Справа № 160/4968/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2020 року Справа № 160/4968/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Міністерство внутрішніх справ України управління взаємодії з Національної гвардією України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -
05.05.2020 р., засобами поштового зв`язку, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (надалі відповідач 1), Головного управління Національної гвардії України (надалі відповідач 2, разом - відповідачі), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Міністерство внутрішніх справ України управління взаємодії з Національної гвардією України (надалі третя особа), в якій позивач просить суд (з урахуванням уточненої позовної заяви від 26.06.2020 р.):
-стягнути з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (Код ЄДРПОУ НОМЕР_3 . адреса: АДРЕСА_2 ) кошти у сумі 1344,70 грн.(комісії), до знятої суми у розмірі 133 125,30 грн., до необхідної до видачі 134470,00 грн. на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 . Банківські реквізити: АТ "Ощадбанк"; МФО банку:305482; іпн: НОМЕР_2 ; поточний рахунок клієнта: НОМЕР_4 ) за рахунок бюджетних асигнувань.
В обґрунтування вимог позову, позивач вказує, що Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головне управління Національної гвардії України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Міністерство внутрішніх справ України управління взаємодії з Національною гвардією України допустили протиправну дію, яка полягає у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням III групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби, в розмірі 70 прожиткових мінімумів, тоді як повинні були призначити та виплатити, одноразову грошову допомогу, як інваліду III групи, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, у зв`язку з встановлення III групи інвалідності у розмірі та порядку, передбаченому підпунктом пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затверджень Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» і підпунктом 4 пункту 2 статті 16, підпунктом «б» статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у розмірі 250-кратного прожиткової мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на дату встановлення інвалідності, саме 07.08.2019 р.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/4968/20 передана до розгляду судді Віхровій В.С.
Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи №160/4968/20 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
Також вказаною ухвалою витребувані у відповідача 1 докази по справі.
17.06.2020 р. до суду надійшов відзив від відповідача 2, згідно якого останній вважає, що жодним чином не порушувало прав позивача та діяло виключно в межах повноважень та керуючись чинним законодавством.
17.06.2020 р. позивачем подана уточнена позовна заява з доказами направлення її екземпляру на адресу відповідачів.
Ухвалою суду від 19.06.2020 р. клопотання ОСОБА_1 про застосування до третьої особи штрафу та залучення останнього в якості третього відповідача по справі залишені без задоволення.
24.06.2020 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача 1, згідно якого Військова частина НОМЕР_1 НГУ не погоджується з вимогами позову та вважає їх необґрунтованими та такими, що суперечать чинному законодавству. Вважає, що підстави для задоволення позову відсутні, оскільки виплата одноразової грошової допомоги позивачу була здійснена в порядку та у розмірі, визначеному чинним законодавством України.
25.06.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву відповідача 2 згідно якої позивач вказує, що його позиція цілком правомірна, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.
26.06.2020 р. позивачем подана уточнена позовна заява з доказами направлення її екземпляру на адресу відповідачів.
Ухвалою суду від 30.06.2020 р. прийнято уточнену позовну заяву позивача, яка надійшла до суду 26.06.2020 р.
21.07.2020 р. від позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву відповідача 1 згідно якої позивач наполягає на своїй правовій позиції та просить задовольнити вимоги позову.
31.07.2020 р. від відповідача 1 надійшли заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно яких Військова частина НОМЕР_1 НГУ повідомляє, що своєї правової позиції не змінила та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.
Під час розгляду справи судом враховані положення Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. (зі змінами та доповненнями) та введені цією нормою карантинні заходи на всі території країни.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що у період з 13.05.2011 року по 04.09.2019 року ОСОБА_1 1990 р.н. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.
11.07.2019 р. ОСОБА_1 1990 р.н. отримано від Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Дніпропетровській області" Свідоцтво про хворобу №51 від 11 липня 2019 р., в якому вказано: захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; п. 13 постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військової спеціальністю тощо: на підставі ст. 64 б, 23 в, 39 в, 43 в, графи II Розкладу хвороб Наказу МО від 14.08.2008р. №402: Непридатний до військової служби в мирний час. обмежено придатний у воєнний час складеного відповідно до Положень про військово- лікарську експертизу в Збройних силах України до Додатку 11.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 212185 від 29.08.2019 р. та довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №009931 від 29.08.2019 р., виданих Обласною МСЕК №4 ОСОБА_1 1990 р.н. встановлено третю групу інвалідності з 07.08.2019 р., де причиною інвалідності стало захворювання пов`язане з проходженням військової служби та встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 30% (тридцять відсотків).
03.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням III групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби у відповідності до п. 6 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 р. №975.
04.09.2019 р. припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби у Національній гвардії України та виключено зі списку особового складу військової частини та всіх видів забезпечення: старшину ОСОБА_1 (Г- 016441), який здав справи і обов`язки за посадою контролера (стрільця) групи охорони взводу спеціального призначення, та звільненого відповідно за підпунктом б" (за станом здоров`я) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" у запас з військової служби наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 16.08.2019 №142о/с. без права на носіння військової форми одягу.
Згідно Витягу з Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України по стройовій частині №186 від 04.09.2019 р.: згідно з інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, затвердженою наказом МВС від 15.03.2018р. №200 виплатити: премію за період з 01 по 04 вересня 2019 року в розмірі 125 відсотків посадового окладу; одноразову грошову допомогу при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби за 8 років. Вислуга років на 04 вересня 2019 року становить: час служби в календарному обчисленні - 08 років 03 місяці 22 дні; час служби в пільговому обчисленні - 10 років 03 місяці 23 дні. Вислуга років для призначення пенсії на 04 вересня 2019 року становить 10 років 03 місяці 23 дні.
