоката при тому, що ОСОБА_1 відповідне клопотання заявлялось. Своїми діями інспектор з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області капітана поліції Шияна С.І. фактично позбавив особу, що притягається до адміністративної відповідальності, можливості вільно розпоряджатись своїми процесуальними правами, що є неприпустимим.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вищевикладене, а також положення ст.62 Конституції України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази належного оформлення факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд, за відсутності достатніх та переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у постанові про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку про відсутній у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП України, тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вимоги щодо визнання протиправними дії інспектора з дорожнього нагляду Бердянського ВП капітана поліції Шияна Сергія Івановича, щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення суд є безпідставними виходячи з наступного.

Статтею 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлені основні повноваження поліції, яка відповідно до покладених на поліцію завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення адміністративних правопорушень; припиняє виявлені адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 30 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом. Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують руху транспорту, правил користування засобами транспорту, в тому числі правопорушення, передбачені частинами перша, друга, третя і п`ята статті 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд вважає, що інспектор з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП капітана поліції Шиян Серія Івановича діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки відсутні докази того, що відповідач при винесені оскаржуваної постанови вийшов за межі наданих йому повноважень або діяв в непередбачений законом спосіб, відсутні підстави вважати незаконними його дії при розгляді справи про адміністративне правопорушення та по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.71, 72, 77, 241-246, 255, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст. 1, 7, 9, 122, 222, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283 КУпАП України, ст. 19 Конституції України, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів від 10.10.2001 №1306, п. 10.2.9 Національного стандарту України «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» ДСТУ 4100-2014,ст. ст. 23, 30 ЗУ «Про Національну поліцію», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Скасувати постанову інспектора з дорожнього нагляду Бердянського ВП ГУНП капітана поліції Шиян Серія Івановича серії БР № 809429 від 18.07.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя