Справа № 712/9872/13-а
Суддя: Шишов О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 712/9872/13-а

адміністративне провадження № К/9901/6823/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М.М.,

суддів: Дашутіна І.В., Шишова О.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року

(головуючий суддя - Літвіна Н.М., судді - Горяйнов А.М., Хрімлі О.Г.)

у справі № 712/9872/13-а

за заявою ОСОБА_1 про поновлення строку для предявлення виконавчого документа до виконання,-

в с т а н о в и в :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ.

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, в якій просить поновити пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2а-635/09 у частині поновлення його на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради.

2. Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк пред`явлення до виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2а-635/09 за позовом ОСОБА_1 до Черкаського міського голови Одарича С.О., Виконавчого комітету Черкаської міської ради, Черкаської міської ради про визнання дій Черкаського міського голови неправомірними, визнання нечинним розпорядження міського голови та поновлення на посаді, у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року - скасовано та винесено нову, якою у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання відмовлено.

Приймаючи таке рішення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що пропуск строку пред`явлення виконавчого листа до виконання пов`язаний з поведінкою самого заявника, який не вживав належних дій до виконання рішення суду, адже про розгляд справи в суді апеляційної інстанції позивача було повідомлено, проте рекомендований лист повернений від позивача з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання, що відповідно до КАС України вважається належним повідомленням про розгляд справи. Також, суд вказав про те, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції дійшов висновку, що через неповідомлення позивача про рішення суду апеляційної інстанції, заявник не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву (заперечень).

У касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає його незаконним та необґрунтованим, а тому просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі.

Обгрунтовуючи касаційну скаргу, скаржник вказує на те, що повідомлення про розгляд справи не було отримано позивачем, копія відповідного судового рішення суду апеляційної інстанції скаржнику не направлялась, що підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, постанова державного виконавця про відмову у відкритті виконавчого провадження скаржнику, також, не направлялась.

Скаржником заявлено клопотання про розгляд справи за його участі.

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Як установлено судами попередніх інстанцій та підтверджується доказами наявними в матеріалах справи, постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 жовтня 2010 року, задоволено позов ОСОБА_1 у справі № 2а-635/09.

Визнано протиправними дії Черкаського міського голови Одарича С.О. щодо звільнення ОСОБА_1 . Визнано неправомірним та скасовано розпорядження міського голови м. Черкаси № 309 - р(к) від 15листпада 2008 року «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови. Визнано нечинним п. 6 рішення Черкаської міської ради «Про розпуск виконавчого комітету Черкаської міської ради та припинення повноважень заступників міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради».

Постанову суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради та стягнення заробітної плати за один місяць в сумі 10 317, 00 грн. допущено до негайного виконання.

29 серпня 2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси на адресу Черкаської міської ради направлено копію зазначеної постанови для виконання в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць, яка отримана Черкаською міською радою 29 вересня 2009 року.

Між тим, Черкаська міська рада та Виконавчий комітет Черкаської міської ради в добровільному порядку зазначене рішення суду не виконали.

06 жовтня 2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси ОСОБА_1 були видані виконавчі листи на виконання вищезазначеної постанови суду в частині поновлення його на роботі та виплати заробітної плати за один місяць. Строк пред`явлення даних виконавчих листів встановлений до 21 вересня 2012 року.

23 листопада 2009 року ОСОБА_1 направив до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції заяви про відкриття виконавчого провадження в частині поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Між тим, 25 листопада 2009 року постановою Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції відмовлено в прийнятті до виконавчого провадження заяви позивача та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Як зазначає скаржник, про вищенаведені обставини йому стало відомо у серпні 2013 року, що слугувало підставою для звернення до суду з заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВОВОГО РЕГУЛЮВАННЯ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин)

Частина друга статті 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України, постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з статтею 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до статті 261 КАС України, заява про поновлення пропущеного строку подається до адміністративного суду, який видав виконавчий лист, або до адміністративного суду за місцем виконання. Суд розглядає заяву про поновлення пропущеного строку в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

Частиною першою статті 261 КАС України стягувачам, які пропустили строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

IV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ.

Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України, Суд переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (ч. 2 ст. 341 КАС України).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд апеляційної інстанції, окрім іншого, виходив з того, що в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 16 жовтня 2014 року суд касаційної інстанції дійшов висновку, що через неповідомлення позивача про рішення суду апеляційної інстанції, заявник не був позбавлений можливості своєчасно звернутися до суду для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Окрім того, про розгляд справи в суді апеляційної інстанції позивача було повідомлено, проте рекомендований лист повернений від позивача з відміткою про повернення за закінченням терміну зберігання, що відповідно до КАС України вважається належним повідомленням про розгляд справи.

Колегія суддів Верховного Суду не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції, оскільки заява позивача розглядалась судами різних інстанцій неодноразово та ухвалою від 21 січня 2016 року Вищий адміністративний суд України ухвалу Соснівського районного суду від м. Черкаси від 16 грудня 2014 року, яку було залишено без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 квітня 2015 року, скасував та направив справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

У своїй ухвалі Вищий адміністративний суд України, окрім іншого, вказав на те, що суди попередніх інстанцій не з`ясували такі обставини: з якою саме заявою звернувся ОСОБА_2 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа чи про поновлення строку для видачі виконавчого листа; чи отримував ОСОБА_1 виконавчі листи; чи звертався ОСОБА_1 до виконавчої служби для примусового виконання постанови суду, чи пред`являв ОСОБА_1 постанову суду відповідачу для добровільного її виконання.

Соснівський районний суд виконав вимоги ухвали Вищого адміністративного суду України та встановив наступні обставини.

29 серпня 2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси супровідним листом № 216 на адресу Черкаської міської ради направлена копія постанови від 21.09.2009 року для виконання в частині поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за один місяць. Копія постанови від 21.09.2009 року Черкаською міською радою отримана 29.09.2009 року, про свідчить штамп на супровідному листу.

Згідно ст. 255 КАС України, постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Відповідно до ч. 2 ст. 257 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Таким чином, Черкаська міська рада та виконавчий комітет Черкаської міської ради повинні були виконати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.09.2009 року.

06 жовтня 2009 року Соснівським районним судом м. Черкаси ОСОБА_1 були видані виконавчі листи на виконання вищезазначеної постанови суду від 21.09.2009 року в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплати заробітної плати за один місяць. Строк предявлення даних виконавчих листів був встановлений до 21.09.2012 року.

23.11.2009 року ОСОБА_1 скерував до Центрального відділу державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції заяви про відкриття виконавчого провадження в частині поновлення його на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

25.11.2009 року постановами Центрального відділу ДВС ЧМУЮ відмовлено в прийнятті до виконавчого провадження документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Однак, як було встановлено судом першої інстанції, в матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про направлення або отримання ОСОБА_1 копії постанов ЦВДВС ЧМУЮ про відмову в прийнятті до виконавчого провадження документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення заробітної плати за один місяць.

Крім того, ухвала від 19 жовтня 2010 року якою залишено без змін Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 вересня 2009 року ОСОБА_1 не направлялась про що свідчить довідка.

Закріплений у статті 8 КАС України принцип верховенства права полягає у тому, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найбільшими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини яка відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права в Україні. Неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року (справа «Жовнер проти України») Суд відзначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

У пунктах 48-49 рішення Європейського Суду з прав людини справа «Юрій Миколайович Іванов проти України» (Заява N 40450/04), суд зазначив, що заявникові не можна було дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. На таких самих підставах Суд визнав, що такий стан справ породжував питання про відповідальність держави за виконання судового рішення від 29 липня 2003 року і що у зв`язку з його невиконанням заявник може претендувати на статус жертви від порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу.

Резумуючи наведене та вищезазначену практику Європейського суду з прав людини Верховний Суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа Соснівського районного суду м. Черкаси по справі № 2а-635/09 у частині поновлення ОСОБА_1 на посаді заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів Черкаської міської ради.

Відповідно до частин першої - третьої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За змістом частин 2, 3 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 349, статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд. Підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, рішення суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2016 року - скасувати.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 18 лютого 2016 року - залишити в силі.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.О. Шишов Судді І.В. Дашутін М.М. Яковенко