Справа № 200/14918/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-08-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року справа №200/14918/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д.,

секретар Сізонов Є.С.,

за участі представника позивача Молчанової Н.В.,

представника відповідача Помалюк І.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 200/14918/18-а (суддя 1 інстанції Кониченко О.М., повний текст складено 16.04.2020р. в м. Слов`янськ Донецької області) позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкового повідомлення-рішення, -

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі - відповідач), в якому просила визнати неправомірними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 № , яким застосовані штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) у вигляді збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів, 14070100" на п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім грн. сімдесят три коп.; податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 № , про застосовані штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) у вигляді збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "мито на товари, які ввозяться (пересилається) територію України товарів, 15010200 на вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири грн. дев`ять коп.; податкове повідомлення-рішення від 17.09.2018 № застосовані штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) у вигляді збільшення суми грошового зобов`язання за платежем "акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) 14030800 на сто сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. шістдесят чотири коп.

В обґрунтування позову зазначила, що спірні акти індивідуальної дії прийняті на порушення чинного законодавства без врахування обставин справи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року позов задоволено. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДФС у Донецькій області від 17.09.2018 №, яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів, 14070100" у сумі п`ятдесят чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім грн. сімдесят три коп. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДФС у Донецькій області від 17.09.2018 №, яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем "мито на товари, які ввозяться (пересилається) територію України товарів, 15010200 у сумі вісім тисяч шістсот вісімдесят чотири грн. дев`ять коп. Визнано неправомірним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДФС у Донецькій області від 17.09.2018 № , яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем «акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) 14030800» у сумі сто сімдесят тисяч дев`ятсот вісімнадцять грн. шістдесят чотири коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області () на користь Державного бюджету судовий збір у розмірі 3637,84 грн.

Не погодившись з рішенням суду, відповідачем подана апеляційна скарга, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги, апелянтом зазначено, що судом не враховано, що судовим рішенням по справі № 242/2148/18, згідно якої суд вважав обставини, встановлені цим рішенням, яке набрало законної сили, встановленими, по суті не встановлювалися факти, які мають значення по справі щодо порушення позивачем вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства щодо переміщення транспортного засобу, ввезеного 10.06.2017 в митному режимі транзиту. Наголошує, що докази відповідача щодо правомірності висновків акту перевірки та визначення грошових зобов`язань обґрунтовано іншими наявними доказами, які зазначено в акті перевірки, у відзиві, письмових поясненнях та які наявні в матеріалах справи.

Під час апеляційного розгляду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги, проти чого заперечував представник позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

Позивач, ОСОБА_1 є фізичною особою, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

З 16.08.2018 по 22.089.2018 податківцями проведена документальна позапланова невиїзна перевірка позивача в частині дотримання вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства при переміщенні у митному режимі транзиту транспортного засобу марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , рік виготовлення 2001 року, об`єм двигуна 1997см3, через митний кордон України, якій ввезено 10.06.2017, за результатами якої складений Акт №954/05-99-13-04/ НОМЕР_1 від 30.08.2018 «Про результати документальної позапланової не виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питань державної митної справи, в частині дотримання вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства щодо переміщення транспортного засобу, ввезеного 10.06.2017 в митному режимі транзиту» (а.с. 16-32).

Висновками Акту перевірки встановлено, що фізична особа ОСОБА_1 в порушення ст.90, ч.1 ст.93, п.1 ч.1 ст.95, ст.102, ст.284, п.2 ч.1 ст.292, ст.295, п.4 ч.10 ст.374 Митного кодексу України здійснила ввіз на митну територію України транспортного засобу в митному режимі транзит без сплати митних платежів та не дотримала умов такого транзиту, внаслідок чого, в порушення ст.289, ст.293, ч.4 ст.296, ст.276, ст.278, ст.377, п.3 ст.380 Митного кодексу України та ч.3 п.180.1 ст.180, п.185.1 ст.185, п.206.6 ст.206, п.212.1 ст.212, п.213.1, пп.213.3.3 п.213.3 ст.213, п.218.3 ст.218 Податкового кодексу України, не сплатила митні платежі, які згідно з діючим законодавством необхідно сплатити до державного бюджету України при ввезенні транспортного засобу на митну територію України в сумі 193 993,16 грн., а саме в розрізі наступний платежів: мита у розмірі - 6 947,27 грн.; акцизного податку у розмірі - 143 134,91 грн.; податку на додану вартість у розмірі - 43 910,98 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем сформовані та направлені на адресу позивача повідомлення рішення від 17.09.2018 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів, 14070100» на 54888,73 грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням 43910,98 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями 10977,75 грн.; №, яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, які ввозяться (пересилається) громадянами, 15010200» на 8684,09 грн., із яких за податкове зобов`язання 6947,27 грн., штрафні (фінансові) санкції 1736,82 грн.; №, яким збільшена сума грошового зобов`язання за платежем «акцизний податок з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів) 14030800» на 178918,64 грн., із яких за податкове зобов`язання 143134,91 грн., штрафні (фінансові) санкції 35783,73 грн. (а.с. 23-25).

Позивачка скористалася правом адміністративного оскарження (а.с. 33).

Рішенням Державної Фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 04.12.2018 року № 19030/м/99-99-11-06-03-25, спірні податкові повідомлення-рішення залишені без змін, а скарги позивача без задоволення (а.с. 43-47).

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з того, що оскільки постанова начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил №0025/70000/18 від 06 березня 2018 року відносно позивача за ст. 485 Митного кодексу України скасована, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України, закрита, то податкові повідомлення рішення відповідача про збільшення грошового зобов`язання з акцизного податку з ввезених транспортних засобів (крім мотоциклів та велосипедів), податку на додану вартість з ввезених на територію України товарів, мита на товари, які ввозяться (пересилаються) громадянами підлягають визнанню протиправними та повинні бути скасовані, що є помилковим з огляду на наступне.

Спірні правовідносини урегульовані Конституцією України, Митним кодексом України (надалі - МК України), Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно зі статтею 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Статтею 95 МК України встановлено строк транзитного перевезення, який для автомобільного транспорту становить 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Відповідно до статті 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, не повинні використовуватися з жодною іншою метою, крім транзиту, та мають бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, встановленого статтею 95 зазначеного Кодексу.

Згідно зі статтею 284 МК України за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V "Митні режими" цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом до товарів, поміщених у митний режим транзиту.

Пунктом 2 частини першої статті 292 МК України визначено, що митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Системний аналіз змісту наведених норм свідчить про те, що нормами Митного кодексу України встановлено особливі вимоги щодо використання митного режиму транзиту, які полягають у виконанні обов`язків щодо строку транзитного перевезення для автомобільного транспорту та заборони використання транспортних засобів з будь-якою іншою метою, окрім транзиту. Лише при виконанні таких умов застосовується умовно повне звільнення від оподаткування ввізним митом.

Статтею 293 МК України унормовано, що особами, на яких покладається обов`язок із сплати митних платежів, у разі недотримання вимог цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають повне або часткове звільнення від сплати митних платежів - є особи, відповідальні за дотримання митного режиму.

Позиція відповідача ґрунтується на тому, що пільги у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування автотранспортного засобу марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , країна реєстрації - Литовська Республіка, надані позивачу виключно у разі дотримання нею вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України, та виключно з метою переміщення цього транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів, без будь-якого його використання, в термін визначений статтею 95 МК України.

