Справа № 240/3010/20
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/3010/20

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо неприйняття до розгляду його заяви від 10.12.2018 про призначення дострокової пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років, згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у призначенні дострокової пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити дострокову пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на п`ять років згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 30.11.2018.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що він 10.12.2018 звернувся із заявою до відповідача про призначення дострокової пенсії, однак пенсія тривалий час не була призначена, оскільки відповідач заяву від 10.12.2018 не зареєстрував та не приєднав до неї подані документи. Згодом позивачем подано повторну заяву про призначення дострокової пенсії за віком. Листом від 11.02.2020 було повідомлено про відмову у її призначенні у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують період участі в бойових діях в республіці Афганістан, а також не було зараховано до трудового стажу період трудової діяльності з 02.07.1992 по 31.10.1997 в Брусилівському МП "Молочник", оскільки записи в трудовій книжці не відповідають вимогам п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 №110.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.03.2020 відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач у відзиві на позов просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що позивач 10.12.2018 звертався до відповідача із заявою про надання індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, копію заяви додано до відзиву. Підстави зарахувати позивачу стаж роботи з 02.07.1992 по 31.10.1997 відсутні, оскільки позивачем не було надано документів про перейменування (реорганізацію) Брусилівського МП "Молочник" у ДП "Брусилівський молокозавод" ВАТ "Житомирмолоко". Згідно військового квитка від 21.04.1982 №4654370, виданого Коростишівським районним військовим комісаріатом, до страхового стажу позивача зараховано період проходження військової служби з 27.04.1982 по 21.06.1984. Згідно довідки від 14.05.2019 №М-863/902, виданої Львівським Територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України, період проходження військової служби з 28.04.1983 по 21.06.1984 в Республіці Афганістан неможливо зарахувати в пільговому обчисленні, так як відсутні відомості про період військової служби в складі діючої армії у період бойових дій в Республіці Афганістан; також відсутня довідка встановленого зразка, яка передбачена додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що відповідач до відзиву надав розрахунок стажу під час служби на території республіки Афганістан та участі в бойових діях без пільгового обчислення з розрахунку один місяць за три місяці, що порушує його права.

Ухвалою суду від 14.04.2020 призначено адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії до судового розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом осіб, які беруть участь у справі, на 19.05.2020 о 10:30 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надати у судове засідання для огляду пенсійну справу.

Судове засідання, призначене на 19.05.2020, відкладено у зв`язку з тим, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на всій території України продовжено карантинні заходи до 22.05.2020.

Розгляд справи призначено на 23.06.2020.

Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначає, що відповідачем до страхового стажу позивача зараховано період проходження військової служби з 27.04.1982 по 21.06.1984 в одинарному розмірі. Відсутні підстави зарахувати в пільговому обчисленні період військової служби позивача в Республіці Афганістан, оскільки відсутня довідка військового комісаріату встановленого зразка, яка передбачена додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637, також відсутні точні відомості про період військової служби у складі діючої армії в період бойових дій в Республіці Афганістан.

У повідомленні відповідача про відмову у призначенні пенсії від 11.02.2020 №0600- 0329-8/1800 (сторінка 2 абзац 4) відповідачем щодо неможливості зарахування стажу в пільговому обчисленні вказано період з 28.04.1983 по 21.06.1984 за даними архівної довідки №М-863/902 від 14.05.2019, виданої Львівським Територіальним архівним відділом галузевого державного архіві Міністерства оборони України.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 262, ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними ст.ст. 257-263 КАС України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою від 03.01.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач листом від 11.02.2020 №0600-0329-8/1800 розглянув заяву позивача та повідомив, що згідно військового квитка № НОМЕР_1 від 21.04.1982, виданого Коростишівським районним військовим комісаріатом, до страхового стажу зараховано період проходження військової служби з 27.04.1982 по 21.06.1984. Згідно довідки №М-863/902 від 14.05.2019, виданої Львівським Територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України, період проходження військової служби з 28.04.1983 по 21.06.1984 в Республіці Афганістан неможливо зарахувати в пільговому обчисленні, так як відсутні відомості про період військової служби в складі діючої армії в період бойових дій в Республіці Афганістан, також відсутня довідка відповідного зразка, яка передбачена додатком 2 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, із змінами, внесеними згідно з Постановою КМ № 637(497-2002-п) від 11.04.2002. Згідно записів трудової книжки НОМЕР_2 від 21.02.1985 до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 02.07.1992 по 31.10.1997 в Брусилівському МП "Молочник", оскільки записи у трудовій книжці про роботу не відповідають вимогам п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 №110. Згідно поданих документів страховий стаж становить 17 років 11 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до п. 4 ст. 115 Закону, тому рішенням головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 09.01.2020 у призначенні пенсії відмовлено через відсутність необхідного стажу роботи - 25 років.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, а свої законні права та інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Згідно частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-ІV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

На підставі частини 1 статті 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в Порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 цього Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з цим, відповідно до 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника (далі - Інструкція №58).

