Справа № 640/11038/20
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Сорочка Є.О., Степанюка А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року (справу розглянуто у порядку письмового провадження) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року позивач, ОСОБА_2 , звернулася до суду першої інстанції з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. щодо винесення постанови від 14.04.2020 про арешт коштів ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в АТ "Ощадбанк" у виконавчому провадженні №61822174 незаконними;

- зобов?язати приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. скасувати постанову про арешт коштів боржника від 14.04.2020 у виконавчому провадженні №61822174 в частині арешту коштів в АТ "Ощадбанк", а саме: соціального карткового рахунку № НОМЕР_2 , відкритого на ім?я ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л.на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) моральну шкоду у розмірі 3 500 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни, що полягає у не знятті арешту з коштів боржника ( ОСОБА_2 ) в частині накладеного приватним виконавцем арешту на кошти такого боржника, що надійшли (надходять) на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Ощадбанк", як соціальні виплати;

- зобов?язано приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни зняти арешт з коштів боржника ( ОСОБА_2 ) в частині накладеного приватним виконавцем арешту на кошти такого боржника, що надійшли (надходять) на картковий рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ "Ощадбанк", як соціальні виплати.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідачем, Приватним виконавцем виконавчого округу Дорошкевич Вірою Леонідівною подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що приватним виконавцем правомірно винесено постанову про арешт коштів боржника в межах виконавчого провадження № 61822174 у відповідності до Закону України «Про виконавче провадження» задля забезпечення реального виконання боржником рішення, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках у банківських установах та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Апелянт вказує, що приватний виконавець своєю постановою визначив банківським установам, які виконують рішення виконавця, порядок виконання з урахуванням обмежень, визначених законодавством, перелік яких не містить обмежень щодо накладення арешту на рахунок, на який серед інших зарахувань, здійснюється нарахування соціальної допомоги чи пенсії. При цьому, арештований рахунок не є рахунком зі спеціальним режимом використання, оскільки не відповідає визначеним законодавством ознакам такого рахунку, а тому банком було прийнято до виконання постанову приватного виконавця про арешт коштів боржника.

Апелянт вважає, що Закони України не містять заборони звертати стягнення та накладати арешт на кошти на рахунках боржників, які відкриті для зарахування соціальних виплат, а також не визначають такі рахунки із спеціальним режимом використання.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено, що з 14.04.2020 на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. перебуває виконавче провадження №61822174 з виконання виконавчого напису №6505, виданого 04.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., про стягнення з боржника ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ТОВ "Алекскредит" заборгованості у розмірі 15 553,30 грн.

14.04.2020, після відкриття зазначеного виконавчого провадження, приватним виконавцем в рамках цього виконавчого провадження були винесені наступні постанови: постанова про стягнення з боржника основної винагороди, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанова про арешт майна боржника та постанова про арешт коштів боржника.

Відповідно до постанови відповідача ВП №61822174 від 14.04.2020, приватний виконавець дійшов висновку про необхідність накладення арешту на грошові кошти боржника ( ОСОБА_2 ), що містяться на відкритих у банківських установах рахунках, в т.ч. в АТ "Ощадбанк". З метою виконання виконавчого документу приватний виконавець керуючись нормами ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" постановив накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику, - у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, а саме - 18 108,63 грн.

Зі змісту виписки відділення Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 12.04.2020 по 12.05.2020 вбачається, що починаючи з 29.04.2020 на вказаний рахунок Банком накладено арешт та відповідно виплату коштів, наявних та, які надходять на такий рахунок, заблоковано.

Відповідно до довідки Філії (ТВБВ 10026/020) Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" від 30.04.2020 вих. №40-518/1 картковий рахунок № НОМЕР_2 було відкрито на ім?я ОСОБА_2 , як соціальний, цільове призначення - соціальні виплати.

Позивач є є матір?ю двох дітей: ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та на даний час перебуває у декретній відпустці у зв?язку з чим не працює.

На момент накладення арешту на картковий рахунок НОМЕР_3 ОСОБА_2 з її слів отримувала наступні види соціальних виплат (державних грошових допомог): допомогу при народженні дитини, допомогу одиноким матерям та допомогу малозабезпеченій родині.

