Справа № 953/5969/20
Суддя: Бородіна Н. М.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/5969/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Бородіної Н.М.
за участю секретаря Кострової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до заступника командира роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Колодочка Валентина Сергійовича, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та скасування постанови,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся у суд з позовом до відповідача, заступника командира роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Колодочка В.С., в якому просить суд визнати дії відповідача щодо складання постанови протиправними, скасувати постанову ЕАК№2334108 від 02.04.2020р.
Ухвалою суду від 12.06.2020року Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції залучено до участі у справі, у якості співвідповідача.
В обґрунтування позову зазначає, що 02.04.2020року старшим лейтенантом поліції Колодочка В.С. було винесено постанову ЕАК №2334108,якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. за порушення п.2.1 ґ ПДР України. Однак поліцейський не мав права вимагати пред`явлення полісу обов`язкового страхування оскільки були відсутні підстави передбачені законом. Однак поліцейський не зважаючи на доводи позивача склав оскаржувану постанову без підготовки до розгляду, порушивши об`єктивність розгляду справи та позбавивши позивача гарантованих законом прав в тому числі права на захист.
Позивач в судове засідання не з"явився, повідомлявся судом належним чином.
Відповідачем, старшим лейтенантом поліції Колодочка В.С. надано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. До відзиву відповідачем надано відеозапис.
В судовому засіданні представник відповідача УПП в Харківській області проти позову заперечував.
Суд вислухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Постановою серія ЕАК №2334108 від 02.04.2020року встановлено, що ОСОБА_1 02.04.2020року керував автомобілем Мазда д.н. НОМЕР_1 в м. Харків по пл.. Павловський,5 у темну пору доби з непрацюючим заднім лівим покажчиком стоп сигналу, чим порушив п.31.4.3 А, а також при перевірці документів не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних тз, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України, в наслідок чого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.
Диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП передбачено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Позивач у позові фактично не заперечував факт того, що він не пред`явився поліс страхування оскільки вважав, що поліцейський вимагає його незаконно тому, що згідно ст.. 21.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.
Однак, посилання позивача, що відповідачем не дотримано положення п. 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставними.
Так, частина перша статті 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.
Водночас, частина третя вказаної статті встановлює, що при вчиненні адміністративних правопорушень, перелічених в статті 258 КУпАП протокол не складається, а виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення.
Вказана норма містить гіпотезу про факт вчинення адміністративного правопорушення та диспозицію необхідності фіксації вчиненого правопорушення протоколом.
Отже, законодавець, з метою спростити та скоротити в часі розгляд деяких справ про адміністративне правопорушення, становив виняток з диспозиції статті 254 КУпАП. Однак спрощений розгляд справ за вказаними статтями не зменшує їх суспільну небезпечність і не встановлює жодних привілеїв у порівнянні з іншими статями КУпАП, складання протоколу в яких є обов`язковою процедурою.
Поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності входить до комплексу обов`язкових документів, які дають право керування транспортним засобом на рівні з посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Зазначені висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду ,яка викладена у постанові №572/703/17 від 05 червня 2019 року.
Будь-яких доказів наявності у позивача поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності станом на 02.04.2020 року на час прийняття постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, так само, як і на момент розгляду справи судом позивачем не надано. Крім того, відповідачем до відзиву додано роздруківку із сайту МТСБУ, з якої вбачається, що станом на 02.04.2002року, тобто на час складання постанови, поліса страхування на автомобіль КХ8888АМ не знайдено.
Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
З наданих сторонами відеозаписів вбачається, що позивачу під час розгляду справи було роз`яснені права. Ніяких клопотань зокрема про залучення до участі у справі адвоката, оголошення перерви для надання можливості скористатися правовою допомогою та підготовкою до справи, позивач не заявляв.
Враховуючи зазначене, судом не приймається посилання позивача на порушення його права на захист.
Також у позові позивач зазначає, що постанова була винесена одразу з приводу чого суд заначає наступне.
Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
Враховуючи наведене, посилання позивача на те, що інспектор не мав права невідкладно розглядати справу про адміністративне правопорушення, є безпідставними.
Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією.
Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».
Враховуючи викладене, проаналізувавши в своїй сукупності докази у справі, що надані сторонами, виходячи з досліджених судом наявних матеріалів справи, оглянутих відеозаписів, що надані сторонами у справі, та виходячи з норм ст.ст.19,61 Конституції України та ст.ст.9,73,76,77 КАС України , суд приходить до висновку, що з урахуванням наданих відповідачем-суб`єктом владних повноважень доказів, чітко, достатньо та «поза розумним сумнівом» (який стосується оцінки доказів і про що вказується у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та остаточному Рішенні ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України від 17.06.2011 року) вбачається, що ОСОБА_1 02.04.2020року керував автомобілем Мазда д.н. НОМЕР_1 в м. Харків по пл.. Павловський,5 та при перевірці документів не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, чим порушив п. 2.1.ґ ПДР України, що є складом адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.
При цьому, поліцейським дотримана процедура розгляду справи, позивачу роз`яснені права, що підтверджується відеозаписами.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що в діях позивача міститься склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки факт порушення водієм зазначеної статті поліцейським доведено та судом, під час судового розгляду справи, встановлено.
За таких обставин постанова у справі про адміністративне правопорушення винесена уповноваженою посадовою особою з дотриманням вимог Закону.
Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених обставин справи, суд приходить до висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення скасуванню не підлягає.
Враховуючи відмову у задоволенні позову судові витрати у вигляді правничої допомоги стягненню з відповідача не підлягають.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 77, 241,242 КАС України, суд,-
В задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до заступника командира роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Колодочка Валентина Сергійовича ( м. Харків вул.. Шевченко б. 315), Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції ( м. Харків вул.. Шевченко б. 315) про визнання протиправними дій та скасування постанови- відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Повний текст рішення виготовлений 06.08.2020року.
Суддя Н.М. Бородіна