Справа № 200/5734/20-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 р. Справа№200/5734/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., секретаря судового засідання - Реви О.Ю.,

за участю:

представника позивача - Вовченка С. П.

відповідача - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Донецькій області

до фізичної особи ОСОБА_1

про стягнення з платника податків податкового боргу у розмірі 233592,32 грн.

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2020 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 , в якому просить стягнути податковий борг в розмірі 233592,32 грн., а саме: податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в розмірі - 215639,76 грн. та військовий збір (код бюджетної класифікації 11011001) в розмірі 17955,56 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 233592,32 грн., а саме: з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 17955,56 грн. та податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 215639,76 грн., який виник в результаті донарахувань за податковими повідомлення-рішеннями №, № та № від 17 січня 2019 року, складеними за висновками акту перевірки від 12 грудня 2018 року №1465/05-99-13-04/ НОМЕР_1 та з підстав нарахованої пені згідно п.п. 129.1.2. ст. 129 Податкового кодексу України.

У зв`язку з несплатою узгоджених податкових зобов`язань, податковим органом було сформовано податкову вимогу №65748-46 від 11 березня 2019 року. Вказана вимога не оскаржувалась та не відкликалась, однак вжиті заходи не привели до погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є підприємцем, суддя не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи.

02 липня 2020 року до суду надійшла інформація з Маріупольської міської ради, з якої вбачається, що відповідач зареєстрований за адресою вказаною у позовній заяві: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 06 липня 2019 року позовна заява прийнята до провадження та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням викликом сторін. Справу призначено до розгляду у підготовче засідання на 06 серпня 2020 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд задовольнити позов.

Правом на подання відзиву відповідач не скористався.

Частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Процесуальний правонаступник позивача - Головне управління ДПС у Донецькій області, є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за визначенням та сплатою платником податків, повноваження якого на звернення до суду із позовом про стягнення податкового боргу прямо визначені законодавством України.

Позивачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2016, за наслідком якої складено акт №1465/05-99-13-04/ НОМЕР_2 від 12 грудня 2018 року.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що згідно відомостей Центральної бази даних ДРФО ДФС у 2016 році платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 у ІІІ кварталі 2016 року був отриманий дохід у сумі 808078,29 грн. за ознакою доходу «126» - доходи у вигляді анулювання кредитної заборгованості, нараховані (виплачені) платнику податків відповідно до умов договору (контракту) про припинення зобов`язань за кредитним договором від ПАТ «УКРСИББАНК» ().

Проте, податкова декларація відповідачем про майновий стан і доходи за 2016 рік не подана.

Таким чином, за висновками акту перевірки встановлено наступні порушення вимог законодавства:

- підпункт 16.1.3 пункту 16.1 статті 16, підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, підпункту «в`пункту 176.1 статті 176, пункту 179.1 статті 179 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого встановлено неподання до Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2016 року;

- пункту 36.1 статті 36, підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164,2 статті 164, підпункту 168.1.3 пункту168.1 статті 168 Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 на суму 145330,07 грн.;

- підпунктів 1.2, 1.4, 1.5 пункту 16 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, із змінами та доповненнями: у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період з 01 січня 2016 по 31 грудня 2016 на суму 12110,84 грн.

На підставі акту перевірки податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 17 січня 2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору у розмірі 15138,55 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 12110,84 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 3027,71 грн.;

- від 17 січня 2019 року №, яким до позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за податком на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 181662,59 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням - 145330,07 грн. та за штрафним (фінансовими) санкціям (штрафами) - 36332,52 грн.

- від 17 січня 2019 року №, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції за податком на доходи фізичних осіб, що сплачений фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 170 грн.

Вказані податкові повідомлення - рішення направлялись відповідачу за податковою адресою рекомендованим листом та повернулись з відміткою пошти: «за закінченням встановленого строку зберігання».

Доказів оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень в адміністративному чи судовому порядку сторонами до суду не надано, а відтак на час розгляду справи вони є чинними та вважаються узгодженим.

Доказів сплати виниклої заборгованості відповідачем до суду не надано.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В підпунктах 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно із статтею 31 ПК України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно. Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою. Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися. Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (пункт 36.1 статті 36 ПК України).

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

Розділ IV ПК України регулює відносини щодо справляння податку на доходи фізичних осіб.

Так, відповідно до підпункту 162.1.1 пункту 162.1 статті 162 ПК України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно із підпунктом 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України, об`єктом оподаткування резидента є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до підпункту 164.2.17 «д» пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу включається, зокрема, дохід отриманий платником податку як додаткове благо. До додаткових благ належить, зокрема, основна суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно із пунктом 46.1. статті 46 ПК України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків. Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (пункт 49.1, 49.2 статті 49 ПК України).

Відповідно до пункту 176.1 статті 176 ПК України одним із обов`язків платника податків є обов`язок подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

Згідно пункту 179.1 статті 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

В пункті 179.7 статті 179 ПК України передбачено, що фізична особа зобов`язана самостійно до 01 серпня року, що настає за звітним, сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену в поданій нею податковій декларації.

Згідно положень пункту 120.1 статті 120 ПК України, не подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати та сплачувати податки, збори, податкових декларацій (розрахунків) тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 170 грн. за кожне таке подання.

Так, приписами підпункту 102.2.1 пункту 102.2 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано.

Крім того, згідно пункту 162.1 статті 162 ПК України відповідач є платником військового збору.

Так, згідно з пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України).

Відповідно підпункту 1.2. пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

В підпункті 1.3. пункті 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України вказано, що ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Згідно із підпунктом 163.1.1 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Відповідно до підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Згідно із пунктом 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Згідно із пунктом 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків (підпункт 56.17.5 пункту 56.17 статті 56 ПК України).

Таким чином, податкові повідомлення-рішення винесені контролюючим органом на даний час є узгодженими.

Крім того, позивачем на суми грошових зобов`язань було нараховано пеню у розмірі 2817,01 грн. (військовий збір) та 33804,17 грн. (податок на доходи фіз. осіб).

Пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки. (підпункт 14.1.162. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 14.1.156. пункту 14.1. статті 14 ПК України податкове зобов`язання - це сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно із підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.1 статті 59 ПК України).

Як встановлено судом, позивачем на виконання вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України надіслано відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу форми "Ф" від 11 березня 2019 року за №65748-46, яка повернулась не врученою з відміткою пошти за закінченням терміну зберігання.

Доказів оскарження податкової вимоги в адміністративному чи судовому порядку сторонами до суду не надано.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункту 95.21 статті 95 ПК України).

Згідно із пунктом 95.3 статті 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4. статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області (87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59, код ЄДРПОУ 4314826) до фізичної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу у розмірі 233592, 32 грн., - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 233592,32 грн., а саме:

- податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11010500) в сумі 215636 (двісті п`ятнадцять тисяч шістсот тридцять шість) гривень 76 копійок.;

- військовий збір, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування (код бюджетної класифікації 11011001) в сумі 17955 (сімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень 56 копійок.

Повний текст судового рішення складено 11 серпня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Зінченко