Справа № 600/619/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/619/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області, Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, про визнання дій протиправними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся в суд з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області, Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області, в якому просить:

- визнати протиправними дії посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Рівненський області щодо проведення вимірювань (зважування) без дотримання вимог п. 2 та 10 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 року, у відсутності Методики визначення вагових параметрів транспортних засобів, що перевозять наливні (рідкі) вантажі (у автоцистернах, причепах-цистернах, напівпричепах-цистернах), з неналежним облаштуванням стаціонарного пункту габаритно-вагового контролю із застосуванням вимірювальних технічних приладів без свідоцтва про повірку засобів вимірювальної техніки, декларації про відповідність таких засобів вимірювальної техніки, сертифікатів перевірки типу, Сертифікатів відповідності із додатками.

- скасувати постанову посадової особи Управління Укртрансбезпеки у Чернівецький області про застосування адміністративно - господарського штрафу №174958 СЕ від 17.04.2020 року до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

- стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь позивача судові витрати по справі.

І. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

1. Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що рекомендованим повідомленням отримав оскаржувану постанову № 174958 СЕ від 17.04.2020 року, про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 34000 грн, яку вважає протиправною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Звертав увагу суду на те, що під час розгляду вказаної справи про порушення позивачем вимог Закону України "Про автомобільний транспорт" та винесення оскаржуваної постанови він не був присутнім, хоча повідомляв Управління Укртрансбезпеки у Чернівецький області про неможливість явки та подання необхідних доказів в зв`язку із введенням на території України та в Чернівецький області карантину. Однак, не дивлячись на таке повідомлення і наявність поважних причин для відкладення розгляду справи, відповідачем її розглянуто та прийнято рішення, що істотно порушує права позивача.

Вважає, що з його боку відсутні порушення вимог Порядку здійснення габаритно - вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та Правил дорожнього руху щодо вантажних перевезень, а також відсутні будь- які підстави для здійснення відповідачем розрахунку плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування в сумі 609,12 євро, оскільки зазначеним вище порядком, яким керувався відповідач не передбачено здійснення зважування транспортного засобу з рідким (наливним) вантажем. А тому вважає, що відсутність вимог щодо нормативів навантаження транспортного засобу з відповідним рідким (наливним) видом вантажу та порядку зважування такого вантажу унеможливлює встановлення факту порушення вагових параметрів, оскільки вони в будь- якому випадку при зважуванні автомобіля у динамічному стані (русі) не будуть відображати дійсну його вагу по осях.

Щодо відсутності документів і не представлення їх відповідачем, за якими в розрахунку №524 від 19.02.2020 року - плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування вказано відстань - 282 км, та протиправної здійснення такого розрахунку і перекручення відомостей в ньому зазначив, що в розрахунку наведено базову плату за проїзд за ставкою 0.72 євро, що на його думку є порушенням застосування п.2 Ставок затверджених постановою КМ України №879 від 27.06.2007 року, із змінами внесеними згідно з Постанови КМ України № 490 від 17.09.2014 року.

2. Представник відповідача - Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення адміністративного позову, з огляду на наступне.

Зазначив, що у відповідності до вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567, виявлені під час перевірки позивачем порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. Так, дотримуючись вимог чинного законодавства посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складено акт від 19.02.2020 № 192898 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом. З даним актом водій ОСОБА_2 ознайомився та не навів своїх заперечень.

Заперечуючи проти позову, також зазначив, що 25.03.2020 року позивача ознайомлено з датою розгляду справи, але останній на розгляд справи не з`явився, після чого 17 квітня 2020 року посадовими особами відповідача винесена постанова про застосування адміністративного - штрафу № 174958 СЕ у відповідності до вимог абзацу 16 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

3. Представник відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Зауважив те, що за своєю правовою природою плата за проїзд великоваговим транспортним засобом є не штрафною санкцією, а сумою відшкодування матеріальних збитків державі внаслідок руйнування автомобільних доріг загального користування.

Виявлені збитки у вигляді нарахованої плати за проїзд під час здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, що використовується позивачем не можуть бути примусово відшкодовані на підставі рішення Укртрансбезпеки, оскільки вони відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом. Оскаржувані дії посадових осіб відповідача з проведення габаритно-вагового контролю та нарахування плати за проїзд не створюють жодних правових наслідків для позивача, а тому не можуть порушувати його права чи інтереси.

Звертав увагу суду на те, що адміністративний позов в частині визнання протиправними дій посадових осіб Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області щодо проведення габаритно-вагового контролю і нарахування плати за проїзд, підлягає закриттю відповідно до вимог статті 238 КАС України.