На підтвердження вказаних обставин позивач надала суду першої інстанції довідку Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації від 27.11.2019 вих. №4393 з відомостями про взяття ОСОБА_2 на облік та призначення останній державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім?ям на період з 01.10.2019 по 31.03.2020; відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків стосовно ОСОБА_2 період з 1-го по 4-ий квартал 2019 року, - за змістом яких упродовж зазначеного періоду ОСОБА_2 здебільшого отримувала доходи за рахунок виплат державних соціальних матеріальних допомог від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації.

Згідно даних наданої позивачкою виписки відділення Головного управління по м. Києву та Київській області АТ "Ощадбанк" по картковому рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.01.2020 по 16.05.2020, упродовж вказаного періоду на цей картковий рахунок ОСОБА_2 надходили суми коштів, в т.ч. соціальні платежі.

Суд першої інстанції позовні вимоги задовольнив частково та зазначив, що ч. 1 і 2 ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що окремі види соціальних виплати відносяться до законодавчо визначеного переліку коштів, на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження, а саме таких, як: одноразова допомога у зв`язку з народженням дитини, допомога на дітей одиноким матерям, інша допомога на дітей, передбачена законом. При цьому, розмір відрахувань, що можуть бути утримані з кожної виплаченої фізичній особі (боржнику) суми доходу у вигляді соціальних допомог (окрім тих, що перелічені у ст. 73 Закону України "Про виконавче провадження" чітко регламентований ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження", а тому звернення стягнення на всю виплачену фізичній особі заробітну плату суперечить законодавчо встановленому порядку. Отже, накладення арешту на весь рахунок боржника (фізичної особи) у банку, який призначений для виплати соціальної допомоги, унеможливлює своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі гарантованої Конституцією України грошової соціальної допомоги, що призводить до порушення його конституційних прав громадянина.

Суд першої інстанції зауважив, що приватний виконавець отримавши відомості про здійснення уповноваженими органами виплат позивачці сум соціальної допомоги та за наслідками прийняття описаної вище постанови від 12.05.2015 ВП №61822174, мав вжити заходів щодо встановлення реквізитів рахунку у банківській установі, на який надходять соціальні виплати, конкретні види отримуваних боржником на відповідний банківський рахунок соціальних виплат, розмір таких виплат, що були перераховані та невиплачені боржнику у зв?язку з накладенням арешту на грошові кошти з 14.04.2020, та як наслідок зняти арешт з цих коштів у вигляді соціальних виплат.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Примусове виконання рішень здійснюють у передбачених Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404) випадках приватні виконавці, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає вимоги до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження.

Так, згідно ч.2-4 ст.24 Закону № 1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Виконання рішення, яке зобов`язує боржника вчинити певні дії, здійснюється виконавцем за місцем вчинення таких дій.

Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII).

Згідно ч.5 ст.26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 10 Закону України № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Частиною 1 статті 13 цього Закону встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункта 7 частини 2 статті 18 Закону України №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Виконавець може звернути стягнення на кошти боржника - юридичної особи, розміщені на його рахунках і на рахунках, відкритих боржником - юридичною особою через свої філії, представництва та інші відокремлені підрозділи (частина 2 статті 52 Закону 1404-VIII).

Отже, приватний виконавець має право для забезпечення реального виконання виконавчого документу застосувати арешт коштів боржника (фізичної особи), що знаходяться на рахунку такого боржника у банківській установі, за винятком коштів, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Судом першої інстанції встановлено, що на відкритий в АТ "Ощадбанк" для отримання ОСОБА_2 соціальних виплат картковий рахунок № НОМЕР_2 у період з 01.01.2020 по 16.05.2020 надходили суми коштів, в т.ч. соціальні виплати.

З 29.04.2020 вказаний картковий рахунок було заблоковано банком в частині здійснення виплат коштів з нього у зв?язку з накладенням арешту на грошові кошти боржника ( ОСОБА_2 ) відповідно до постанови приватного виконавця Дорошкевич В.Л. про арешт коштів боржника від 14.04.2020 ВП №61822174.

