Справа № 160/5335/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 липня 2020 р.Справа №160/5335/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовський Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про скасування заходів забезпечення позову у справі № 160/5335/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу,
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.04.2020 року про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 з посади начальника управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області;
- визнати бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області протиправною та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області довести процедуру проведення до кінця відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України "Про державну службу" (в редакції від 01.01.2019 року) та укласти з ОСОБА_1 трудовий договір на посаду начальника управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з першого робочого дня наступного після звільнення з попереднього місця роботи.
Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задоволено частково.
Вжито заходів забезпечення позову у адміністративній справі № 160/5335/20 шляхом зупинення дії наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.04.2020 року про припинення державної служби та звільнення ОСОБА_2 з посади начальника управління боротьби з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до набрання судовим рішенням у справі законної сили.
У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.
28.05.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДФС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у якій просить:
- скасувати заходи забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 встановлені ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року у справі № 160/5335/20.
В обґрунтування клопотання зазначено, що, на думку відповідача, ухвалою від 20.05.2020 року адміністративний суд фактично вирішив позовні вимоги ОСОБА_1 .
Заявник вважає, що виконання зазначеної ухвали суду про забезпечення позову можливо тільки одним шляхом - не звільняти позивача з посади, яка підлягає скороченню, що і є змістом позовної вимоги зверненої до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Крім того, заявник стверджує, що суд не може підміняти орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади, оскільки такі повноваження є дискреційними. Вважає, що суд своєю ухвалою втручається у дискрецію суб`єкта владних повноважень.
Також заявник вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, а ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року про забезпечення позову є передчасною, а тому просить скасувати заходи забезпечення позову.
Представником позивача подано клопотання, у якому із заявою про скасування заходів забезпечення він не погоджується та зазначає, що відновлення дії оскаржуваного наказу призведе до подальшого порушення прав позивача, відновлення яких буде не можливим через реорганізація Головного управління ДФС у Дніпропетровській області. Ухвала про забезпечення позову від 20.05.2020 року є законною та обґрунтованою, такою, що не підлягає скасуванню.
Вирішуючи клопотання суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Згідно з ч. 1 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо, зокрема, невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. При цьому заходи забезпечення позову вживаються судом з метою охорони прав та інтересів позивача на час розгляду справи та не можуть вирішувати спірні правовідносини по суті.
Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини: 1) існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; 2) неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; 3) необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; 4) очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність, зокрема, полягає в тому, щоб засіб забезпечення відповідав предмету позову за вартістю. Адекватність заходу до забезпеченню позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Аналіз викладених обставин дає підстави для висновку, що необхідним є вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, які є повністю співмірними з позовними вимогами та відповідають принципу адекватності заходу забезпечення.
Забезпечивши позов ухвалою від 20.05.2020 року суд виходив з того, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову матиме наслідком збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить та унеможливить виконання рішення суду та унеможливить поновлення порушених/оспорюваних прав за захистом яких він звернувся до суду, у разі задоволення позову.
Суд зазначає, що скасування заходів забезпечення позову у цій справі може спричинити настання негативних наслідків для позивача, для виправлення яких необхідно буде докласти значних зусиль, а рішення суду не забезпечить повною мірою відновлення порушених прав позивача у разі задоволення позову.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Суд зазначає, що у заяві про скасування заходів забезпечення позову, відповідач фактично викладає доводи, якими не погоджується з висновками, що зробив суд в ухвалі від 20.05.2020 року про забезпечення позову.
Отже, наразі в ухвалі від 20.05.2020 року про забезпечення позову, яка набрала законної сили, встановлено наявність очевидної небезпеки правам, свободам та інтересам позивача, неможливості чи ускладнення їх захисту без вжиття заходів забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 20.05.2020 року, відповідають предмету позову та вжиття їх не зумовлює фактичного вирішення спору по суті. Зупинення дії наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 27.04.2020 року, винесеного відповідачем, носить тимчасовий характер, не скасовує його, а спрямоване на забезпечення виконання рішення суду у разі задоволення позову та недопущення настання негативних наслідків для позивача, а також інших осіб.
Також суд зазначає, що у разі незгоди відповідача із ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.05.2020 року про забезпечення позову він має право оскаржити її в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, суд робить висновок, що заява Головного управління ДФС про скасування заходів забезпечення позову у справі № 160/5335/20 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 157, 166, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні заяви Головного управління ДФС про скасування заходів забезпечення позову у справі № 160/5335/20 - відмовити.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський