Справа № 120/3784/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

04 серпня 2020 р. Справа № 120/3784/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

30.07.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

1. Відповідно до п. 4 ч. 5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Тобто, відповідачем у справі є та особа, до якої звернена позовна вимога.

У даному ж випадку, в якості відповідача позивачем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (ідентифікаційний код в ). Проте такої юридичної особи не існує. За вищезазначеним кодом в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань значиться Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, до якого звернута позовна вимога зобов`язального характеру та який має бути зазначений в статусі відповідача.

Відтак, позивачу необхідно вказати в позовній заяві правильного відповідача, яким в даному випадку має бути Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

2. В прохальній частині позовної заяви (пункт 2) позивач просить визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у здійсненні відповідних дій для повернення помилково сплаченого позивачем збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомості в розмірі 9 051 грн.

У контексті наведеного суд звертає увагу позивача, що така позовна вимога є неконкретизованою

Так, як передбачено нормами ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, у тому числі, шляхом: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, вищевказаним способам повинні відповідати і позовні вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду. У рамках адміністративного судочинства важливим аспектом залишається здатність особи відмежовувати дві самостійні форми правової поведінки - дії та бездіяльності.

Так, дія - це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм. Водночас, бездіяльність - це певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України.

Тобто, позивач повинен мати на увазі, що існує дві форми поведінки суб`єкта владних повноважень у адміністративно - процесуальних правовідносинах, коли останній протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (протиправна діяльність) по відношенню до позивача.

В той же час позивач у своїй позовній вимозі фактично об`єднує прямо протилежні способи захисту, оскаржуючи одночасно і дії і бездіяльність відповідача. Так, враховуючи, що синтаксична побудова другої вимоги прохальної частини позову допускає його неоднозначне розуміння та не узгоджується із нормою ст. 5 КАС України, позивачу слід її конкретизувати та привести у відповідність до вимог процесуального закону.

Відтак, з огляду на викладене та враховуючи підстави позову, позивачеві варто уточнити зміст заявлених позовних вимог в частині конкретизації способу захисту, а саме чітко зазначити, що саме позивач оскаржує: дії чи бездіяльність відповідача.

3. Окрім того, судом встановлено недотримання строків звернення позивача до суду.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Із аналізу вказаних норм вбачається, що початком обчислення строку звернення до суду із адміністративним позовом вважається день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Із матеріалів позовної заяви слідує, що 02.08.2017 року позивач придбав нерухоме майно (житлову квартиру) за ціною 905 100 грн. Під час нотаріального оформлення договору купівлі-продажу позивач сплатив судовий збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у сумі 9051 грн. (1% від вартості квартири).

У подальшому, 03.01.2018 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці (наразі - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області) з заявою про повернення суми сплаченого збору на підставі п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згодом, 17.01.2018 року Управління Пенсійного фонду України в м. Вінниці листом за № 242/11-32-1/07 повідомило позивача про відсутність підстав для надання повідомлення про повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі - продажу нерухомого майна в розмірі 1% у сумі, яка зазначена у заяві.

Тобто, позивач був обізнаний про існування порушення його права ще в січні 2018 року.

Даний адміністративний позов поданий позивачем до суду лише 30.07.2020 року. Таким чином, позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду, визначений ч. 2 ст. 122 КАС України. У той же час, суд зважає на тривалий термін такого пропуску, а саме: період з 17.01.2018 року по 30.07.2020 року (день звернення до суду), а також відсутність жодних пояснень та доказів на підтвердження неможливості звернення до суду у вказаний період за захистом порушеного права.

До того ж, суд вважає за необхідне наголосити, що при наявності об`єктивної неможливості вчасного звернення до суду із відповідним позовом, саме на позивача покладається процесуальний обов`язок навести переконливі доводи щодо існування певних обставин, які слугували перешкодою для вчасного звернення до суду із наданням належних, достатніх і достовірних доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до частини 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як зазначено у частині 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене позовну заяву необхідно залишити без руху з наданням позивачу розумного строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви у спосіб, який вказано в мотивувальній частині даної ухвали.

Керуючись ст. ст. 4, 5 122, 123, 160, 161, 169, 171, 172, 256, 293 КАС України,

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Надати позивачу 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали суду шляхом:

- уточнення найменування відповідача по справі та змісту заявлених позовних вимог в частині конкретизації способу захисту порушеного права (другий пункт позовних вимог);

- надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із даним позовом із зазначенням підстав для поновлення такого строку.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович