Справа № 120/259/20-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

28 липня 2020 р. Справа № 120/259/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Мультян Марини Бондівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Бабія М.С.

представника позивача: Шевчук О.Ю.

представника відповідача: Довбенко М.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, в якому позивач просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, викладену у листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності;

- скасувати відмову Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, викладену у листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності відповідно до вимог Закону України "Про Національну поліцію" та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 року про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) працездатності та встановлення інвалідності.

Позовні вимоги мотивовані, на думку позивача, протиправною відмовою Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, що викладена у листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року, щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності та встановлення інвалідності.

Підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності відповідач, посилаючись на підпункт 3 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", вказує відсутність підстав для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, оскільки довідка про результати визначених у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках (без визначення інвалідності) видана після звільнення з поліції, позивач з таку відмову вважає протиправною, тому з метою її скасування, звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 29.01.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

21.02.2020 року через канцелярію суду представником відповідача подано відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що оскільки у позивача не виникло право на отримання одноразової грошової допомоги передбаченого підпунктом 3 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію", в управління відсутні підстави для її призначення та нарахування.

Тому вважає, що дії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги відповідають вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 30.03.2020 року підготовче засідання у справі відкладено на іншу дату, у зв`язку із запровадженням у державні обмежувальних заходів спричинених поширенням коронавірусної хвороби.

Ухвалою суду від 16.06.2020 року, у зв`язку із послабленням карантинних заходів, у справі призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20.07.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача просила суд адміністративний позов задовольнити повністю.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення адміністративного позову з підстав визначених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Відповідно наказу № 194 о/с від 18.10.2019 року ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно пункту 8 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку з переходом до інших міністерств і відомств).

12.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із заявою (рапортом) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі чи втрати працездатності, у зв`язку з отриманням травми під час виконання службових обов`язків, долучивши до неї: довідку медико-соціальної комісії про результати визначення ступеня втрати постійної працездатності (у відсотках), копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, копію постанови відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми, каліцтва), захворювання, копії акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва) поліцейського, копію посвідчення інваліда війни, копії сторінок паспорта з даними про призвіще, ім`я та по батькові і місце реєстрації, копію документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

За результатами розгляду заяви (рапорту) від 12.11.2019 року, Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області винесено лист № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року, про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності ОСОБА_1 , з підстав відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги передбаченого підпунктом 3 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію". Зокрема зазначає, що довідка про результати визначених у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотках (без визначення інвалідності) видана після звільнення з поліції, що не відповідає умовам підпункту 3 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Не погоджуючись із відмовою, викладеною у листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року, у призначенні одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до положень статті 1 Закону № 580-VIII, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом убезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Статтею 3 Закону № 580-VIII передбачено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України а постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною 1 статті 97 Закону № 580-VIII визначено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання у разі:

1) загибелі поліцейського, що настала внаслідок протиправних дій третіх осіб, або під час учинення дій, спрямованих на рятування життя людей або усунення загрози їхньому життю, чи в ході участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або смерті поліцейського внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого за зазначених обставин;

2) смерті поліцейського, що настала під час проходження ним служби в поліції;

3) визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

4) визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

5) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності;

6) отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Визначення інвалідності та ступеня втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейським здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до Закону та інших нормативно-правових актів. (частина 1 статті 100 Закону №580-VІІІ)

Згідно з частиною 6 статті 100 Закону №580-VІІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення в них такого права.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що згідно з актом про нещасний випадок № 34 від 28.02.2017 року нещасний випадок (закритий перелом лівої м/гомілкової кістки н/з зі зміщенням та повний розрив дельтоподібної зв`язки лівого гомілкового ступеневого суглобу) стався із ОСОБА_1 в період проходження служби при виконання службових обов`язків.

Довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках ОСОБА_1 встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 5% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, підстава: акт огляду МСЕК № 51098 (а. с. 14).

Також, відповідно до довідки В - 316 від 03.10.2019 року, майор поліції ОСОБА_1 , 1980 року народження, пройшов медичний огляд у Медичній військово-лікарській комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Вінницькій області" 03.10.2019 року Також, відповідно до довідки В - 316 від 03.10.2019 року, майор поліції ОСОБА_1 , 1980 року народження, пройшов медичний огляд у Медичній військово-лікарській комісії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Вінницькій області" 03.10.2019 року , за результатом якого встановлено: післятравматичний деформуючий остеоартроз лівого гомілково-ступеневого суглобу першої стадії з незначною розгинальною контрактурою. ПФС 0. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт ф. Н-1 від 28.02.2017 року). Діагноз: виразкова хвороба 12-палої кишки в стадії ремісії. Хронічний гастродуоденіт в стадії ремісії, без спаду живлення, з рідким загостренням. Захворювання, ТАК, пов`язане з службою в поліції. Діагноз: дейтераномалія типу "С". Захворювання, НІ, не пов`язане зі службою (а. с. 13).

, за результатом якого встановлено: післятравматичний деформуючий остеоартроз лівого гомілково-ступеневого суглобу першої стадії з незначною розгинальною контрактурою. ПФС 0. Травма, ТАК, пов`язана з виконанням службових обов`язків (акт ф. Н-1 від 28.02.2017 року). Діагноз: виразкова хвороба 12-палої кишки в стадії ремісії. Хронічний гастродуоденіт в стадії ремісії, без спаду живлення, з рідким загостренням. Захворювання, ТАК, пов`язане з службою в поліції. Діагноз: дейтераномалія типу "С". Захворювання, НІ, не пов`язане зі службою (а. с. 13)Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивачу внаслідок травми, отриманої у 2017 році, встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 5% без встановлення інвалідності, внаслідок чого позивач звернувся до відповідача з заявою (рапортом) на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини 2 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4 затверджено Порядок та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок № 4), який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 року за №163/28293, та набрав чинності з 29.02.2016 року.

Пунктом 1 розділу І Порядку № 4 передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в тому числі слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Пунктом 4 розділу І Порядку № 4 передбачено випадки, за яких призначається одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема у випадку, що пов`язаний з проходженням служби в поліції, органах внутрішніх справ (пункт 6 частини першої статті 97 Закону) - обставина, яка виникла внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, крім випадків, зазначених у підпунктах 1, 2 цього пункту.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності (підпункт 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4).

Пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 4 передбачено, що заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, навчального закладу за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до інших органів.

Пунктом 1 Розділу 4 Порядку № 4 визначено, що у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4, 5 розділу ІІІ, фінансові підрозділи готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2).

У разі надсилання запитів до інших органів (підрозділів) поліції, підприємств, установ, організацій, заявника, строк підготовки висновку про призначення одноразової грошової допомоги, може бути продовжено, до отримання відповідної інформації, для його належного оформлення, але не більш як на два місяці з дня відправлення запиту.

Висновок про призначення одноразової грошової допомоги складається працівником фінансового підрозділу і підписується керівниками фінансового та кадрового підрозділів органу поліції, навчального закладу, в якому поліцейський проходить (проходив) службу.

Згідно з пунктом 3 Розділу 4 Порядку № 4 рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.12.2019 року Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, з підстав того, що після звільнення з поліції, позивачу інвалідність не встановлена. При цьому, приймаючи висновок відповідач посилався на підпункт 3 пункт 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію".

Такий висновок суд оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 звертаючись до відповідача із заявою (рапортом) вказував на отримання травми під час виконання службових обов`язків, при цьому надав довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення втрати постійної працездатності (у відсотках), в якій йому встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках 5% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків без встановлення інвалідності.

Тобто, Головне управління Національної поліції у Вінницькій області розглядаючи заяву (рапорт) ОСОБА_1 від 12.11.2019 року повинне було виходити із підстав для призначення одноразової грошової допомоги встановленим підпунктом 6 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності), а не керуватися підпунктом 3 пункту 1 статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" (у разі визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків ...), який в даному випадку жодного відношення до спірних правовідносин не має.

Отже суд доходить висновку, що відповідачем фактично розгляд заяви (рапорту) про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності не здійснено, а прийнято рішення з питання яке позивачем не заявлялося.

Відтак, Головним управлінням Національної поліції у Вінницькій області не було дотримано встановленого нормами чинного законодавства порядку розгляду заяви (рапорту) ОСОБА_1 від 12.11.2019 року про призначення йому одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, а рішення Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання чи обмеження прав людини повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Таким чином законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Верховний Суд висловив таку ж позицію у своїх постановах від 27.02.2018 року (справа №695/102/17) та від 24.04.2018 року (справа № 712/8827/17).

При цьому, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 року у справі № 21-1465а15, від 02.02.2016 року у справі № 804/14800/14.

Відповідно до частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З огляду на встановлені обставини справи, та те, що відповідачем фактично розгляд заяви (рапорта) ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги внаслідок часткової втрати працездатності не проведено у відповідності до вимог чинного законодавства, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву (рапорт) позивача про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі чи втрати працездатності від 12.11.2019 року, відповідно до вимог статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського".

При цьому, оскільки у оскаржуваному листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності, підстави для відмови є аналогічними викладеним у висновку про призначення одноразової грошової допомоги від 16.12.2019 року, суд доходить висновку про визнання протиправним та скасування відмови Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, викладеній у листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується положеннями частини 3 статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, викладену у листі № 2683/04/29-2019 від 17.12.2019 року щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності та встановлення інвалідності.

Вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі чи втрати працездатності від 12.11.2019 року, відповідно до вимог статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" та наказу МВС України № 4 від 11.01.2016 року "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського".

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10, м. Вінниця, Вінницька область, 21050, )

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 10.08.2020 року.

Суддя Мультян Марина Бондівна