Справа № 539/4366/19
Суддя: Алтухова О. С.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/4366/19
Провадження № 2-а/539/42/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Лубни

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді - Алтухової О.С.,

за участю секретаря - Ануфрієвої Н.М.,

учасники справи у судове засідання не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Лубенського міськрайонного суду за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчого провадження, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив: поновити строк звернення до суду, скасувати постанову Лубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27 червня 2012 року ВП 22557302 про закінчення виконавчого провадження.

Відновити виконавче провадження щодо виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 червня 2010 року у справі 2-1474/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про проведення перерахунку та стягнення одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2010 року цивільну справу 2-1474/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про проведення перерахунку та стягнення одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС позовні вимоги задоволено частково. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової компенсації протиправними. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової компенсацію, як інваліду другої групи по захворюванню пов`язаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на підставі статті 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 2 групи інвалідності 17 грудня 2009 року встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2009 рік» з урахуванням виплаченої суми компенсації.

05 листопада 2010 року, на підставі вказаного рішення від 23 червня 2010 року, судом першої інстанції видано виконавчий лист № 2-1474/10, строком пред`явлення до виконання до 30 серпня 2013 року.

11 листопада 2010 року відповідачем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 червня 2010 року ВП 22557302.

Проте, 27 червня 2012 року Лубенським міськрайонним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 (чинного на час постанови від 27 червня 2012 року).

Про наявність постанови по закінчення виконавчого провадження йому стало відомо лише з листа відповідача 28 жовтня 2019 року.

Вважає вказану постанову суб`єкта владних повноважень про закінчення виконавчого провадження з підстав визначених пункту 11 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» № 606 протиправною.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надіслав заяву в якій просив розгляд справи здійснювати у його відсутність та задовольнити позовні вимоги.

Представник управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради у судове засідання не з`явився, згідно наданого клопотання просили справу розглядати у відсутність їхнього представника.

Представник Лубенського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився, згідно наданого заперечення позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали, просили відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач звертаючись до суду з вищевказаним позовом просив поновити йому строк звернення до суду з тих підстав, що про наявність постанови про закінчення виконавчого провадження йому стало відомо лише з листа відповідача 28 жовтня 2019 року № 25096. ОСОБА_1 звернувся до Лубенського міськрайонного суду з позовною заявою 05 листопада 2019 року.

Відповідно до частин першої та другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 121 КАС України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За вказаних обставин, суд визнає поважними причини пропуску строку та поновлює позивачу строк звернення до адміністративного суду.

Судом встановлено, що рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 червня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про проведення перерахунку та стягнення одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС задоволено частково. Визнано дії Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 одноразової грошової компенсації протиправними. Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової компенсацію, як інваліду другої групи по захворюванню пов`язаному із ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в розмірі 45 мінімальних заробітних плат на підставі статті 48 ЗУ "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з розрахунку мінімальної заробітної плати на час встановлення 2 групи інвалідності 17 грудня 2009 року встановленого Законом України „Про Державний бюджет України на 2009 рік» з урахуванням виплаченої суми компенсації.

05.11.2010 року Лубенським міськрайонним судом видано виконавчий лист № 2-1474.

11.11.2010 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження»(далі - Закон № 606-ХІV) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно з частиною першою статті 11 Закону №606-ХІV державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 49 Закону №606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у разі повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 75 Закону №606-ХІV після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов`язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їхнього вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону, для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною другою статті 75 Закону №606-ХІV у разі невиконання зазначених вимог без поважних причин державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону й не пізніше п`яти робочих днів із дня його накладення повторно перевіряє стан виконання рішення.

Частиною третьою статті 75 Закону №606-ХІV у разі, якщо виконати рішення без участі боржника неможливо, державний виконавець накладає на боржника штраф відповідно до статті 89 цього Закону та вносить подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно із законом, після чого виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, і повертає виконавчий документ до суду чи іншого органу (посадової особи), що його видав.

Згідно з частиною третьою статті 49 Закону №606-ХІV про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов`язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Встановлено, що 27 червня 2012 року державний виконавець закінчив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-1474/10, виданого 05 листопада 2010 року Лубенським міськрайонним судом Полтавської області, на підставі пункту 11 частини першої статті 49 Закону №606-ХІV.

Системний аналіз положень пункту 11 частини першої статті 49 у поєднанні з частиною третьою статті 75 Закону № 606-ХІV дає підстави для висновку, що, якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

Прийняттю державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження мають передувати певні дії відносно боржника, послідовність яких визначена Законом №606-ХІV.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18 червня 2019 року в справі №826/14580/16 (пункти 40- 43) висловив правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу та звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності визначено наслідком повторного невиконання боржником без поважних причин рішення суду, за яким боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії. Однак звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Як убачається з листа Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради від 30.07.2020 № 07-48/2516, розпорядженням начальника управління від 17.11.2010 року було зроблено перерахунок та направлено особову справу ОСОБА_1 до Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області для проведення виплати.

Однак, відомості про те, що ОСОБА_1 проведено виплату, відсутні, тобто на сьогоднішній день рішення суду залишається не виконаним.

Тому, відповідач приймаючи спірну постанову, не вчинивши всіх передбачених законом дій з виконання рішення суду, передчасно закінчив виконавче провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Жовнер проти України» від 29 червня 2004 року (заява №56848/00) підкреслюється, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод), також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які в країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній зі сторін.

Таким чином постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята передчасно, всупереч приписам частини другої статті 2 КАС України та частини другої статті 19 Конституції України.

Аналогічні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 липня 2019 року (справа № 440/297/13-а), від 18 червня 2019 року (справа № 826/14580/16, провадження № К/9901/25428/18).

На підставі ст. ст. 77, 90, 162, 242, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС, суд -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду на оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Лубенського міськрайонного відділу ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), третя особа Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про скасування постанови про закінчення виконавчого провадження та відновлення виконавчого провадження - задовольнити.

Скасувати постанову Лубенського міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 27 червня 2012 року ВП 22557302 про закінчення виконавчого провадження.

Зобов`язати Лубенський міськрайонний відділ ДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) відновити виконавче провадження щодо виконання рішення Лубенського міськрайонного суду від 23 червня 2010 року у справі 2-1474/10 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, Центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Головного управління праці та соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації про проведення перерахунку та стягнення одноразової компенсації, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суд через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 04 серпня 2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду О.С.Алтухова