Використанням товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, в даному випадку є факт перебування транспортного засобу у користуванні позивача на митній території України без виконання зазначених вище та встановлених законодавством обов`язків щодо завершення митного режиму транзит.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до п.п. 2.1 п. 2 р. ІІІ Акту перевірки, до Головного управління ДФС у Донецькій області від Донецької митниці ДФС листом № 1828/7/05-70-20-02 від 12.03.2018 надійшли матеріали щодо громадянки України ОСОБА_1 про факти використання транспортного засобу, стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 193993,16 грн., в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги на підставі яких постановою Донецької митницею ДФС від 06.03.2018 у справі про порушення митних правил № 0025/70000/18 ОСОБА_1 визнано винною в порушенні митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Так, відповідно до вищенаведеної постанови в справі про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06.03.2018 Донецької митниці ДФС, встановлено наступне: 10.06.2017 громадянином України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС на митну територію України ввезено транспортний засіб «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , (країна реєстрації Литовська Республіка), по каналу спрощеного митного контролю «зелений коридор» у митному режимі транзиту.

25.10.2017 в результаті опрацювання листа Чергнігівської митниці ДФС № 3848/25-70-20-04 від 12.09.2017 щодо порушення строків, визначених ст. 95 МК України, Донецькою митницею ДФС складено протокол про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06.02.2018 у відношенні ОСОБА_1 .

Під час перевірки відповідачем також були використані: висновок Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України № 305 від 14.02.2018 судової автотоварознавчої експертизи за матеріалами справи про порушення митних правил № 0025/70000/18; лист Донецької митниці ДФС від 22.02.2018 № 66/ДЗ/05-70-19-01 та розрахунку суми митних платежів при ввезенні товару до нього; копія реєстраційного посвідчення НОМЕР_5 транспортного засобу марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_3 , (країна реєстрації Литовська Республіка); копія 1 сторінки паспорту серії НОМЕР_6 громадянина ОСОБА_1 ; лист ГУ ДФС у Донецькій області від 20.03.2018 № 11996/10/05-99-13-04-26 про надання пояснень та їх документального підтвердження на адресу ОСОБА_1 - надісланий поштою з повідомленням про вручення. Зазначений лист згідно корінця рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення був вручений 11.04.2018 року. Відповідь на зазначений лист до ГУ ДФС у Донецькій області не надходила; запит до Регіонального сервісного центру МВС України від 16.05.2018 №20631/10/05-99-13-04- 26. Отримано відповідь від 26.05.2018 № 31/5-1441-2845.

Так, в Акту перевірки зазначено, що відповідно до висновку № 305 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.02.2018 вартість транспортного засобу «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_7 «PEUGEOT 206 СС», (країна реєстрації Литовська Республіка), становить 2 366,00 евро (що, згідно з курсом валют, встановлених Національним Банком України на 10.06.2017, складає 69 472,74 грн.).

Згідно з доповідною запискою Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 22.02.2018 № 66/ДЗ/05-70-19-01, сума пільг, наданих у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування гр. ОСОБА_1 при ввезенні транспортного засобу «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_7 , (країна реєстрації Литовська Республіка), складає 193 993,16 грн. (а саме, ввізне мито - 6 947,27 грн., акциз - 143 134,91 грн., ПДВ - 43 910,98 грн.).

Таким чином, гр. ОСОБА_1 , використовуючи транспортний засіб «PEUGEOT 206СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , (країна реєстрації Ли товська Республіка), стосовно якого надані пільги щодо сплати митних платежів на загальну суму 193 993,16 грн., в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, вчинив порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України.

Вина гр. ОСОБА_1 в порушенні митних правил доведена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил №0025/70000/18, листами митниць ДФС, висновком № 305 судової автотоварознавчої експертизи Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз від 14.02.2018, доповідною запискою Управління адміністрування митних платежів Донецької митниці ДФС від 22.02.2018 №66/ДЗ/05-70-19-01, листом сектору розгляду звернень та забезпечення доступу до публічної інформації Донецької митниці ДФС від 23.01.2018 № 6/ВН/05-70-08, витягами з баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС.»(а.с. 17-18).

Рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 19.11.2019 року по справі № 242/2148/18, залишеного без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 року скасована постанова заступника начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06 березня 2018 відносно позивача за ст. 485 Митного кодексу України, справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст. 485 Митного кодексу України закрита.