Заперечуючи проти позову також зазначив, що матеріалами справи підтверджується той факт, що 19 лютого 2020 року належний на праві користування позивачеві транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, при цьому у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем з відповідним вантажем.

Вважає, що посилання позивача на специфіку вантажу і що за рахунок саме його динамічності (переміщення по кузову) мало місце перевищення встановлено допустимого осьового навантаження не виключає відповідальності перевізника, як учасника дорожнього руху, за виявлені порушення.

Щодо твердження позивача про те, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення - таке затримання є лише можливим наслідком порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, і відсутність такого затримання не може свідчити про відсутність самого порушення.

4. Представником відповідача Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області до суду відзив не подано.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ В СПРАВІ.

1. Ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

2. 10 серпня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті, провадження у справі в частині позовних вимог - щодо визнання протиправними дій посадових осіб Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області по проведенню габаритно-вагового контролю та нарахуванню плати за проїзд - закрито.

ІІІ. ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ ТА ВІДПОВІДНІ ПРАВОВІДНОСИНИ.

1. За результатами проведеної перевірки посадовими особами Управління Укртраснбезпеки у Рівненській області складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 192898 від 19.02.2020 року, довідку № 034571 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №034524 від 19.02.2020 року. Згідно вказаних документів встановлено перевезення водієм транспортного засобу "МАН", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , вантажу фактичною масою 35,57 т, з фактичними навантаженнями: на першу вісь - 6,70 т, при нормативно допустимій - 11; на другу вісь - 14,43 т, при нормативно допустимій - 11 т; на строєну вісь - 14,44 т, при нормативно допустимій - 22 т. (а.с.17, 18,19)

2. На підставі вищевказаних документів проведено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування № 524 від 19.02.2020 року та нарахована плата за проїзд у сумі 609,12 євро. (а.с.20)

3. 07.02.2020 року відповідачем винесено постанову №174958 СЕ про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", та застосовано штраф в сумі 34000,00 грн. (абз. 16 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт". (а.с.21)

4. Зі змісту листа Державної служби України з безпеки на транспорті встановлено (окрім іншого), що свідоцтво про повірку засобів вимірювальної техніки, декларація про відповідність засобів вимірювальної техніки, сертифікат перевірки типу, а також схема організації дорожнього руху Державної служби України з безпеки на транспорті, знаходяться у розпорядженні та володінні Служби автомобільних доріг у Рівненській області, в зв`язку з тим, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу ОСОБА_1 здійснювався на стаціонарному пункті габаритно - вагового контролю, який знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Рівненській області. (а.с.23)

5. Судом також дослідженні договори позички від 10 січня 2020 року (а.с.13,14), товарно - транспортна накладна № 9 від 18.02.2020 року (а.с.15).

6. В матеріалах справи також наявне свідоцтво про Державну метрологічну атестацію №187 від 13.10.2009 року з додатками. (а.с.72,73,74)

ІV. ДО ВКАЗАНИХ ПРАВОВІДНОСИН СУД ЗАСТОСОВУЄ НАСТУПНІ ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНОДАВСТВА ТА РОБИТЬ ВИСНОВКИ ПО СУТІ СПОРУ.

1. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

2. Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

3. Відповідно до п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №103 від 11.02.2015 року (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з п.8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Підпунктом 15 пункту 5 Положення №103 передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

4. Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, зокрема, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням суб`єктами господарювання ліцензійних умов, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 року. Відповідно до пунктів 3,4 Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи, які здійснюють контроль шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

5. Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 "Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті" утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

6. Відповідно до частини 7 статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, в тому числі, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування: нарахування, у разі виявлення порушень, та вжиття заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 року (далі - Порядок здійснення державного контролю), органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Відповідно до пункту 16 Порядку здійснення державного контролю, під час рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю.

7. Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007р. "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - Порядок здійснення габаритно-вагового контролю).

З огляду на викладене, Державна служба України з безпеки на транспорті під час здійснення своїх повноважень діє як суб`єкт владних повноважень, а також є органом наділеним спеціальною компетенцією, якому надано повноваження щодо реалізації політики держави з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування.

8. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про дорожній рух", Законом України "Про автомобільні дороги", Закон України "Про автомобільний транспорт", Єдиними правилами ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 березня 1994 року №198 (далі - Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг), Правилами проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30 (далі - Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила дорожнього руху), Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті та Порядком здійснення габаритно-вагового контролю.

Частиною 2 статті 29 Закону "Про дорожній рух" передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує Формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною 7 статті 6 Закону "Про автомобільний транспорт" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті габаритно - ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до вимог статті 33 Закону "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно - правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу частиною 4 статті 48 Закону "Про автомобільний транспорт" визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Стаття 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачає відповідальність автомобільних перевізників за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Згідно з абз. 15 частини статті 60 Закону за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу до автомобільного перевізника застосовується штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно- вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок, затверджений спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207 (далі - Порядок взаємодії).

Згідно з пунктом 4 Порядку взаємодії посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, серед іншого, визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку. Пункти 5, 6 даного Порядку визначають повноваження працівників підрозділів МВС та Служби автомобільних доріг.

Пунктами 16, 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху передбачено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, відповідно до вимог пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України "Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності" через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, слід дійти висновку, що дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.

Судом встановлено, що водій транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_2 надав для перевірки посадовим особам Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області наступні документи: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_2 ; свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 ; товарно-транспортну накладу № 9 від 18.02.2020; товарно-транспортну накладну № РЗ556 від 19.02.2020; поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN, номерний знак НОМЕР_1 , автомобіль на праві власності належить ОСОБА_4 . Проте, згідно товарно-транспортних накладних та письмових пояснень водія, транспортний засіб знаходиться у користуванні ОСОБА_1 , що власне і не заперечується позивачем.

Також судом встановлено, що за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки MAN, номерний знак НОМЕР_1 , посадовими особами відповідача зафіксовано навантаження на одиночну вісь вказаного транспортного засобу 14,43 т, при нормативно допустимому 11т.

Вказані вище дані результатів габаритно-вагового контролю також підтверджуються матеріалами справи, зокрема згідно відомостей талону про зважування від 19.02.2020 року.

Відповідно до частини 4 пункту 4 Порядку взаємодії та на підставі талону про зважування від 19.02.2020 року, посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 19.02.2020 № 034571.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку зупинення транспортного засобу, у зв`язку з виявленням під час здійснення габаритно-вагового контролю невідповідності фактичних вагових параметрів нормам та правилам, контролюючими особами Управління Укртрансбезпеки у Рівненській областіо складено Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 034524 від 19.02.2020 року.

Факт відсутності дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України, (виданий компетентними уповноваженими органами) зафіксовано в акті проведення перевірки №192898 від 19.02.2020 року.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується те, що 19 лютого 2020 року належний на праві користування позивачеві транспортний засіб рухався автомобільними дорогами з перевищенням встановлених вагових обмежень, при цьому у водія даного транспортного засобу був відсутній дозвіл, який дає право на рух вказаним автомобілем.

Водночас, аргументи позивача про те, що зважування транспортного засобу здійснено із порушенням технічних умов ваг та методики, що унеможливлює встановлення фактичних вагових параметрів транспортного засобу (оскільки вантаж - рідина) та відповідно встановлення факту порушення, суд оцінює критично, позаяк Порядком здійснення габаритно-вагового контролю не передбачено необхідності застосування певної методики зважування (в тому числі і рідких вантажів, адже Порядок не містить будь-яких виключень), так як пункт 19 даного Порядку, який передбачав обов`язок Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю керуватися методикою, затвердженою Мінекономрозвитку, виключено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №671.

Посилання позивача на специфіку вантажу і те, що за рахунок саме його динамічності (переміщення по кузову) мало місце перевищення встановлено допустимого осьового навантаження не виключає відповідальності перевізника, як учасника дорожнього руху, за виявлені порушення.

9. Оцінюючи доводи позивача про те, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів - такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд погоджується із запереченнями відповідача про те, що таке затримання є лише можливим наслідком порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів, і відсутність такого затримання не може свідчити про відсутність самого порушення.

Окрім того, слід звернути увагу на те, що за приписами статті 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення затримувати транспортні засоби мають право виключно співробітники відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції, а не посадові особи Укртрансбезпеки та її територіальних органів.

Отже, враховуючи підтвердження факту перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, що є порушенням законодавства про автомобільний транспорт, суд дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено постанову про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу від 17.04.2020 року №174958 СЕ.

10. Суд вважає за необхідне зазначити й те, що в ході судового розгляду справи не встановлено обставин, які б свідчили несправність зважувального обладнання, за допомогою якого проводилось зважування вищевказаного транспортного засобу.

11. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази надані позивачем - суд дійшов висновку, що обґрунтування на які посилається позивач, не дають суду підстав для висновків, які б спростовували доводи відповідача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

1. Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

2. Враховуючи те, що в задоволенні адміністративного позову відмовлено, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в частині стягнення з суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області, Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області - відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 код РНОКПП: НОМЕР_4 )

Відповідачі - Державна служба України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14,м. Київ,01135, )

Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області (вул. Небесної Сотні, 34, м.Рівне, 33013)

Управління Укртрансбезпеки у Чернівецькій області (вул. Руська, 248 У, м. Чернівці,58023 )

Суддя О.В. Боднарюк