Справа № 428/5993/20
Суддя: Шубочкіна Т. В.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 428/5993/20
Провадження № 2-а/428/356/2020
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області Шубочкіна Т.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського поліції Управління патрульної поліції в Луганській області Павлієнка Дмитра Володимировича про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із адміністративним позовом про скасування постанови.

Розглянувши подану позовну заяву, вважаю за необхідне залишити зазначену заяву без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160 і 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що позовна заява подана без додержання вимог, викладених у ст.ст. 160-161 КАС України.

Відповідно до пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною четвертою статті 161 КАС України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАМ №2833066 від 16.07.2020 року.

При цьому, в порушення вимог ч. 4 ст. 161 КАС України, позивачем не додано до позовної заяви належним чином завірену копію оскаржуваної постанови. Також позивачем в позовній заяві не зазначено підстав, у зв`язку з якими оскаржувана постанова не може бути подана разом з позовною заявою або наявності у позивача оригіналу вказаної постанови, що є порушенням вимог частини п`ятої статті 160 КАС України.

Також відповідно до вимог ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 зроблено висновок про те, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 25 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного в постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), адже чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

Зі змісту ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» вбачається, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 2102 грн.

Отже, враховуючи, що до позовної заяви не додано квитанції про сплату судового збору, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 420,40 грн. та надати до суду документ, що підтверджує його оплату.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що в матеріалах, доданих до позовної заяви відсутня копія паспорту позивача як документа, що підтверджують наявність у нього процесуальної правосуб`єктності.

Згідно з ч. 1 ст. 43 КАС України здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).

Адміністративна процесуальна правоздатність - абстрактна умова володіння всіма процесуальними правами і обов`язками, яка передбачає можливість конкретної особи стати суб`єктом конкретних процесуальних правовідносин, стати персоніфікованим носієм прав і обов`язків, передбачених законом для даного суб`єкта і даних правовідносин. Тому особою, що бере участь у справі, може бути лише особа, яка володіє процесуальною правоздатністю.

Для особистої участі в адміністративній справі недостатньо володіти лише правоздатністю, необхідна ще й адміністративна процесуальна дієздатність, тобто здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді.

Відповідно до ч. 2 ст. 43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, змістом адміністративної процесуальної дієздатності є здатність особисто здійснювати процесуальну діяльність, яка породжує відповідні юридичні наслідки. Вона визнається за фізичними особами, які досягли повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 року № 5492-VІ (далі-Закон № 5492) паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України на території України.

Пунктом 6 ч.7 ст.21 Закону №5492 встановлено, що до паспорта громадянина України вноситься така інформація як дата народження.

Згідно з п.1.2 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.04.2012 року №320 паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що в даному випадку належним доказом наявності у позивача адміністративної процесуальної правосуб`єктності є саме паспорт громадянина України, копія якого до позовної заяви не долучена.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови, слід залишити без руху, а позивачу надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 169, 161, 241-243 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського поліції Управління патрульної поліції в Луганській області Павлієнка Дмитра Володимировича про скасування постановизалишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 10 (десяти) днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху шляхом надання до суду:

- документа про сплату судового збору в розмірі 420,40 грн;

- уточнену позовну заяву оформлену у відповідності до вимог статей 160, 161 КАС України, до якої додати належним чином засвідчену копію спірної постанови про адміністративне правопорушення, або зазначити підстави, у зв`язку з якими оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не може бути подана разом з позовною заявою;

- належним чином засвідчену копію паспорта позивача для підтвердження наявності у нього адміністративної процесуальної правосуб`єктності.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України роз`яснити, що у випадку не усунення зазначених недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк позовна заява повертається позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т. В. Шубочкіна