Пунктом 1.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Відповідно до п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція № 58), якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Доводи відповідача про те, що до страхового стажу не зараховано період трудової діяльності з 02.07.1992 по 31.10.1997 в Брусилівському МП "Молочник", оскільки записи в трудовій книжці НОМЕР_2 від 21.02.1985 не відповідають вимогам п. 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 17.08.1993 №110, є безпідставними та необґрунтованими, адже, як було зазначено, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для власника трудової книжки, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

При цьому, відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що дані, які відображені у трудовій книжці позивача, містять неправдиві або недостовірні відомості. В судовому порядку вказане недійсним також не визнавалося.

Таким чином, записи у трудовій книжці позивача належним чином підтверджують стаж роботи з 02.07.1992 по 31.10.1997, що дає позивачу право на включення спірного періоду до його загального стажу роботи.

Отже, у разі звернення особи до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, останній зобов`язаний розглянути подану заяву із документами та прийняти відповідне рішення.

Також, у частині 5 статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується будь-яка робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Зі змісту листа відповідача вбачається, що позивачу не було зараховано до загального трудового стажу період військової служби у пільговому обрахунку. З цього приводу суд зазначає таке.

Згідно з п. 13 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 №3551-ХІІ, до учасників бойових дій належать військовозобов`язані, які призивалися на навчальні збори і направлялися до Афганістану в період ведення там бойових дій.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок та військову службу" (далі - Закон № 2232-XII).

Згідно з частиною першою статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 вказаної статті Закону №2232-XII передбачено види військової служби, до яких відносяться строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Статтею 57 Закону України від 05.11.1991 №1788-Х-ІІ "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що військова служба у складі діючої армії у період бойових дій, у тому числі при виконанні інтернаціонального обов`язку, а також перебування в партизанських загонах і з`єднаннях зараховується до стажу роботи на пільгових умовах у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсій за вислугу років військовослужбовцям.

Відповідно до пункту 6 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Військова служба у складі діючої армії в період бойових дій, в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку, зараховується до трудового стажу на підставі довідок військових комісаріатів, які видаються в порядку, що визначається Міноборони (додаток №2).

Згідно з додатком №2 у довідці про проходження військової служби в складі діючої армії в період бойових дій під час виконання інтернаціонального обов`язку повинно бути зазначено загальну кількість років, місяців і днів такої служби. Зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Відповідно до змісту п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону №1058-ІV право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до архівної довідки № М-863/902 від 14.05.2019, виданої Львівським Територіальним архівним відділом галузевого державного архіву Міністерства оборони України, ОСОБА_1 з 17.07.1982 зарахований до списку особового складу частини. Відповідно до наказу командиру військової частини НОМЕР_3 №1 частина 28.04.1983 перетнула державний кордон СРСР і у її складі перебував ОСОБА_1 . Стосовно участі у бойових діях зазначено, що "27 января 1982 гола батальон в полном составе ... проследовал государственную границу СССР, успешно совершил 500 км марш в город Кабул и 5 февраля 1982 года приступил к выполнению задач по подвозу материальных средств 40 Армии (ТуркВо) на территории ДРА. На основании директивы Генерального Штаба Вооруженных Сил СССР 28 апреля 1983 года батальон выведен из Демократической Республики Афганистан".

Відповідно до військового квитка від 21.04.1982 № НОМЕР_1 , виданого Коростишівським районним військовим комісаріатом, позивач брав участь у бойових діях з 15.07.1982 по 19.04.1983.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що позивач перебував на військовій службі в складі діючої армії у період бойових дій.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону №2011-ХІІ військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 №530 затверджено Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яким зокрема визначено порядок обчислення вислуги років (загального страхового стажу) для призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим з військової служби, оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення та перерахунку пенсій за вислугу років.

Пунктом 2.3 розділу 2 даного Положення передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа виконувала інтернаціональний обов`язок, підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що оскільки позивач перебував на військовій службі в складі діючої армії в період бойових дій (в тому числі під час виконання інтернаціонального обов`язку), зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.06.2018 по справі №348/347/17.

Відповідно до п. 6 Порядку №637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються:

- військові квитки;

- довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально- виконавчої служби, ДСНС;

- довідки архівних і військово-лікувальних установ.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем до заяви про призначення пенсії було надано до пенсійного фонду військовий квиток та архівну довідку.

Відтак, враховуючи, що позивач перебував на військовій службі у складі діючої армії в період бойових дій, що дає йому право на її пільгове обчислення, досяг віку 55 років, має трудовий стаж більше 25 років, суд зазначає, що позивач підпадає під дію вимог п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому його позовні вимоги у цій частині є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно моменту призначення пенсії, судом враховується, що доводи позивача про те, що він 10.12.2018 звертався до відповідача з заявою про призначення пенсії є безпідставними, оскільки позивач цього дня звертався до відповідача з заявою про надання індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5, копія якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.35).

Враховуючи положення до ст. 45 Закону № 1058-ІV вимога позивача щодо зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії підлягає задоволенню лише з 03.01.2020.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що норми КАС України та Закону України "Про судовий збір" не передбачають розподілу (стягнення) судових витрат, які не були здійснені, тому питання розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 КАС, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003, ) у призначенні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку згідно статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 03.01.2020.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10.08.2020.

Суддя Н.М. Майстренко