Проте, слід зазначити, що цим рішенням було встановлено порушення митницею норм процесуального права при розгляді справи, по суті не встановлювалися факти, які мають значення щодо порушення позивачем вимог податкового, митного, валютного та іншого законодавства щодо переміщення транспортного засобу, ввезеного 10.06.2017 в митному режимі транзиту.

Отже, доводи податкового органу є такими, що заслуговують на увагу.

З огляду на матеріали справи та пояснень представника позивача під час апеляційного розгляду справи, громадянкою України ОСОБА_1 10.06.2017 року на митну територію України ввезено товар - транспортний засіб марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , країна реєстрації - Литовська Республіка, щодо якого надано пільги зі сплати митних платежів, у митному режимі транзиту.

Позивачкою у строк до 20.06.2017 року з митної території України транспортний засіб не вивозився та у інший митний режим не переміщувався, із заявою про продовження строку перебування на митній території України вищевказаного транспортного засобу позивачка не зверталась, автомобіль марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , країна реєстрації - Литовська Республіка у розшуку не перебуває, будь-яких заяв до митних органів ДФС від позивача не надходило.

Таким чином, митним органом, правильно встановлено використання транспортного засобу в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Згідно матеріалів справи позивачем не було сплачено митні платежі при ввезенні транспортного засобу, оскільки обрано митний режим "транзит", тобто правовий режим, який, відповідно до положень цього Кодексу, не передбачає сплату митних платежів, - на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з позицією відповідача, що пільги у вигляді умовного повного звільнення від оподаткування автотранспортного засобу марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , країна реєстрації - Литовська Республіка, який переміщується у митному режимі транзиту, надані ОСОБА_1 виключно у разі дотримання нею вимог та обмежень, встановлених главою 17 МК України, та виключно з метою переміщення цього транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів, без будь-якого його використання, в термін визначений статтею 95 МК України.

Позивач у позові посилається на те, що митним органом не доведено використання транспортного засобу в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, водночас сам факт поміщення транспортного засобу в митний режим "транзит" свідчить про те, що існує заборона використання транспортного засобу з будь-якою іншою метою, окрім транзиту в межах десятиденного строку. Отже, пропуск десятиденного строку на переміщення транспортного засобу між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів також вважається використанням транспортного засобу в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Однак, позивачем не надано ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції доказів подання відповідної заяви або інформації до уповноважених органів про поміщення вищезазначеного автомобіля, в інший митний режим, аварію або дію обставин непереборної сили стосовно вказаного транспортного засобу.

В позовній заяві позивачка зазначає, що вона не є власницею або користувачем транспортного засобу, а тому не є платником митних платежів, що є помилковим.

Частиною 1 статті 293 Митного кодексу України визначено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати митних платежів, є декларант. Якщо декларування товарів здійснюється особою, уповноваженою на це декларантом, на таку особу покладається обов`язок із сплати митних платежів солідарно з декларантом.

Матеріалами справи підтверджено факт ввезення позивачем 10.06.2017 року на митну територію України товар - транспортний засіб марки «PEUGEOT 206 СС», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_4 , країна реєстрації - Литовська Республіка, що не заперечувалося позивачем під час розгляду при оскарженні постанови заступника начальника Донецької митниці Державної фіскальної служби України про порушення митних правил № 0025/70000/18 від 06 березня 2018 відносно позивача за ст. 485 Митного кодексу України.

Отже, обов`язок із сплати митних платежів покладається саме на ОСОБА_1 .

Доводи позивача про відсутність належних доказів встановлення вартості такого транспортного засобу у визначеному законом порядку є неприйнятними, оскільки висновок судової автотоварознавчої експертизи здійснений з використанням національного стандарту № 1 «Загальні принципи оцінки майна та майнових прав», затверджених постановою. Кабінету міністрів України № 1440 від 10.09.2003 року, Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України № 145/5/2092 від 24.11.2003, та довідкових джерел інформації, тому є достатнім доказом для встановлення вартості транспортного засобу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час судового розгляду, тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року у справі № 200/14918/18-а скасувати.

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Повний текст постанови складений 11 серпня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць