Справа № 640/21781/19
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Сорочка Є.О., Степанюка А.Г.

розглянувши у порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИКА-М-СЕРВІС" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року (повний текст рішення складено 30 березня 2020 року) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИКА-М-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИКА-М-СЕРВІС", звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у місті Києві у якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019 № та № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції в порушення вимог ст. 90 КАС України не надана оцінка доказам реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентами-постачальниками.

Натомість, як вказує апелянт, пояснення фізичних осіб, отримані оперативними підрозділами контролюючого органу у межах своїх проваджень та які одержані відповідачем з джерел інших, ніж первинні документи, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки результати таких показів є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. Також, не може бути таким доказом, наданий відповідачем вирок, оскільки таким не встановлено, що контрагент позивача ТОВ «Профбудкомлекс» не здійснювало господарських операцій з позивачем, не досліджено обставин господарської діяльності ТОВ «Профбудкомлекс».

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року № 731-IX, процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом.

Цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Закон № 731-IX опубліковано 16 липня 2020 року. Відповідно, строки, які були продовжені у зв`язку із поширенням коронавірусної хвороби, закінчуються 06 серпня 2020 року.

Судом апеляційної інстанції ухвалою від 04 червня 2020 року встановлено строк десять днів, який обраховується з моменту отримання копії даної ухвали, але не раніше, ніж з дня закінчення карантину, запровадженого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID - 19, спричиненої коронавірусом SARS-Co V-2, протягом якого учасники справи можуть подати відзив на апеляційну скаргу разом з доказами його надсилання (надання) іншим учасникам справи та заперечення проти заяв і клопотань, якщо такі містяться в апеляційній скарзі.

Учасники справи не скористалися правом на продовження процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу.

У відповідності до ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 15.07.2019 по 19.07.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Автоматика-М-Сервіс" з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Софт-Портал" за квітень 2017 року, з ТОВ "Ін-Текс" за квітень 2017 року, з ТОВ "Астіком" за грудень 2017 року, з ТОВ "Дені Люкс" за вересень 2016 року, з ТОВ "Драфт-Сюрвей" за липень 2017 року, з ТОВ "Профбудкомплекс" за серпень 2016 року показників декларацій з податку на додану вартість та за 2016, 2017 роки - показників фінансової звітності з їх відображенням у деклараціях з податку на прибуток підприємств.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт від 25.07.2019 №154/26-15-14-07-02-10/40334952, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем:

- п.44.1, п. 44.2 ст.44, п.134.1.1 п.134.1 ст. 134, п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 23 553,00 грн., в т.ч. за 2016 рік - 7 266,00 грн., за 2017 рік - 16 287,00 грн.;

- п. 44.1, ст. 44, п.185.1 ст.185, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 23 987,00 грн., а саме: за вересень 2016 року на суму 8 073,00 грн.; за квітень 2017 року на суму 8 454,00 грн., за липень 2017 року на суму 5 000,00 грн., за грудень 2017 року на суму 2 460,00 грн.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наступні рішення:

- податкове повідомлення-рішення від 15.08.2019 № , згідно з яким ТОВ "Автоматика-М-Сервіс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 35 330,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 23 553,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 11 777,00 грн.;

- податкове повідомлення-рішення від 15.08.2019 № , згідно з яким ТОВ "Автоматика-М-Сервіс" збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 35 981,00 грн., у тому числі за основним платежем у розмірі 23 987,00 грн. та за штрафними санкціями у розмірі 11 994,00 грн.

Не погоджуючи з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою № 36209/6 від 27.08.2019, у якій просив скасувати податкові повідомлення-рішення від 15.08.2019 № та від 15.08.2019 № .

За результатами розгляду скарги позивача Державною фіскальною службою України було прийнято рішення від 22.10.2019 № 6470/6/99-00-08-05-02, яким оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення

Вважаючи податкові повідомлення-рішення Головним управлінням ДФС у м. Києві протиправними, позивач звернувся з даним позовом в суд.

Суд першої інстанції у задоволенні адміністративного позову відмовив та зазначив про відсутність сукупності умов, обставин та підстав, з якими Податковий кодекс України у взаємозв`язку з положеннями Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" пов`язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ та витрат

Даючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Підпунктом 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Приписами абзацу 1 пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку (підпункт 139.1.9 пункт 139.1 статті 139 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп.14.1.181 п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає, зокрема у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно з п. 201.10 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно зі ст. 1, ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (ч. 1 та ч. 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

З наведених законодавчих положень випливає, що умовою виникнення у платника права на включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених в ціні товару (послуги) та зменшення суми оподаткованого доходу на суму понесених витрат є реальне здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг), а також оформлення зазначених операцій необхідними документами первинного обліку, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Встановлені контролюючим органом порушення ґрунтуються на висновках про відсутність реальності господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ "Софт-Портал", ТОВ "Астіком", ТОВ "Дені Люкс", ТОВ "Драфт-Сюрвей", ТОВ "ІН-Текс", ТОВ "Профбудкомплекс", за наслідками яких позивач в охоплений перевіркою період сформував показники податкового кредиту та витрат.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог податкового законодавства вмотивовано тим, що відповідно до пояснень та свідчень засновників підприємств-контрагентів позивача, а також вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 у справі № 760/20771/17, яким засновника ТОВ "Профбудкомплекс" визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ст. 205 та ст. 205-1 КК України (фіктивне підприємництво), останні свідчать про участь позивача і його контрагентів у схемі для мінімізації податкових зобов`язань і отримання необґрунтованої податкової вигоди шляхом документального оформлення та відображення у податковому і бухгалтерському обліку господарських операцій з фіктивними підприємствами, які у дійсності не відбувались.

Судом першої інстанції встановлено, що між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Софт-Портал" (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір на поставку товару.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду першої інстанції документи: рахунок-фактура № 10-02/04 від 10.04.2017 (товар - профіль рейковий, ролик поворотний алюмінієвий, направляюча для стулок дверей, шестерня, ремінь зубчастий) на загальну суму з ПДВ 28 519,80 грн. в т.ч. ПДВ 4 753,30 грн; видаткова накладна № 10-02/04 від 10.04.2017 (товар - профіль рейковий, ролик поворотний алюмінієвий, направляюча для стулок дверей, шестерня, ремінь зубчастий), виписка по рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк".

Суму податку на додану вартість у розмірі 4753,30 грн., на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Софт-Портал", позивач включив до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено, що засновником ТОВ "Софт-Портал" у період взаємовідносин буд ОСОБА_1 , директором (головним бухгалтером) - ОСОБА_2

3гідно з даними, що містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних, ревізором встановлено, що ТОВ "Софт-Портал" придбавало за 2016- 2017 роки фени, термоси, електрочайники, посуд, телефони, карти пам`яті, ноутбуки, пральні машини, витяжки тощо, назва яких не співпадає з назвою товарів, реалізованих ТОВ "Софт-Портал" на адресу ТОВ "Автоматика-М-Сервіс".

За змістом акту перевірки, відповідно до баз даних ДФС та в ході аналізу податкової звітності, поданої ТОВ "Софт-Портал" до податкового органу встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, шо необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Фактично у ТОВ "Софт-Портал" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності; відсутні затрати на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, оплату послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інших витрат необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідно до пояснень від 22.05.2017 засновника ТОВ "Софт-Портал" Гірмана Д,К - до фінансово-господарської діяльності підприємства він не має відношення, декларацій на прибуток, накладних з ПДВ. наказів на призначення, інших документів та податкову звітність не складав, не підписував, не подавав та нікому цього не доручав. Вказані пояснення долучено судом до матеріалів справи.

Також, між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Астіком" (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір на поставку товару.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду першої інстанції наступні документи: рахунок-фактура № 01/12/02 від 01.12.2017 товар на загальну суму з ПДВ 14 758,80 грн в т.ч. ПДВ 2459,80 грн. (товар ролик поворотний алюмінієвий, направляюча для стулок дверей, шестерня, профіль рейковий); видаткова накладна № 01/12/02 від 01.12.2017 на загальну суму з ПДВ 14 758,00 грн в т.ч. ПДВ 2459,80 грн. (товар ролик поворотний алюмінієвий, направляюча для стулок дверей, шестерня, профіль рейковий), платіжне доручення № 179 від 05.01.2018 на суму 14 758,80 грн.

Суму податку на додану вартість у розмірі 2460,00 грн., на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Астіком", позивач включив до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів.

За змістом акту перевірки контролюючим органом встановлено, що засновником, директором, головним бухгалтером ТОВ "Астіком" у період взаємовідносин та на теперішній час є ОСОБА_3 .

В акті перевірки зафіксовано, що відповідно до даних, шо містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних, ревізором встановлено, що ТОВ "Астіком" придбавало у 2017 році різноманітні напої: кока-кола, швепс, чай, фанта, Бон-Аква, труби, перехід, сталь, цвяхи, профіль, дошка, свердло, щит тощо, назва яких не співпадає з назвою товарів, реалізованих ТОВ "Астіком" на адресу ТОВ "Автоматика-М-Сервіс".

Податковим органом також встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні у ТОВ "Ін-Текс" складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Фактично у ТОB "Астіком" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Відповідно до баз даних ДФС у ТОВ "Астіком" відсутні затрати на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інших витрат, необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання.

За змістом акту перевірки, до ГУ ДФС у м. Києві надійшли матеріали від Оперативного управління ГУ ДФС у Чернігівській області у вигляді протоколу допиту свідка від 15.02.2018 ОСОБА_3 , директора, головного бухгалтера та засновника ТОВ "Астіком", відповідно до якого свідок ОСОБА_3 повідомив про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ "Астіком". Документи податкового обліку та бухгалтерського обліку не підписував. Хто подавав документи до ДФС України не відомо. Місцезнаходження ТОВ "Астіком" невідоме. Вказані покази долучено судом до матеріалів справи.

У судовому засідання суду першої інстанції у якості свідка було допитано директора, головного бухгалтера та засновника ТОВ "Астіком" ОСОБА_3 , який підтвердив надані контролюючому органу пояснення, а саме пояснив суду, що він не має жодного відношення до створення та діяльності ТОВ "Астіком", жодних первинних документів від товариства не підписував, довіреностей щодо підпису від його імені та імені ТОВ "Астіком" жодним особам не надавав.

Між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Дені Люкс" (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір надання послуг.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактура № ДЮ000000263 від 19.09.2016 (послуги - заміна стойки алюмінієвої конструкції, заміна секції швидкісних доріг) на загальну суму з ПДВ 33 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 5 500,00 грн.; акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ДЮ00000260, виписка по рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк".

Суму податку на додану вартість у розмірі 5500,00 грн., на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Дені Люкс", позивач включив до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів.

В акті перевірки контролюючим органом зафіксовано, що засновником, директором, головним бухгалтером ТОВ "Дені Люкс" у період взаємовідносин та на теперішній час є ОСОБА_5 .

В акті перевірки зазначено, що відповідно до даних, що містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних, ревізором встановлено, що ТОВ "Дені Люкс" придбавало у 2016 році наступні товари та послуги: балясина, підсходина, дошка, сходина, поручень, юридичні, консультаційні та інформаційні послуги тощо, назва яких не співпадає з назвою товарів, робіт, послуг, реалізованих ТОВ "Дені Люкс" на адресу ТОВ "Автоматика-М-Сервіс".

Податковим органом також відповідно до баз даних ДФС та в ході наявності податкової звітності встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні у ТОВ "Дені-Люкс" складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Фактично у ТОB "Дені Люкс" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Відповідно до баз даних ДФС у ТОВ "Дені Люкс" відсутні затрати на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інших витрат, необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання.

Поряд з цим, з акту перевірки вбачається, що відповідно до пояснень засновника ТОВ "Дені Люкс" ОСОБА_5 - до фінансово-господарської діяльності підприємства вона не має відношення, декларацій на прибуток, накладних з ПДВ, наказів на призначення, інших документів та податкову звітність не складала, не підписувала, не подавала та нікому цього не доручала. Вказані пояснення долучено судом до матеріалів справи.

Також, між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Драфт-Сюрвей" (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір надання послуг.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактура № 0307/02 від 03.07.2017 товар на загальну суму з ПДВ 30 000,00 грн в т.ч. ПДВ 5000,00 грн. (монтаж воріт); акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 0307/02, виписка по рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк".

Суму податку на додану вартість у розмірі 5000,00 грн., на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Драфт-Сюрвей", позивач включив до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів.

В акті перевірки контролюючим органом зафіксовано, що засновником, директором, головним бухгалтером ТОВ "Драфт-Сюрвей" у період взаємовідносин та на теперішній час є ОСОБА_7 .

В акті перевірки зазначено що, відповідно до даних, шо містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних, ревізором встановлено, що ТОВ "Драфт-Сюрвей" придбавало у 2017 році наступні товари: туфлі жіночі, нанесення логотипу, гофроящики, водяний насос, світильник, серветки, скоби, різноманітні канцтовари та взуття тощо, назва яких не співпадає з назвою товарів, робіт, послуг, реалізованих ТОВ "Драфт-Сюрвей" на адресу ТОВ "Автоматика-М-Сервіс".

Податковим органом також відповідно до баз даних ДФС та в ході аналізу податкової звітності встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні у ТОВ "Драйт-Сюрвей" складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Фактично у ТОB "Драфт-Сюрвей" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Відповідно до баз даних ДФС у ТОВ "Драфт-Сюрвей" відсутні затрати на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею Інтернет, оплату логістичних послуг та інших витрат, необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання.

В акті перевірки зазначено, що згідно з показами засновника, директора та головного бухгалтера ТОВ "Драфт-Сюрвей" ОСОБА_7 , відібраних протоколом допиту від 09.08.2018 заступником начальника ВОСАПДВ ОУ ДПІ у Оболонському районі ГУ ДФС у м. Києві Удовиченко О.В. в рамках кримінального провадження № 0000054 від 24.07.2018 за ч.2 ст. 205 ККУ, ТОВ "Драфт-Сюрвей" невідоме, жодного відношення до здійснення фінансово-господарської діяльності директор немає. Вказані покази долучено судом до матеріалів справи.

Між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Ін-Текс" (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір на поставку товару.

В підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунок-фактура: № 18/04-3 від 18.04.2017 (товар - профіль рейковий, ролик поворотний алюмінієвий, направляюча для стулок дверей, шестерня, ремінь зубчастий) на загальну суму з ПДВ 22 206,36 грн. в т.ч. ПДВ 3 701,06 грн.; видаткова накладна №18/04-3 від 18.04.2017 (товар - профіль рейковий, ролик поворотний алюмінієвий, направляюча для стулок дверей, шестерня, ремінь зубчастий), виписку по рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк".

Суму податку на додану вартість у розмірі 3701,00 грн., на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Софт-Портал", позивач включив до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів.

В акті перевірки контролюючим органом встановлено, що засновником ТОВ "Ін-текс" у період взаємовідносин був ОСОБА_1 , директором (головним бухгалтером) - ОСОБА_9 .

В акті перевірки зафіксовано, що відповідно до даних, що містяться в Єдиному реєстрі податкових накладних, ревізором встановлено, що ТОВ "Ін-Текс" придбавало у 2017 році водонагрівачі, праски, мобільні телефони, навушники, кофе машини, витяжки, пральні машини тощо, назва реалізованих ТОВ "Ін-Текс" на адресу ТОВ "Автоматика-М-Сервіс" не співпадає з назвою придбаного товару.

Податковим органом ТОВ "Ін-Текс" також встановлено відсутність будь-якої інформації про наявні складські приміщення, наявність автомобільного чи іншого транспорту, а також устаткування, що необхідне для здійснення фінансово-господарської діяльності підприємства. Фактично ТОB "Iн-Текс" відсутні трудові ресурси, виробниче обладнання, матеріали для здійснення основного виду діяльності. Відповідно до баз даних ДФС у ТОВ "Iн-Текс" відсутні затрати на оренду офісних та складських приміщень, оплату комунальних послуг, послуг телефонного зв`язку, оплату послуг за користування мережею інтернет, оплату логістичних послуг та інших витрат, необхідних для ведення фінансово-господарської діяльності суб`єкта господарювання.

В акті перевірки зазначено, що відповідно до пояснень від 22.05.2017 засновника ТОВ "Iн-Tекс" ОСОБА_1 - до фінансово-господарської діяльності підприємства він не має відношення, декларацій на прибуток, накладних з ПДВ, наказів на призначення, інших документів та податкову звітність не складав, не підписував, не подавав та нікому цього не доручав. Вказані пояснення долучено судом до матеріалів справи.

Між позивачем (покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Профбудкомплекс" (постачальник), з іншої сторони, укладено усний договір надання послуг.

На підтвердження виконання умов договору позивачем надано суду наступні документи: рахунки-фактури № ПУ000000820 від 02.08.2016 (послуги - заміна зубчастого ременя, заміна поворотного ролика алюмінієвого, заміна завіси, ремонт направляючих та автоматичних дверей) на загальну суму з ПДВ 7416,00 грн. в т.ч. ПДВ 1236,00 грн.; №ПУ000000821 від 08.08.2016 (послуги - заміна роликів, механічні регулювання, програмні налаштування авт. дверей, заміна зубчастого ременя, заміна шестерні двигуна) на загальну суму з ПДВ 8020,80 грн. в т.ч. ПДВ 1336,80 грн., акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) №ПУ00000774, №ПУ00000775, виписка по рахунку в ПАТ "Укрсоцбанк".

Суму податку на додану вартість у розмірі 2573,00 грн., на підставі податкових накладних, виданих ТОВ "Профбудкомплекс", позивач включив до складу податкового кредиту відповідних звітних періодів.

В акті перевірки зазначено, що засновником, директором, головним бухгалтером ТОВ "Профбудкомплекс" у період взаємовідносин та на теперішній час є ОСОБА_11 .

В акті перевірки зафіксовано, що за період діяльності ТОВ "Профбудкомплекс" придбавало товари, роботи, послуги: приклеювання антиковзаючої фотолюмінісцентної стрічки, демонтаж старих дощових стоків, розбирання та збирання тротуарної плитки, монтаж нових стоків, встановлення додаткової відео-камери, демонтаж черепиці, транспортні послуги, будівельні матеріали, токарні та свердлильні роботи, будівельно-монтажні роботи, чіпси, кава, цукор, шоколад, кетчуп, жувальна гумка, планово-періодичне обслуговування базових станцій та багато іншого.

Окрім того, судом першої інстанції було враховано вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 у справі № 760/20771/17, яким ОСОБА_11 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.205, ч. 2 ст. 205-1 КК України.

За змістом вказаного вироку 21.04.2016, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_11 діючи в порушення вищевказаних норм законодавства, з метою досягнення злочинної мети, яка полягала у придбанні на його ім`я ТОВ "Профбудкомплекс" для подальшого його використання невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності, у присутності ОСОБА_12 підписав договір №1 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Профбудкомплекс" від 21.04.2016, договір №2 купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ "Профбудкомплекс" від 21.04.2016 та протокол № 3 загальних зборів учасників ТОВ "Профбудкомплекс" від 21.04.2016, чим засвідчив факт придбання даного товариства.

На прохання особи, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_11 надав фотокопії сторінок свого паспорту громадянина України та ідентифікаційного податкового номеру, завірені його підписом, необхідні для подальшого оформлення відповідних документів щодо зміни складу засновників товариства та придбання корпоративних прав на частку у статутному капіталі.

В вересні 2016 року, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_11 , діючи з корисних мотивів, за попередньою змовою групою осіб, з метою досягнення злочинної мети, яка полягала у придбанні суб`єкта підприємницької діяльності - ТОВ "Т.Д.В. Компані" для подальшого його використання невстановленими особами з метою прикриття незаконної діяльності, у присутності ОСОБА_12 підписав протокол №02/2016 загальних зборів учасників ТОВ "Т.Д.В. Компані" від 14.09.2016, договір купівлі-продажу частки у статутному капіталі ТОВ Т.Д.В. Компані" від 14.09.2016, та статут ТОВ "Т.Д.В. Компані".

Також, ОСОБА_11 передав особі, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, фотокопії сторінок свого паспорту громадянина України та ідентифікаційного податкового номеру, завірені його підписом, необхідні для подальшого оформлення відповідних документів, в яких ОСОБА_11 був зазначений як учасник товариства.

У подальшому, невстановлені слідством особи, які діяли за попередньою змовою з ОСОБА_11 в період з 21.04.2016 по 30.12.2016, при невстановлених у ході досудового розслідування обставинах, з використанням банківської системи "Клієнт - Банк" сприяли перерахуванню грошових коштів, які надходили від підприємств реального сектору економіки на банківські рахунки ТОВ "Профбудкомплекс" та ТОВ "Т.Д.В. Компані", з метою подальшого переведення у готівку та ухилення від сплати податків, оскільки вказані операції не відображалися в документах податкової звітності.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовних вимог зазначав, що твердження відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства при взаємовідносинах з ТОВ "Софт-Портал", ТОВ "Астіком", ТОВ "Дені Люкс", ТОВ "Драфт-Сюрвей", ТОВ "ІН-Текс", ТОВ "Профбудкомплекс", є таким, що відповідають фактичним обставинам справи

Щодо наявності вироку Солом`янського районного суду м. Києва від 03.04.2018 у справі № 760/20771/17, яким ОСОБА_11 визнано винними у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.205, ч. 2 ст. 205-1 КК України, колегія суддів зазначає, що ним не встановлено фіктивності господарських операцій позивача з ТОВ "Профбудкомплекс", а лише встановлено факт реєстрації зазначеного товариства на ім`я ОСОБА_11 , що саме по собі не є достатнім та достовірним доказом, що міг би підтвердити відсутність реальності господарських операцій, та не виключає факт здійснення позивачем реальних господарських операцій, які підтверджено первинним документами.

Апелянт стверджує, що пояснення фізичних осіб, отриманих оперативними підрозділами контролюючого органу у межах своїх проваджень та які одержані відповідачем з джерел інших, ніж первинні документи, не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки результати таких показів є не доказами, а лише відомостями про джерело тих фактів, які можуть стати доказами у податковому спорі після їх закріплення належним процесуальним шляхом. Також, не може бути таким доказом, наданий відповідачем вирок.

Верховний Суд у постанові від 27 лютого 2019 року у справі № 802/1853/16-а вказував, що сам факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.

Колегія суддів зауважує, що відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Оскільки зі змісту наявної в матеріалах справи копії вироку вбачається, що ним не встановлено фіктивності господарських операцій позивача з його контрагентом, за результатом дослідження яких винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а лише встановлено факт реєстрації зазначених товариств на ім`я зазначених у них осіб, що саме по собі не є достатнім та достовірним доказом, що міг би підтвердити відсутність реальності господарських операцій.

Окрім того, колегія суддів щодо наявних кримінальних проваджень щодо можливих ознак фіктивності контрагентів позивача, зазначає, що такі акти не є вироком суду в розумінні статті 369 Кримінального процесуального кодексу України, яким встановлюються визнані судом доведеними фактичні обставин із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

До винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

Сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в межах кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Наразі, сам факт наявності кримінальних проваджень, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій.

За певних обставин подані позивачем документи можуть свідчити про існування господарських операцій, які за формою (зовнішнім вираженням) можуть підпадати під визначення реальних і таких, що зумовлюють зміни в структурі активів, зобов`язань та власного капіталу суб`єкта господарювання. У податкових спорах суди встановлюють чи підтверджують документи і розкривають, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій. Без цього неможливо перевірити правильність обчислення і сплати сум податкового грошового зобов`язання на підставі таких операцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 72, ч. 2 ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів, які підтверджують фактичне проведення відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що надані позивачем докази не містять необхідних для підтвердження задекларованих показників по операціям з контрагентами, та в своїй сукупності не дають підстав стверджувати про реальність вчинення господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ "Софт-Портал", ТОВ "Астіком", ТОВ "Дені Люкс", ТОВ "Драфт-Сюрвей", ТОВ "ІН-Текс", ТОВ "Профбудкомплекс".

Окрім того, колегія суддів зазначає, що у разі виникнення сумнівів у виконанні робіт/надання послуг/постачання товарів та спроможності контрагентів здійснювати господарську діяльність, платник податку з метою доведення правомірності своїх дій щодо формування податкового кредиту та витрат повинен надати суду й інші докази або пояснення, які б у своїй сукупності розкривали зміст господарської операції та підтверджували її фактичне здійснення.

Позивачем не надано документів бухгалтерського обліку та фінансової звітності, які б підтверджували наявність змін його майнового стану та руху активів у зв`язку зі здійсненням спірних господарських операцій, а з наданих суду не можливо достовірно встановити наявність таких змін.

Крім того, не слід залишати поза увагою і той факт, надані позивачем суду першої інстанції документи, складені за наслідками спірних господарських операцій, від імені ТОВ "Софт-Портал", ТОВ "Астіком", ТОВ "Дені Люкс", ТОВ "Драфт-Сюрвей", ТОВ "ІН-Текс", ТОВ "Профбудкомплекс" були підписані або без зазначення ПІБ особи, що їх підписала (рахунки-фактури) або із зазначенням ПІБ осіб, осіб які заперечують своє відношення до участі у створенні та господарській діяльності зазначених товариств (видаткові накладні, акти здачі-прийняття робіт (надання послуг).

Колегія суддів зауважує, що первинні документи підписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

В свою чергу, відсутність документів первісного бухгалтерського обліку не дає можливості стверджувати про реальність здійснення господарських операцій за спірними господарськими операціями між позивачем та його контрагентами, використання отриманих товарів та послуг в господарській діяльності позивача, а тому віднесення відображених у них сум ПДВ до податкового кредиту та формування витрат є безпідставним.

Крім того, про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Колегія суддів вважає за необхідне врахувати інформацію встановлену контролюючим органом щодо відсутності у контрагентів позивача матеріально-технічних ресурсів, без яких підприємницька діяльність не може здійснюватися.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИКА-М-СЕРВІС" до Головного управління ДПС у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Згідно з положеннями ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши у судовому засіданні доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТОМАТИКА-М-СЕРВІС" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст. 329 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови підписано - 07.08.2020.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді Є.О.Сорочко,

А.Г.Степанюк