Справа № 240/5570/20
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/5570/20

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка викладена у листі від 28.02.2020 №0600-0329-8/4290;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пільгову пенсію з моменту набуття права на неї, тобто з 09.01.2020, зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Аргументуючи позовні вимоги, вказав, що досягнувши 52 років, звернувся до відповідача із заявою щодо призначення пенсії відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'', однак отримав рішення, яким відмовлено у призначенні йому пільгової пенсії, у зв`язку із відсутністю первинних документів підтверджуючих участь у ліквідації наслідків аварії ЧАЕС у 1987 році.

Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у призначенні йому пільгової пенсії протиправними, а свої права на належний соціальних захист порушеними, у зв`язку із чим звернувся до суду за їх захистом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні). Встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов.

18.05.2020 на адресу суду надійшов відзив №0600-0802/7/15402 від 05.05.2020 Головного управління Пенсійного фонду України (а.с.24-25), в якому управління просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю і необґрунтованістю.

Вказує, що відмова у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи'' є обґрунтованою та відповідає вимогам чинного законодавства, так як позивачем не надано первинних документів, підтверджуючих участь у ліквідації наслідків на ЧАЕС у 1987 році, зокрема у наданих позивачем довідках не зазначено у якій зоні останній брав участь у такій ліквідації, що не дає можливості визначити період перебування (роботи) позивача в зоні відчуження, зокрема не зазначено населений пункт чи об`єкт, де особою виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: №01-45-в від 20.05.2020 (у період з 09.06.2020 до 03.07.2020), № 01-65-В від 22.07.2020 (у період з 27.07.2020 до 05.08.2020) суддя Єфіменко О.В., перебувала у щорічній відпустці, а тому розгляд даної справи судом відкладався.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені сторонами доводи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.02.1993 (а.с.5).

Як свідчить копія паспорта, позивачу 08.01.2020 виповнилося 52 роки, що і слугувало підставою для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою №305 від 17.01.2020 про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку.

За результатами розгляду поданої заяви, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, листом №0600-0329-8/4290 від 28.02.2019 (а.с.8-9) повідомило позивача про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з підстав відсутності первинних документів підтверджуючих участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році та н зарахування до страхового стажу періоду роботи з 27.05.1986 до 18.06.1988, оскільки замість військового квитка позивачем подано до Пенсійного фонду Тимчасове посвідчення № НОМЕР_2 від 06.12.2018.

Позивач вважає своє право на соціальний захист порушеним, а дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні пільгової йому пенсії протиправними, а тому звернувся до суду за захистом та відновленням порушеного відповідачем права.

Оцінюючи та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон № 796-ХІІ).

Статтею 10 вказаного Закону передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

До військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Пунктом 2 частини 1 ст.14 Закону № 796-ХІІ передбачено, що для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: 2) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів; з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів та у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів 10 років, а які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів 8 років.

При цьому, постановою правління Пенсійного фонду України, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Порядок № 22-1).

Абзацом 9 підпунктом 5 пунктом 2.1 Порядку № 22-1 передбачено, що документами, які засвідчують особливий статус особи зокрема є: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами, зокрема довідкою військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, довідкою архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Отже, будь-які вище перелічені документи можуть підтверджувати участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Відтак, ОСОБА_1 на підтвердження своєї участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як рядового військової частини НОМЕР_3 - 10.06.1987 (відповідно до наказу №154 від 10.06.1987) та 12.06.1987 (відповідно до наказу №155 від 11.06.1987) надав до відповідача архівну довідку №1151 від 24.09.2019 (а.с.6); та на підтвердження своєї участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, як рядового військової частини НОМЕР_3 , зокрема у період з 10.07.1987 по 11.07.1987, з 12.07.1987 по 13.07.1987, з 14.11.1987 по 30.12.1987, з 18.01.1988 по 20.02.1988, з 22.04.1988 по 11.05.1988 надав довідку Коростенського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області № 2371 від 07.12.2018 (а.с.7), яка видана позивачу на підставі інформації викладеної в книзі обліку військовозобов`язаних, направлених на ліквідацію наслідків аварії на ЧАЕС (інв.№3112, стор.81, строка 11).

Однак, відповідач вважає, що у зв`язку із відсутністю у поданих до Пенсійного фонду довідках, інформації щодо зони в якій позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та населеного пункту чи об`єкт, де особою виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, неможливо визначити період перебування (роботи) позивач в зоні відчуження.

Втім, суд не погоджується із позицією відповідача, що участь позивача у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році не підтверджено первинними документами.

При цьому, суд вважає, що вказані довідки підтверджують участь ОСОБА_1 у ліквідації Чорнобильської АЕС у 1987 році, оскільки містять посилання на відповідні накази та документи на підставі яких були видані останньому Центральним архівним відділом Національної гвардії України та Коростенським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області.

Крім того, ч.3 ст. 65 Закону № 796-XII передбачено, що документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Поряд із цим, слід відмітити, що позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС другої категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 19.02.1993, яке міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.4 ст. 65 Закону 796-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (чинний на час видачі позивачу посвідчення, далі - Порядок № 51), яким визначено, зокрема, правила видачі посвідчень учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи, коло осіб, яким вони видаються.

Зокрема, відповідно до пункту 5 Порядку № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 р. до 31 грудня 1986 р. від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988 - 1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія А.

При цьому у посвідченні на правій стороні по діагоналі зліва направо ставиться штамп фарбою червоного кольору "Перереєстровано" і на вільному місці виконується запис про дату перереєстрації. Починаючи з 01.10.1998 зазначене посвідчення без такого штампу вважається недійсним.

Частиною першою статті 15 Закону № 796-XII визначено, що підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

В свою чергу, довідки про період проживання, роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» або «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи».

При цьому, довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Подібна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.03.2020 у справі №652/610/16-а.

Відтак, як вже зазначалося позивачу 19.02.1993 було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1987 році (категорія 2), серії НОМЕР_1 . Разом з тим, вказане посвідчення містить штамп "Перереєстровано", а тому на даний час є дійсним та ніким не скасоване.

Слід відмітити, що на момент звернення до суду ОСОБА_1 виповнилося 52 роки, що підтверджується копією паспорту, який міститься в матеріалах справи (а.с.14-16).

Як свідчить копія трудової книжки, позивач у період з 27.05.1986 до 18.06.1988 проходив службу у Радянській армії (а.с.10).

При цьому, у 1987-1988 роках останній брав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 , що у свою чергу підтверджується довідкою Центрального архівного відділу Національної гвардії України, яка містить посилання на відповідні накази, підстави (фонд 154, оп.1с., од.зб.52, л.78зв, 82 зв, фонд 1, оп.1с, од.зб.156, л.186), дозу опромінення (1,012 рентген) та підписи уповноважених осіб (начальника Центрального архівного відділу Національної гвардії України В.В.Кутц, діловода відділення використання документів О.О.Нагорної), які засвідчують вірність інформації, яка мітиться в такій довідці, а також довідкою Коростенського об`єднаного міського військового комісаріату Житомирської області №2371 від 07.12.2018 (а.с.7), зміст якої підтверджує участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 , зокрема у 1987-1988 роках (підстава: Книга обліку військовозобов`язаних, направлених на ліквідацію наслідків аварії на ЧПЕС; Інв. №3112, стор.81, строка 11).

Зміст означених довідок ніким не оскаржений, викладений чітко з посиланням на відповідні документи та вказані довідки завірені печатками установ та підписами відповідних уповноважених осіб, а тому суд не ставить під сумнів достовірність інформації, яку такі містять.

Враховуючи встановлені обставини справи, матеріали, які містяться в ній та відповідні вищенаведені положення нормативно-правових актів, суд дійшов висновку, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 а тому має право на призначення державної пенсії зі зниженням пенсійного віку на 8 років відповідно до положень ст.55 Закону № 796-XII, а дії Головного об`єднаного управління Пенсійного фонду України Житомирської області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком із скороченням пенсійного віку на 8 років є протиправними.

Як вже зазначалося, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.55 Закону № 796-XII позивач звернувся досягнувши 52 роки.

Відповідно до ст. 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон № 1058-IV ), заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Так, як вже зазначалося, підставами для відмови у призначенні пенсії відповідно до положень ст.55 Закону №796-XII стало ненадання до Пенсійного фонду первинних документів підтверджуючих участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році

Однак, суд не погоджується з вказаними доводами відповідача, та вважає за необхідне вказати, що первинні документи, надані позивачем підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1987 році.

Разом з тим, суд критично ставиться до твердження відповідача про те, що згідно поданих позивачем документів період його служби в армії (з 27.05.1986 по 18.06.1988) до страхового стажу не зараховується, оскільки подане Тимчасове посвідчення від 06.12.2018 № НОМЕР_2 замість військового квитка, що не передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та вважає за необхідне звернути увагу на те, що пунктом 1 вказаного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, при підтвердженні наявного трудового стажу у особи положення вказаного Порядок слід застосовувати лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Втім, у ОСОБА_1 наявна трудова книжка, копія якої міститься в матеріалах даної справи та відповідні записи в ній про період проходження служби в армії, з посиланням на відповідний наказ, а тому суд вважає, що відповідачем помилкового були застосовані положення такого Порядку при перевірці наявного трудового стажу у позивача.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позивач, відповідно до положень ст.55 Закону № 796-XII, має право на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 8 років, оскільки участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі військової частини НОМЕР_3 у 1987 році підтверджена наявними в матеріалах справи документами.

Частиною 1 ст.45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на встановлені обставини справи та проаналізовані вищевказані норми, суд, дійшов висновку про наявність у позивача права на користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку. В свою чергу дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону №796-XII є протиправними.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 ст. 77 згаданого Кодексу).

За змістом статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність судових витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії із зменшенням пенсійного віку, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС другої категорії, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка викладена у листі №0600-0329-8/4290 від 28.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 пільгову пенсію з моменту набуття права на неї, тобто з 09.01.2020, зі зменшенням пенсійного віку на 8 років, як ліквідатору наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України

Повний текст рішення складено: 10.08.2020.

Суддя О.В. Єфіменко