Справа № 340/732/20
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 червня 2020 року м. Дніпросправа № 340/732/20

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Мельника В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року в адміністративній справі №340/732/20 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування рішення та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить: визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.01.2020 року № 49 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1; поновити лейтенанта поліції ОСОБА_1. на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції.

В обґрунтування вимог представник позивача зазначив, що відповідачем на підставі висновків службового розслідування встановлених у порушення принципу презумпції невинуватості, за відсутності обвинувального вироку суду, виключно на припущеннях щодо вчинення позивачем злочину, 17.01.2020 видано наказ № 49"Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" яким накладено дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року адміністративний позов було задоволено. Визнано протиправним та скасувано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 17.01.2020 року № 49 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1. Поновлено лейтенанта поліції ОСОБА_1. на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції. В частині поновлення лейтенанта поліції ОСОБА_1. на посаді інспектора взводу №2 роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції звернути рішення до негайного виконання.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сторони повідомлені про розгляд справи у відповідності до норм визначених КАС України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, що наказом №584о/с від 01.08.2019 року ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу №2 роти №1 батальйону патрульної поліції в Кіровоградській області.

Наказом № 667 від 27.09.2019 року позивача, з метою охорони інтересів суспільства і держави, забезпечення публічної безпеки та порядку, безпеки дорожнього руху, виявлення та припинення кримінальних та адміністративних правопорушень, відряджено для несення служби в місті Ізмаїл до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

Вказаний наказ до суду не надано, сторони у справі не заперечують щодо зазначених у наказі обставин.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №49 від 17.01.2020 року «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

В оскаржуваному наказі зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що позивач вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в грубому порушенні правил етичної поведінки з корисливих мотивів, з метою задоволення власних інтересів усупереч інтересам служби, нехтуючи обов`язками, покладеними законом та підзаконними нормативно-правовими актами, що спричинило значний суспільний резонанс та призвело до поширення в мережі Інтернет інформації щодо його протиправних дій та підриву авторитету Національної поліції, формування в громадськості негативної думки про поліцейських, дискредитації діяльності органів Національної поліції в умовах системного реформування органів державної влади України.

Підставою видання вказаного наказу став висновок службового розслідування від 20.12.2019.

Представником відповідача не виконано вимоги ухвали суду від 10.03.2020, не надано до суду матеріали службового розслідування.

З дослідженого судом висновку службового розслідування від 20.12.2019 встановлено, що останній містить опис:

-процесуальних документів (з мережі Інтернет), листів органів прокуратури щодо досудового розслідування у кримінальному провадженні від 27.09.2019 року № 0000102, в якому 21.10.2019 ОСОБА_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України;

-пояснень керівників позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які не містять даних щодо вчинення позивачем дисциплінарного проступку;

-посилання на інформацію з мережі Інтернет;

-повідомлення про запрошення позивача для надання письмових пояснень та відмові 17.12.2019 позивача в наданні пояснень.

Представником відповідача доказів на підтвердження обставин викладених у висновку службового розслідування не надано.

Також, відповідачем до суду не надано документальних доказів притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Не погодившись з обґрунтованістю прийняття вказаного наказу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що висновки, зроблені в службовому розслідуванні є передчасними, сформовані з порушенням норм матеріального права та є протиправними, а тому є обґрунтованим визнання протиправними та скасування наказу від 17.01.2020 року № 49 "Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення" в частині пункту 1 щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби лейтенанта поліції ОСОБА_1.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України «Про Національну поліцію».

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Приписам ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 9 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.12.2015 № 901-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Оскільки на момент виникнення та реалізації спірних правовідносин Закон України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» не набрав чинності, при вирішенні питання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності, слід керуватися саме приписами Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 року № 3460-IV «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України».

Згідно ст. 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Статтею 2 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справи України визначено, що дисциплінарний проступок це невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно ст. 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) усне зауваження; 2) зауваження; 3) догана; 4) сувора догана; 5) попередження про неповну посадову відповідність; 6) звільнення з посади; 7) пониження в спеціальному званні на один ступінь; 8) звільнення з органів внутрішніх справ.

Приписами ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України визначено, що з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування встановлюється міністром внутрішніх справ України.

Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органу внутрішніх справ.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що недотримання працівником Національної поліції службової дисципліни має наслідком вчинення ним дисциплінарного проступку та можливості подальшого притягнення його до дисциплінарної відповідальності. При цьому, обставини дисциплінарного проступку мають встановлюватись під час службового розслідування.

Як свідчать встановлені обставини справи, що підстава для звільнення позивача зі служби зумовлена досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні від 27.09.2019 року № 0000102, в якому 21.10.2019 року ОСОБА_1 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

Отже, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, фактичною підставою для такого звільнення були висновки відповідача щодо вчинення позивачем протиправних дій, які містять ознаки кримінального правопорушення та викладені в повідомленні про підозру від 21.10.2019 року.

Втім, колегія суддів зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Суд зазначає, що вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи Присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Так, зі спірного наказу вбачається, що позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення правил етичної поведінки та задоволення власних інтересів усупереч інтересам служби, нехтуючи обов`язками, покладеними законом та підзаконними нормативно-правовими актами, що спричинило значний суспільний резонанс та призвело до поширення в мережі Інтернет інформації щодо його протиправних дій та підриву авторитету Національної поліції, формування в громадськості негативної думки про поліцейських, дискредитації діяльності органів Національної поліції в умовах системного реформування органів державної влади України.

Однак висновки службового розслідування не містять посилання на обставини, в чому саме ці дії полягали, якими доказами це підтверджується та до яких негативних наслідків призвело.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що відповідачем при проведенні службового розслідування не було дотримано приписів ст. 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, тому як не було з`ясовано всіх обставин вчинення дисциплінарного проступку.

Поряд з вказаним, за приписами ч.ч. 1, 5 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Згідно ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

У рішенні від 10 лютого 1995 року в справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Відтак, з огляду на вказані правові приписи, позивач може вважатися винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України та вчиненні відповідних протиправних дій, лише після набрання законної сили вироком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, вирок у кримінальному проваджені № 0000102, судом не приймався.

Також, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що вчинення кримінального (корупційного) правопорушення у разі набрання законної сили відповідним рішенням суду - є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції, що передбачена п.10 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, а тому наказ про звільнення позивача за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону "Про національну поліцію" є передчасним.

Вказані правові висновки також відповідають правовим висновкам Верховного Суду, викладеним в постанові від 14.11.2018 року по справі № 802/522/16-а, що враховується судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості визнання протиправними та скасування наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №49 від 17.01.2020 року «Про застосування до працівника управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції дисциплінарного стягнення» до ОСОБА_1 .

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 07.04.2020 року в адміністративній справі №340/732/20- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник