Справа № 200/2925/20-а
Суддя: Аляб'єв І.Г.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 р. Справа№200/2925/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Аляб`єва І.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовном до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - відповідач), відповідно до якого просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не вилучені коефіцієнту заробітку при перерахунку пенсії за періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності, а саме з 06.12.2007 року по 07.04.2011 року;

- зобов`язати відповідача вилучити коефіцієнт заробітку за періоди здійснення позивачем підприємницької діяльності, а саме з 06.12.2007 року по 07.04.2011 року та зробити йому повний перерахунок пенсії;

- зобов`язати відповідача після перерахунку пенсії позивачу повернути борг по недоотриманій пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є пенсіонером та перебуває на обліку у відповідача.

Позивач зазначає, що згідно п. 3 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю І групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8. 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Відповідно п. 5 ч. 1 ст. 40 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Вказує, що з 06.12.2007 року по 07.04.2011 року займався підприємницькою діяльністю.

Посилаючись на ч. 3 ст. 40 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час визначення доходу фізичної особи - підприємця для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується розмір податку, що сплачує така фізична особа, без збільшення розміру податку, передбаченого законодавством, за членів його сім`ї, які беруть участь у здійсненні цією фізичною особою підприємницької діяльності, та за осіб, які перебувають з нею у трудових відносинах.

Вважає, що за період праці на підземних роботах з повним робочим днем під землею його заробітна плата була вище, ніж за період здійснення підприємницької діяльності.

Позивач зазначає, що звертався до відповідача про вилучення коефіцієнту заробітку при перерахунку пенсії за періоди здійснення підприємницької діяльності, а саме з 06.12.2007 року по 07.04.2011 року, але коефіцієнт заробітку вилучений не був.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Бахмутсько-Лиманському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області та отримує пенсію за віком, яка призначена відповідно до п. 3 Закону України № 1058.

Вказує, що страховий стаж позивача складає - 35 років 02 місяці 27 днів, пільговий стаж за Списком № 1 - 21 рік.

В розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії зараховані наступні періоди - з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року (60 місяців) та з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року (98 місяців) - всього 158 місяців.

Зазначає, що після застосування оптимізації було виключено 42 місяці заробітної плати (за період з 01.01.2003 року по 30.09.2006 року). Індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії позивачу склав 2,32896.

11.12.2018 року позивач звернувся до управління з заявою про перерахунок пенсії - зміна стажу.

Відповідач звертає увагу, що під час підприємницької діяльності позивач не сплачував до Пенсійного фонду України страхові внески з мінімальної заробітної плати, тому періоди страхового стажу розраховані пропорційно від сплати фактичних внесків.

Вказує, що позивачу заробітна плата за період підприємницької діяльності при перерахунку пенсії з 01.01.2009 року по 07.04.2011 року не враховувалась - так як згідно з п. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі якщо зарахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення(попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт № НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 (а.с. 4).

01 жовтня 2003 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до управління соціального захисту населення Петровського району держадміністрації відповідно до якої просив призначити пенсію по інвалідності. Разом з заявою надав трудову книжку (а.с. 79-80).

Відповідно до протоколу УПФУ в Петровському районі м. Донецька № 304 від 30.07.2003 року ОСОБА_1 призначена пенсія по інвалідності в розмірі пенсії за віком (а.с. 78).

Розпорядженням № 31276 від 12.07.2014 року пенсійну справу позивача взято на облік до відповідача та поновлено виплату пенсії (а.с. 82).

06 червня 2014 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Красний Лиман із заявою № 2973/05 про запит пенсійної справи з УПФУ Петровського району (а.с. 81).

Відповідно до довідки Бахмутсько-Лиманського ОУПФУ Донецької області встановлено, що в розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії зараховані наступні періоди з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року та з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року. Загальний страховий стаж в одинарному розмірі становить 35 років 2 місяці 27 днів. Індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 1.90990 (до оптимізації), - 2.32896 (після оптимізації) (а.с. 37-40).

11 грудня 2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії. До заяви про перерахунок пенсії позивачем надані наступні документи: заява про призначеня/перерахунок пенсії, паспорт/посвідка, трудова книжка або документ про стаж (а.с. 52-53).

Відповідно до протоколу перерахунку пенсії від 12 грудня 2018 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне срахування» позивачу проведено перерахунок пенсії загальний розмір пенсії з надбавками став складати 6931,14 грн., відповідно до якого: ст. 59 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлено коефіцієнт стажу без урахування кратності - 0.52917 та коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((635/100*12)*1) (а.с. 59-60).

12 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою відповідно до якої просив суд надати письмове роз`яснення щодо розміру пенсії після перерахунку з наданням розрахунку (а.с. 83).

Відповідачем листом від 27 лютого 2019 року № 87/с-01-01-03 повідомлено про те, що з 11.12.2018 року йому проведений перерахунок пенсії згідно особистої заяви від 11.12.2018 року № 5215 відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (а.с. 84).

Згідно протоколу перерахунку пенсії від 23 лютого 2019 року загальний розмір пенсії позивача складав 6225,43 грн. Коефіцієнт стажу без урахування кратності - 0,56167. Коефіціент стажу з урахуванням кратності ((674/100*12)*1-0.56167 (а.с. 18).

Суд зазначає, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 квітня 2020 року були витребувані у позивача докази звернення до відповідача із заявою про виключення коефіцієнту заробітку періодів здійснення підприємницької діяльності з 06.12.2007 року по 07.04.2011 року, проте жодних заяв щодо невключення певних періодів роботи до загального страхового стажу позивачем не надавалося.

Судом встановлено, що спірні відносини виникли внаслідок неправомірного, на думку позивача, застосування відповідачем при розрахунку пенсії даних про заробітну плату для визначення розміру пенсійних виплат, а саме безпідставне включення періоду підприємницької діяльності з 06 грудня 2007 року по 07 квітня 2011 року .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 03.07.2003 року № 1058 (далі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 27 вказаного Закону розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії у гривнях, Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону з якої обчислюється пенсія у гривнях, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 40 Закону № 1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Абзацом другим частини першої статті 40 Закону № 1058 встановлено, що у разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За змістом зазначених норм Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року, незалежно від перерв, та за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.

Тобто, законодавець імперативно встановив, що для обчислення пенсії має враховуватися заробітна плата (дохід) отримана після 01 липня 2000 року протягом усього періоду страхового стажу особи без будь-яких виключень.

Судом встановлено, що відповідачем відповідно до вимог чинного законодавства в розрахунок заробітку для обчислення пенсії зараховані періоди з 01.08.1989 року по 31.07.1994 року (60 місяців) та з 01.07.2000 року по 31.12.2008 року (98 місяців). Після застосування оптимізації позивачу виключено 42 місяці заробітної плати (за період з 01.01.2003 року по 30.09.2006 року). Індивідуальний коефіцієнт для обчислення пенсії позивача склав 2.32896.

Отже, відповідачем дотримано вимоги статті 40 Закону № 1058.

Дії відповідача щодо визначення страхового стажу позивачем не оспорюються.

Відповідно до речення першого абзацу третього частини першої статті 40 Закону № 1058 за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Отже, вказаною нормою передбачено право за вибором особи виключити період, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.

Як встановлено судом, позивач на час призначення пенсії не виявив бажання щодо виключення певних періодів страхового стажу, за які враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, із розрахунку пенсії. Вказане підтверджується заявою позивача від 01.10.2003 року.

Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 461/4328/16-а.

Крім того, суд зазначає, що чинним законодавством не встановлено право позивача самостійно визначати коефіцієнт заробітної плати для призначення/перерахунку пенсії, це є повноваженнями органу Пенсійного фонду України.

Також, суд вказує, що відповідно довідки про розрахунок заробітної плати для обчислення розміру пенсії відповідачем взагалі не була включена заробітна плата за період з 01.01.2009 року по 07.04.2011 рік.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що відсутні підстави передбачені законом для виключення періодів, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, з 06.12.2007 року по 07.04.2011 рік.

Досліджені матеріали справи доводять, що відповідачем дотримані всі норми щодо виконання приписів вищезазначених законів, жодних порушень управління стосовно прав на соціальне забезпечення не допущено.

Доводи позивача про порушення відповідачем його прав не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи, оскільки позивачем не було вчинено передбачених законом та підзаконними нормативно - правовими актами дій, необхідних для реалізації його прав.

Зазначене свідчить про безпідставність даного позову, а тому суд відмовляє в його задоволенні.

Отже, з урахуванням того, що відповідач не вчиняв протиправних дій, не допускав бездіяльності та не приймав рішень з питань, які є предметом позовних вимог, а позивачем не дотримано встановленого законом порядку реалізації його прав, підстави для зобов`язання відповідача вчиняти відповідні дії відсутні.

За змістом частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

З огляду на положення ст. 139 КАС України та відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (вул.Миру, 35, м.Бахмут, Донецька область, 84511, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 розділу 6 Прикінцеві положення КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення суду виготовлено та підписано у повному обсязі 11 серпня 2020 року.

Суддя І.Г. Аляб`єв