Справа № 280/2898/20
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

10 серпня 2020 рокуСправа № 280/2898/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Стрельнікова Н.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр-т. Соборний, 166)

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом виключення відомостей про заборгованість позивача з нарахованого єдиного внеску та не зняття фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з обліку як платника єдиного внеску;

-зобов`язати відповідача здійснити коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом виключення з інтегрованої картки платника -позивача про наявність боргу зі сплати єдиного внеску (недоїмки, штрафу, пені) в сумі 37871,68 грн. з припиненням нарахування сум єдиного внеску та зняти ФОП ОСОБА_1 з обліку як платника єдиного внеску.

05.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судового засідання.

10.08.2020 (вх.№36227) позивачем подано заяву про забезпечення позову, у якій просить суд:

-зупинити стягнення за вимогою про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Запорізькій області від 06.11.2019 № Ф-39-У у виконавчому провадженні ВИ № 62697414 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі;

-заборонити Головному управлінню ДГІС у Запорізькій області формувати вимоги про сплачу боргу (недоїмки) зі сплати внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі;

-заборонити Головному управлінню ДГІС у Запорізькій області передавати до органу державної виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-39 від 09.04.2020 року та від 09.06.2020 року до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Необхідність застосування вищезазначеного заходу забезпечення позову на думку позивача полягає в наступному.

Позивач стверджує, що Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.11.2019 року по справі № 280/2751/19 задоволено адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги, визнано протиправною та скасовано вимогу Головною управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) фізичної особи- підприємця ОСОБА_1 від 16.05.2019 №Ф-39 на загальну суму 33147,48 гри. Зазначене судове рішення набрало законної сили 18.12.2019 року.

Разом із тим, контролюючим органом на виконання рішення суду не було скасовано суму боргу (недоїмки) в інтегрованій картці платника, а також не було припинено подальші протиправні рішення, дії та бездіяльність відповідача, що призвело до винесення відповідачем нових податкових вимог: від 06.11.2019 №Ф-39-У та №39 від 09.04.2020 та від 09.06.2020. Крім того, 05.08.2020 року позивач отримав повідомлення №31694 Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Запоріжжі про те, що у нього на виконанні знаходиться виконавче провадження АСВП 62697414 з примусового виконання вимоги ГУ ДПС у Запорізькій області №Ф-39-У від 06.11.2019р. про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 27480,42 гри. Виконавче провадження відкрито 03.08.2020 року. Також позивач отримав виклик виконавця про зобов`язання з`явитися до виконавця 18.08.2020р. для сплати боргу. Враховуючи викладене, позивач вважає, що подальше проведення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 62697414 може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, йому доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо повернення примусово стягнутих коштів, зокрема шляхом ініціювання інших судових проваджень.

За правилами частини 1 ст. 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Розглянувши та дослідивши додані до позову та заяви докази та надавши їм оцінку, суддя дійшов висновку про не обґрунтованість заяви про забезпечення позову та відповідно відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

З аналізу ст. 151 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Разом із тим, суд звертає увагу позивача на те, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч.2 ст. 151 КАС України).

Предметом спору у справі №280/2898/20 є бездіяльність відповідача щодо нездійснення коригування облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів шляхом виключення відомостей про заборгованість позивача з нарахованого єдиного внеску в сумі 37871,68 грн. та не зняття фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 з обліку як платника єдиного внеску.

У поданому клопотанні про забезпечення позову позивач просить зупинити стягнення за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2019 №Ф-39-У; заборонити ГУ ДПС у Запорізькій області формувати вимоги про сплату боргу (недоїмки) та передавати до органів виконавчої служби для стягнення в примусовому порядку вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-39 від 09.04.2020 та від 09.06.2020 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі.

Однак, Вимоги контролюючого органу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2019 №Ф-39-У, №Ф-39 від 09.04.2020 та від 09.06.2020 не є предметом позову, правомірність (або неправомірність) їх винесення не оскаржується у цій справі, а також не оскаржувалось в рамках розгляду справи №280/2751/19.

Отже, суд звертає увагу позивача на не співмірність способу забезпечення позову із заявленими позивачем позовними вимогами.

Зупинення стягнення за вказаними вимогами, а також заборона передавати такі вимоги до органів виконавчої служби суд фактично розцінює зупиненням дії таких вимог.

Тоді як за приписами п.5 ч.3 ст.151 КАС України, не допускається забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

В свою чергу щодо заборони ГУ ДПС у Запорізькій області формувати вимоги про сплату боргу (недоїмки), то суд не може застосовувати захід забезпечення позову як застереження від будь-яких порушень, такий захід не може бути умовним та прийматися на майбутнє.

Враховуючи співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для відповідача, а також невірно обраний спосіб забезпечення позову, суд приходить до висновку про відсутність підстав для забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 150-157, 241, 248, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строк та порядок визначений статтею 256 КАС України.

Ухвала оскаржується у строк та порядок встановлений статтями 294, 295 КАС України.

Суддя Н.В. Стрельнікова