12.05.2020 приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. в рамках виконавчого провадження №61822174 прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію, пенсію та інші доходи боржника ВП №61822174. За змістом такої постанови від 12.05.2020, приватному виконавцю за наслідками отримання відомостей з Пенсійного фонду України та Державної фіскальної служби стало відомо про отримання боржником доходу від Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. У зв?язку з цим та керуючись положенням ст.ст, 68, 69, 70 Закону України "Про виконавче провадження" приватний виконавець вирішив звернути стягнення на такі доходи боржника, шляхом зобов?язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснювати відрахування із доходів боржника у розмірі 20% (а саме із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов?язкове державне соціальне страхування).

Відповідно до відомостей з Автоматизованої системи виконавчого провадження (доступ до якої надано на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України) накладений приватним виконавцем арешт на грошові кошти ОСОБА_2 (в т.ч. у вигляді соціальних виплат), що наявні на картковому рахунку № НОМЕР_2 в АТ "Ощадбанк" станом на 11.06.2020 є чинним.

Разом з тим, абзацем 2 частини 2 статті 48 Закону України № 1404-VIII заборонено звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 191 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 261 Закону України «Про теплопостачання», статті 181 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

При цьому, стаття 48 Закону України № 1404-VIII встановлює не вичерпний перелік рахунків, на кошти на яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено.

Відповідно до частини 3 статті 52 Закону України № 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Перелік видів виплат та сум, на які не здійснюється звернення стягнення відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" наведений у ст. 73 зазначеного Закону. Так, стягнення не може бути звернено на такі виплати: 1) вихідну допомогу, що виплачується в разі звільнення працівника; 2) компенсацію працівнику витрат у зв`язку з переведенням, направленням на роботу до іншої місцевості чи службовим відрядженням; 3) польове забезпечення, надбавки до заробітної плати, інші кошти, що виплачуються замість добових і квартирних; 4) матеріальну допомогу особам, які втратили право на допомогу по безробіттю; 5) допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; 6) одноразову допомогу у зв`язку з народженням дитини; 7) допомогу при усиновленні дитини; 8) допомогу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування; 9) допомогу на дітей одиноким матерям; 10) допомогу особам, зайнятим доглядом трьох і більше дітей віком до 16 років, по догляду за дитиною з інвалідністю, по тимчасовій непрацездатності у зв`язку з доглядом за хворою дитиною, а також на іншу допомогу на дітей, передбачену законом; 11) допомогу на лікування; 12) допомогу на поховання; 13) щомісячну грошову допомогу у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на території, що зазнала радіоактивного забруднення; 14) дотації на обіди, придбання путівок до санаторіїв і будинків відпочинку за рахунок фонду споживання.

Також стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Отже, до окремих видів соціальних виплати на які забороняється здійснення стягнення в рамках виконавчого провадження, включена одноразова допомога у зв`язку з народженням дитини, допомога на дітей одиноким матерям, інша допомога на дітей, передбачена законом.

Згідно з абзацем 2 частини 2 статті 59 Закону України № 1404-VIII виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банка документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини 1 статті 34 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону України № 1404-VIII підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до пункта 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків - резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок - рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договора та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом, а банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону України № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешта, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешта із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону України № 1404-VIII.

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України Про виконавче провадження ).

Отже, приватний виконавець отримавши відомості про здійснення уповноваженими органами виплат позивачці сум соціальної допомоги та за наслідками прийняття описаної вище постанови від 12.05.2015 ВП №61822174, мав вжити заходів щодо встановлення реквізитів рахунку у банківській установі, на який надходять соціальні виплати, конкретні види отримуваних боржником на відповідний банківський рахунок соціальних виплат, розмір таких виплат, що були перераховані та невиплачені боржнику у зв?язку з накладенням арешту на грошові кошти з 14.04.2020, та як наслідок зняти арешт з цих коштів у вигляді соціальних виплат.

Однак, станом на дату звернення до суду та розгляду справи в суді першої інстанції жодного рішення з цього питання відповідачем прийнято не було.

Разом з тим, стаття 46 Конституції України встановлює, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що накладення арешту на весь рахунок боржника (фізичної особи) у банку, який призначений для виплати соціальної допомоги, унеможливлює своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі гарантованої Конституцією України грошової соціальної допомоги, що призводить до порушення його конституційних прав громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а обставини справи повністю відповідають висновкам суду.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 червня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано 07.08. 2020

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Є.О.Сорочко,

А.Г.Степанюк