Справа № 466/2828/20
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2828/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря с/з Палайда У.Я.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Старшого інспектора роти батальйону № 1 УПП у Львівській області Наголюка Вадима Володимировича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності , -

встановив:

16.04.20 р. позивач звернувся до суду з заявою, в якій просив суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову ДП18 №543520 від 11.04.2020 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що оскаржуваною постановою його притягнуто до відповідальності за порушення 9.8 ПДР України, а саме за те, що у світлу пору доби він керував автомобілем поза межами населеного пункту без увімкненого світла ближніх фар.

Позивач стверджує, що частина 2 статті 122 передбачає відповідальність, зокрема, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а не за керування транспортним засобом без користування денними ходовими вогнями або режимом ближнього світла фар. Відтак, позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, вказана постанова є протиправною і підлягає скасуванню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові, просив такий задовольнити.

Інспектор роти батальйону № 1 УПП у Львівській області Наголюк Вадим Володимирович в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Так, 11.04.2020 року інспектором УПП у Львівській області Наголюком В.В. винесена постанова серії ДП18 № 543520 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП , із накладенням штрафу в розмірі 425 грн.

Згідно фабули постанови, ОСОБА_1 11.04.2020р. о 09:29 год. по автодорозі Київ-Чоп, 610 км, керував транспортним засобом марки Opel Astra, н.з. НОМЕР_1 у світлу пору доби без увімкненого ближнього світла фар поза межами населеного пункту, чим порушив п. 9.8 ПДР України.

Згідно ч. 1-2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач, доказів та обґрунтованості правомірності складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем ОСОБА_1 правил дорожнього руху України, не надав.

Матеріали справи не містять заперечень відповідача та обґрунтувань правомірності дій і рішень останнього.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем по справі не відібрано пояснення у особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не встановлено свідків правопорушення. До постанови про адміністративне правопорушення не долучено фото чи відео фіксації правопорушення, тобто відсутні належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

За принципом презумпції невинуватості: всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Окрім того, частина 2 статті 122 передбачає відповідальність, зокрема, за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, а не за керування транспортним засобом без користування денними ходовими вогнями або режимом ближнього світла фар.

Відтак, суд вважає, що дії позивача невірно кваліфіковані інспектором роти батальйону № 1 УПП у Львівській області Наголюком В.В. за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що дії інспектора поліції під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст.245, 280 КУпАП. Оскаржувана постанова відповідачем прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому відповідно до вимог ст.247, п.3 ст.293 КУпАП вказана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч.1 ст. 139 КАСУ, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 73-77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, ст.ст. 122, 245, 247 п.1, 280, 286, 289, КУпАП, суд ,-

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону УПП у Львівській області Наголюка Вадима Володимировича у справі про адміністративне правопорушення від 11.04.2020р. серії ДП18 № 543520 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відшкодувати ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції у Львівській області департаменту патрульної поліції, 840,80 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: старший інспектор роти батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Львівській області Наголюк Вадим Володимирович , адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя І. Є. Зима