Справа № 280/5185/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 серпня 2020 року Справа № 280/5185/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В. розглянув у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження (в порядку письмового провадження) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

до Головного управління ДПС у Запорізькій області

про скасування податкових повідомленнь-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати нечинними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 25.04.2019 №0-0828 та від 25.04.2019 №0-0828.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач не погоджується із спірними податковими повідомленнями-рішеннями, якими нараховано позивачу податок на майно відмінне від земельної ділянки за 2018 рік. У позовній заяві посилається на те, що відповідачем при розрахунку суми податку не було застосовано пільгу зі сплати податку у вигляді зменшення бази оподаткування об`єкта житлової нерухомості. У судових засіданнях звертав увагу на безпідставне врахування до об`єкту оподаткування площі квартири, яка належить позивачу, але розташована на тимчасово окупованій території. За таких обставин просить позовні вимоги задовольнити, спірні рішення скасувати.

Представник відповідачів проти адміністративного позову заперечив з підстав, викладених у письмовому відзиві (вх.№51575 від 09.12.2019). Стверджує, що позивач є власником 4-х об`єктів житлової нерухомості. Обчислення сум податку по чотирьом об`єктам нерухомого майна (квартирам) відбулося з урахуванням загальної площі всіх квартир - 279,48 кв.м., пільги у вигляді зменшення бази оподаткування у розмірі 60 кв. м., питомої ваги кожного об`єкта та ставки податку по м.Запоріжжя 37,23 грн., по м.Донецьк 0,00 грн. Вказує, що суму податку розраховано контролюючим органом у відповідності до ст. 266 ПКУ. Вважає позовні вимоги безпідставними та просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 25.10.2019 позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді 19.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання.

17.01.2020 призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 17.02.2020.

17.02.2020 відкладено підготовче засідання на 11.03.2020.

11.03.2020 залучено до участі у справі в якості співвідповідача ГУ ДПС у Запорізькій області та відкладено підготовче засідання на 15.04.2020.

15.04.2020 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 12.05.2020.

12.05.2020 позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості, а саме:

-квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,33 кв.м.;

-квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,30 кв. м.

-квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 69,55 кв. м.

-квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 116,3 кв.м.

За висновками податкового органу такі об`єкти нерухомості відповідно до вимог підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є об`єктами оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у зв`язку з чим Головним управлінням ДФС у Запорізький області 25.04.2019 прийнято податкові повідомлення-рішення:

-№0-0828, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік у сумі 1559,23 грн.

-№0-0828, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік у сумі 1178,26 грн.

-№-0828, згідно з яким визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік у сумі 2033,45 грн.

Позивач не погоджується із податковими повідомленнями-рішеннями від 25.04.2019 №0-0828 та від 25.04.2019 №0-0828, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Суд звертає увагу, що податкове повідомлення-рішення №-0828 від 25.04.2019 позивачем не оскаржується.

Підставою для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2018 рік оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями №0-0828 від 25.04.2019 на суму 1559,23 грн. та №0-0828 від 25.04.2019 на суму 1178,26 грн. стало перебування у власності позивача квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 53,33 кв.м. та квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 40,30 кв. м.

При визначенні вказаних сум податкових зобов`язань податковий орган виходив з таких розрахунків:

Обчислення сум податку відбулось з урахуванням загальної площі всіх (чотирьох) квартир у розмірі 279,48 кв.м. (53,33 кв.м.+40,30 кв.м.+69,55 кв.м.+116,3 кв.м.), пільги у вигляді зменшення бази оподаткування у розмірі 60 кв.м., питомої ваги кожного об`єкта та ставки податку по м. Запоріжжю 37,23 грн., та по м. Донецьку 00,00 грн.

1) 1559,23 грн. = (279,48 кв.м. - 60 кв.м.) х (53,33 кв.м. / 279,48 кв.м.) х 37,23 грн.

2) 1178,26 грн. = (279,48 кв.м. - 60 кв.м.) х (40,30 кв.м. / 279,48 кв.м.) х 37,23 грн.

Щодо порядку складання та направлення вказаних податкових повідомлень-рішень спір між сторонами відсутній.

Разом із тим, позивач не погоджується із розрахунком суми податку.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Базою оподаткування у відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки у м. Запоріжжя визначені Рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 №5 (зі змінами, внесеними рішеннями від 30.06.15 №5, від 26.02.16 №30, від 25.08.16 №50, від 21.12.2016 №49).

У м. Запоріжжя ставка податку для об`єктів житлової нерухомості складає - 1% розміру мінімальної заробітної плати за 1 кв. метр -за 2018 рік.

Станом на 01.01.2018 мінімальна заробітна плата установлена в сумі 3723 грн.

Таким чином, ставка податку складала 37,23 грн. за 1 кв.м.

Підпунктом 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Як встановлено судом ОСОБА_1 є власником чотирьох об`єктів житлової нерухомості, а саме: квартир загальною площею 279,48 кв.м., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та даними інвентаризації (технічний паспорт).

Згідно з підпунктом 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу України (база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України (обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Разом з тим, відповідачем не враховано, що у ситуації, що розглядається, ОСОБА_1 є власником об`єктів житлової нерухомості один з яких розташований на тимчасово окупованій території у м.Донецьк, у зв`язку з чим відповідачу слід враховувати пп. 38.6 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України.

У відповідності до пп. 38.6 п.38 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу у період з 14 квітня 2014 року по 31 грудня року, в якому завершено проведення антитерористичної операції та/або операції Об`єднаних сил (ООС).

Нараховані та сплачені за період проведення антитерористичної операції суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, розташовані на тимчасово окупованій території та/або території населених пунктів на лінії зіткнення, та/або території проведення антитерористичної операції, не підлягають поверненню на поточний рахунок платника податку, не спрямовуються на погашення грошового зобов`язання (податкового боргу) з інших податків, зборів, не повертаються у готівковій формі за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку. До зазначених сум надміру сплачених грошових зобов`язань не застосовуються строки давності, встановлені статтею 102 цього Кодексу, крім сум надміру сплачених податкових зобов`язань платників податків, які припиняють свою діяльність.

Отже, оскільки квартира загальною площею 116,3 кв.м., яка належить на праві власності ОСОБА_1 розташована за адресою: АДРЕСА_4 , а отже знаходиться на території на якій відповідно до Указу Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 з 2014 року здійснюється проведення антитерористичної операції, а з 30 квітня 2018 року та по теперішній час здійснюється проведення Операції об`єднаних сил (ООС), то відповідно такий об`єкт житлової нерухомості не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до статті 266 цього Кодексу.

За таких обставин, суд погоджується із позивачем щодо помилкового розрахунку суми податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, оскільки обчислення сум податку відбулось з урахуванням загальної площі всіх (чотирьох) квартир, тоді як квартира площею 116,3 кв.м. наразі не є об`єктом оподаткування.

Отже, податкові повідомлення-рішення від 25.04.2019 №0-0828 та від 25.04.2019 №0-0828, прийнято з порушенням норм Податкового кодексу України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За сукупністю наведених обставин суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., який підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Запорізькій області, до Головного управління ДПС у Запорізькій області про скасування податкових повідомленнь-рішень, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 25 квітня 2019 року №0-0828 та від 25 квітня 2019 року №0-0828.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят всім гривень 40 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В.Стрельнікова