За результатами розгляду Комісією заяви позивача та доданих до неї документів, прийнято рішення про виплату позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 25.12.2013 р. №975 у 70-кратному розмірі, що склало 134470,00 грн.
Зазначене рішення відображено у протоколі № 323/975, який 22.10.2019 затверджено т. в. о. командувача Національної гвардії України.
У подальшому листом Головного управління НГУ від 28.10.2019 № 27/32/4-8363 повідомлено військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України про прийняте рішення та надіслано документи для проведення виплати.
12.12.2019 р. відповідно до виписки по картковому рахунку № НОМЕР_5 ; станом на 12.12.2019 р. від Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України проведено безготівкове зарахування коштів між власними рахунками, а саме: одноразова грошова допомога у розмірі 134 470,00 грн.
Отже, предмет розгляду даної адміністративної справи становить наявність або відсутність правових підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням III групи інвалідності, пов`язаної з проходженням військової служби у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Згідно з пунктом 2 статті 16-2 зазначеного Закону одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
У свою чергу механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок №975).
Відповідно до абзацу 4 пп. 2 пункту 6 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
На підставі вказаної норми позивачу було виплачено одноразову грошову допомогу.
Згідно абзацу 4 пп.1 п. 6 Порядку №975, одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
На застосуванні саме цього пункту наполягає позивач.
Проте, різниця у розмірі одноразової грошової допомоги полягає в походженні отриманих захворювань, а саме: «під час проходження військової служби» та «під час виконання обов`язків військової служби».
Згідно з частинами 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які в добровільному порядку проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час (частина 9 статті 1 Закону).
Частиною 4 статті 2 вказаного Закону передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни (частина 5 статті 2 Закону).
За змістом статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
У відповідності до п. 2 Порядку №975, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу.
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України Про військовий обов`язок і військову службу та указами Президента України.
Відповідно до ч. 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З викладеного слідує висновок, що поняття «під час проходження військової служби» та «під час виконання обов`язків військової служби» законом не ототожнені, проте чинне законодавство визначень їх понять не містить.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, звертаючись за отриманням одноразової грошової допомоги були подані Свідоцтво про хворобу №51 від 11 липня 2019 р., Довідку до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААБ № 212185 від 29.08.2019 р., Довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №009931 від 29.08.2019 р., виданих Обласною МСЕК №4.
У Свідоцтві про хворобу №51 від 11 липня 2019 р. вказано:
п.8 (короткий анамнез): Призовною комісією Царичанського РВК Дніпропетровської області в травні 2011р. був визнаний придатним до військової служби без обмежень (абз.1);
п. 12 (діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання(поранення. травми, контузії, каліцтва): хронічна вертоброгенна шийна радикулопатія С5 праворуч з помірним м`язово - тонічним синдромом, стадія ремісії на фоні розповсюдженого остеохондрозу хребта з ураженням шийного, грудного та поперекового відділів хребта:
грижі дисків С5-С6, С6-С7 до 0,4мм; Thl-Th2, Th9-Thl0 до 3,0 см.; протрузії міжхребцевих дисків СЗ-С4, Th6-Th7, Th7-Th8, Th8-Th9 - дл 2,0 мм, L4-L5, L5-S1 до 6.0 мм, з помірним порушенням статико - динамічної функції хребта. Гіпертонічна хвороба 1 ст., 2 ст., ризик 2, СН о. Хронічний зовнішній геморой, ст.1, фаза ремісії. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби; п. 13 постанова ВЛК про придатність до військової служби, служби за військової спеціальністю тощо: на підставі ст. 64 б, 23 в, 39 в, 43 в, графи II Розкладу хвороб Наказу МО від 14.08.2008р. №402: Непридатний до військової служби в мирний час. обмежено придатний у військовий час складеного відповідно до Положень про військово- лікарську експертизу в Збройних силах України до Додатку 11.
Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії Серія 12 ААБ № 212185 від 29.08.2019р. та довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках серії 12 ААА №009931 від 29.08.2019 р., виданих Обласною МСЕК №4 ОСОБА_1 1990 р.н.. встановлено третю групу інвалідності з 07.08.2019 р., де причиною інвалідності вказано захворювання, що пов`язане з проходженням військової служби та встановлено ступінь втрати працездатності у відсотках: 30% (тридцять відсотків).
Тобто, матеріалами справи підтверджено, що позивачем з метою отримання одноразової грошової допомоги були подані документи, які свідчать, що третя група інвалідності отримана ним під час проходження військової служби, а не під час виконання обов`язків військової служби.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачами за наслідками розгляду документів позивача було правомірно прийнято рішення та виплачено ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.12.2019 № 746 на підставі рішення Комісії Головного управління Національної гвардії України, у 70-кратному розмірі відповідно до положень абз. 4 пп. 2 п. 6 Порядку №975.
Решта доводів сторін висновків суду за наслідками розгляду справи не спростовують.
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи правомірність своїх дій та рішень перед судом доведена.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 КАС України за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного управління Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Міністерство внутрішніх справ України управління взаємодії з Національної гвардією України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Судові витрати у справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова