Справа № 400/1545/20
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2020-08-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2020 р. № 400/1545/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:Державного кадастрового реєстратора відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, вул. Гребеннікова, 1, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55601 Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області, , пр-т Миру, 34, м.Миколаїв, 54034

треті особи:ОСОБА_2 , АДРЕСА_2

про:визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певн дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Державного кадастрового реєстратора відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - відповідач 1), Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (далі - відповідач 2) з вимогами:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області скасувати запис в Поземельній книзі земельної ділянки площею 44,1400 га, кадастровий номер :01:000:0341, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, об`єднаної на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, всього 5, в тому числі, земельної ділянки площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з кадастровим номером :01:000:0107;

стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що рішеннями судів загальної юрисдикції встановлена незаконність об`єднання земельних ділянок, в тому числі, й земельної ділянки позивача та скасовано об`єднання земельних ділянок (всього 5 земельних ділянок) згідно технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, 2014 року, вчинене ОСОБА_2 . Звертаючись до відповідача 1 з заявою про скасування запису в Поземельній книзі щодо земельної ділянки площею 44,1400га з кадастровим номером :01:000:0107, отримала відмова з підстав відсутності вини власника об`єднаної земельної ділянки у тому, що не здійснена речового права.

Позивач вважає, що її земельної ділянкою продовжує володіти та розпоряджатися інша особа ( ОСОБА_2 ) незаконно, незважаючи на рішення судів, тому звернулась до суду з відповідним позовом.

Відповідач 2 заперечував проти позову підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Відповідач 2 вказав на те, що відповідно до частини 3-4 статті 26 Закону України «Про Державний земельний кадастр» зміни до відомостей про земельну ділянку вносяться до Поземельної книги за заявою власника або користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності на підставі документації, передбаченої цим Законом. Листом Головного управління від 22.11.2019 № С-3071/0-0.21-5076/6-19 за запитом позивача надані роз`яснення з питання скасування запису в Поземельній книзі та відновлення запису про земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0107. Власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0106 на час її об`єднання з іншими земельними ділянками була громадянка ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 .

Рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.11.2018 № 481/195/17 скасовано об`єднання земельних ділянок згідно технічної документації із землеустрою про об`єднання земельних ділянок, 2014 року вчинене ОСОБА_2 , в частині об`єднання земельної ділянки площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з кадастровим № :01:000:0107. Відповідач 2 вважає, що на сьогодні відсутні обставин, які є умовою для скасування держаної реєстрації земельної ділянки - наявність вини ОСОБА_2 у нездійсненні державної реєстрації речового права протягом року з дня проведення держаної реєстрації земельної ділянки.

Відповідач 1 не надав суду відзиву на позов, заяв чи інших клопотань по суті справи також до суду не надходило, про розгляд справи Державний кадастровий реєстратор відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області повідомлявся належним чином.

Від третьої особи станом на час розгляду справи до суд також не надходило жодних пояснень щодо позову чи будь-яких заяв по справі.

Відповідно до ч. 9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

14 вересня 2016 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, серія ЯЕ № 907303 від 23.10.2007р. за реєстраційним номером 17, що виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 12 січня 2017 року рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 14 вересня 2016 року залишено без змін.

19 листопада 2018 року рішенням Новобузького районного суду Миколаївської області визнано недійсним договір міни від 22 квітня 2009 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області Бойко В.М. за № 682, щодо земельної ділянки площею 10,16 га для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, кадастровий номер :01:001:0107; визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, кадастровий номер :01:001:0107, серія ЯЕ 491256, виданий 27 серпня 2009 року відділом Держкомзему у Новобузькому районі Миколаївської області на ім`я ОСОБА_4 ; витребувана у ОСОБА_2 земельна ділянка площею 10,16 га

для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, кадастровий номер :01:001:0107; скасовано об`єднання земельних ділянок (всього 5 земельних ділянок) згідно технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, 2014 року, вчинене ОСОБА_2 , в частині об`єднання земельної ділянки площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з кадастровим номером :01:000:0107.

Земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0107 об`єднана з іншими земельними ділянками в одну (всього 5 земельних ділянок). Після об`єднання земельних ділянок загальна площа земельної ділянки складає 44,1400 га, кадастровий номер :01:000:0341. Об`єднана земельна ділянка площею 44,1400 га, з кадастровим номером :01:000:0341 не зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно. Даний факт також встановлений рішенням суду від 19.11.2018р.

У вересні 2019 року позивач звернувся до Державного кадастрового реєстратора відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області з заявою про скасування запису в Поземельній книзі щодо земельної ділянки площею 44.1400 га, з кадастровим номером :01:000:0341.

У скасуванні запису в поземельній книзі відмовлено, що підтверджується листом від 09.10.2019р. за № 39/146-19 (а.с. 22), з посиланням на те, що відсутня вина власника об`єднаної земельної ділянки у тому, що не здійснена реєстрація речового права.

15 листопада 2019 року позивач звернувся до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру з заявою про роз`яснення питання скасування запису в поземельній книзі та відновлення запису про земельну ділянку (а.с.23). Дана заява була направлена Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області для розгляду. Відповідно до листа № с-937/1-1050/6-19 від 06.12.2019р. Головним управлінням Держгеокадастру у Миколаївській області надана відповідь, з якої фактично вбачається відмова про скасування запису в поземельній книзі (а.с.25).

В позовній заяві позивач вказав, що скасування запису в поземельній книзі необхідно йому для поновлення запису про земельну ділянку площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, кадастровий номер :01:001:0107, яка належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, та яка на думку позивача, була незаконно об`єднана з іншими земельними ділянками. Вказані обставини стали підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Також позивач зазначив, що незважаючи на всі рішення судів, ОСОБА_2 до цього часу продовжує незаконно володіти та користуватися моєю земельною ділянкою, яку за рішенням суду витребувано з чужого незаконного володіння. Без скасування запису в поземельній книзі щодо об`єднаної земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0341, позивач не має можливості відновити запис щодо земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0107, як наслідок зареєструвати речове право на нерухоме майно у встановленому законом порядку та визначити межі земельної ділянки на місцевості.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр базується на основних принципах, серед яких об`єктивність, достовірність та повнота відомостей у Державному земельному кадастрі; внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону.

Частиною третьою статті 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що порядок ведення Державного земельного кадастру визначається Кабінетом Міністрів України відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державний кадастровий реєстратор:

здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Згідно з частиною третьою статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" 3. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою:

особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи;

власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи;

органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Частина четверта статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачає, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Заява з доданими документами надається заявником особисто чи уповноваженою ним особою або надсилається поштою цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Частиною 5 статті 5 цього ж Закону передбачено, що забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом.

Відповідно до часини шостої статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр" підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є:

розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам законодавства;

знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Згідно з пунктом 57 статті 25 Закону України "Про Державний земельний кадастр" поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Відповідно до частини третьої статті 5 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Кабінет Міністрів України постановою від 17 жовтня 2012 року №1051 затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі по тексту - Порядок №1051).

Згідно з пунктами 4 Порядку №1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей.

Пунктами 31, 32 Порядку №1051 визначено, що документами Державного земельного кадастру, які створюються під час його ведення, є: 1) індексні кадастрові карти (плани) України, Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, селищ, сіл; 2) індексні кадастрові карти (плани) кадастрової зони і кварталу; 3) кадастрові карти (плани) Автономної Республіки Крим, областей, районів, міст, селищ, сіл, інші тематичні карти (плани), перелік яких встановлюється цим Порядком; 4) поземельні книги.

Документи Державного земельного кадастру є його складовими частинами, які створюються, відображаються та змінюються за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Відповідно до пункту 49 Порядку №1051 поземельна книга ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об`єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107-137 цього Порядку.

Пунктами 50, 51, 53, 57 Порядку №1051 визначено, що дата відкриття Поземельної книги є датою державної реєстрації земельної ділянки. Номером Поземельної книги є кадастровий номер земельної ділянки. Внесення відомостей до Поземельної книги в електронній (цифровій) формі є внесенням відомостей до Державного земельного кадастру. Поземельна книга в паперовій формі відкривається шляхом роздрукування за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру відповідної Поземельної книги в електронній (цифровій) формі. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Згідно з пунктом 60 Порядку №1051 запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду.

Пунктом 61 Порядку №1051 передбачено, що скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги.

Згідно з пунктом 107 Порядку №1051 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

За змістом пункту 109 вказаного Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Відповідно до пункту 105 Порядку №1051 підставою для відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно- правовими актами, є:

подання документів, передбачених підпунктом 2 пункту 104 цього Порядку, не в повному обсязі;

невідповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 70 цього Порядку.

Аналіз наведених судом вище норм законодавства дає підстави для наступних висновків: державний реєстратор у разі надання передбачених законодавством документів зобов`язаний зареєструвати земельну ділянку та може відмовити у реєстрації лише у разі вичерпних випадків; скасування запису у Поземельній книзі та закриття Поземельної книги у зв`язку із скасуванням державної реєстрації земельної ділянки здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення.

Судом встановлено, що про рішення Новобузького районного суду Миколаївської області від 19.11.2018 № 481/195/17, яким скасовано об`єднання земельних ділянок згідно технічної документації із землеустрою про об`єднання земельних ділянок, відповідачі знали, про що зокрема вказано у відзиві відповідача 2.

Таким чином, суд доходить до висновку про наявність підстав для скасування запису в Поземельній книзі земельної ділянки площею 44,1400 га, кадастровий номер :01:000:0341, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, об`єднаної на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, всього 5, в тому числі, земельної ділянки площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з кадастровим номером :01:000:0107.

Щодо протиправності дій відповідача 2, суд зазначає, що вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої останньому компетенції та являє собою процес реалізації наданих законом функцій суб`єкту владних повноважень.

Проаналізувавши вищевикладені норми чинного законодавства, судом встановлено, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень. Крім того, самі по собі дії не тягнуть за собою будь-яких правових наслідків для особи. Правові наслідки для позивача створює запис, тобто наявна державна реєстрація земельної ділянки у Державному земельному кадастрі.

З огляду на вказане, суд зазначає, що вимоги позивача в частині визнання дій відповідача 2 протиправними не підлягають задоволенню через відсутність порушення його прав діями відповідачів, а обраний позивачем спосіб захисту в цій частині не відповідає об`єкту порушеного права і є надлишковим.

До того ж скасування запису в поземельній книзі є достатнім заходом для захисту порушених прав позивача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд на підставі оцінки наявних у справі матеріалів та доказів у їх сукупності дійшов до висновку про часткове задоволення позову.

Крім того, позивач в позові просить стягнути з Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3000,00 грн.

Головне управління Держгеокадастру в Миколаївській області у відзиві не не надав пояснень щодо вимоги позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3000,00грн.

На підтвердження суми витрат на професійну правничу допомогу (11000 грн.) позивач надав: договір № 3-а про надання правничої (правової) допомоги від 10.09.2019, що був укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Галич Т.А. (а.с.26-27); додаток № 1 до договору - узгодження договірної ціни від 10.09.2019р.; Акт приймання-передачі наданих послуг від 06.04.2020р.; квитанцію № 629360 про сплату позивачем адвокату 3000,00грн.; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 4282 від 17.05.2019р.

Так, згідно ч. 2 ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, витрати на правничу допомогу мають бути підтверджені належними доказами та бути співмірними із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

В даному випадку, сторони у справі (крім суб`єктів владних повноважень) мають право на розподіл понесених витрат на правничу допомогу адвоката.

Разом з тим, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі "Баришевський проти України" (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі "Двойних проти України" (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі "Меріт проти України" (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічна правова позиція висловнена у додатковій постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року по справі № 826/841/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, витрати на правову допомогу повинні бути фактичними, неминучими, а їх розмір обгрунтованим та мати розумну суму.

Позивач просить стягнути понесені витрати на правову допомогу у сумі 3000,00 грн.

Проте, позивачем не надано до суду звіту про виконану адвокатом роботу, тобто звіту про конкретно надані клієнту послуги.

Тому, з урахуванням наведеного, суд вважає задовольнити вимогу позивача щодо відшкодування витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Суд вважає, що розмір таких витрат повинен бути пропорційним до предмету спору та співмірним до тих витрат, які поніс позивач, в зв`язку з прийняттям відповідачем протиправного рішення.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 840,80 грн. підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача 2 згідно вимог ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційни йкод НОМЕР_1 ) до Державного кадастрового реєстратора відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (вул. Гребеннікова, 1, м. Новий Буг, Новобузький район, Миколаївська область, 55601, ) , Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області ( пр-т Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) задовольнити частково.

2. Зобов`язати Державного кадастрового реєстратора відділу у Новобузькому районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області скасувати запис в Поземельній книзі земельної ділянки площею 44,1400 га, кадастровий номер :01:000:0341, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, об`єднаної на підставі технічної документації із землеустрою щодо об`єднання земельних ділянок, всього 5, в тому числі, земельної ділянки площею 10,16 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Баратівської сільської ради Новобузького району Миколаївської області, з кадастровим номером :01:000:0107.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр-т Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн.

5. Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (пр-т Миру, 34, м.Миколаїв, 54034, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов