Справа № 480/3072/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 р. Справа №480/3072/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Сумська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ Держгеокадастру у Сумській області), і просить суд:

- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковиаківського району м. Суми, викладену в наказі від 29.04.2020 № 18-17390/16-20-СГ;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м.Суми.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м.Суми. Наказом від 29.04.2020 № 18-17390/16-20-СГ відповідач відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки землі за рахунок яких планується формування земельної ділянки відносяться до земель сільськогосподарського призначення (багаторічні насадження). За таких обставин Головне управління Держгеокадастру у Сумській області не має правових підстав для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Позивач вважає відмову ГУ Держгеокадастру у Сумській області протиправною, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в наказі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області не вказано жодної з них. Таким чином, підстави для відмови у надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні.

Ухвалою суду від 19.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

11.06.2020 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що наказом від 29.04.2020 №18-17390/16-20-СГ, відмовлено позивачу у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, оскільки землі за рахунок яких планується формування земельної ділянки відноситься до земель сільськогосподарського призначення на яких розміщуються багаторічні насадження, а саме, знаходиться сад. Оскільки багаторічні насадження (сади), які розміщуються на земельній ділянці, неможливо відділити від цієї земельної ділянки без втрати їх цільового призначення або істотного знецінення, то відповідно дані багаторічні насадження є складовою частиною цієї земельної ділянки як неподільної речі, а тому при переході права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення під товарним сільськогосподарським виробництвом до громадянина переходить також право власності на всі його складові частини, у тому числі і багаторічні насадження. Отже, сади не є окремою річчю, а тому відносно них не можуть виникати цивільні права та обов`язки і, відповідно, укладатися будь-які цивільно-правові угоди.

Також відповідач зазначив, що земельна ділянка, на якій розміщуються багаторічні насадження, перебувала у колективній власності радгоспу «Червоний партизан» с.Пісчане Сумського району Сумської області. Отже землі, у межах яких знаходиться земельна ділянка, яка планується до відведення позивачу, після припинення радгоспу «Червоний партизан» вважаються власністю Піщанської сільської ради. Крім того, рішенням Сумської міської ради від 24.04.2019 № 4989-МР добровільно до територіальної громади м. Суми Сумської міської ради приєднано територіальну громаду села Піщане, таким чином, розпорядником земельної ділянки та розміщеним на ній садом є територіальна громада міста Суми, тобто Сумська міська рада.

Ухвалою суду від 15.06.2020 задоволено заяву Головного управління Держгеокадастру у Сумській області та залучено до участі у справі №480/3072/20 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Сумську міську раду.

Ухвалою суду від 26.06.2020 задоволено заяву Сумської міської ради про продовження процесуального строку для подання пояснень щодо позову та продовжено Сумській міській раді, встановлений ухвалою суду від 15.06.2020, процесуальний строк для подання пояснень щодо позову до завершення строку дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), встановленого Кабінетом Міністрів України.

31.07.2020 від Сумської міської ради надійшли письмові пояснення, у яких третя особа зазначає, що з 24.04.2019 село Піщане входить до складу Сумської міської об`єднаної територіальної громади, а Піщанська сільська рада не функціонує у зв`язку з передачею всіх своїх прав та обов`язків Сумській міській раді, відтак, землі, які знаходились у колективній власності чи в постійному користуванні КСП "Червоний партизан" належать на праві власності Сумській міській раді. Однак, у зв`язку з тим, що у третьої особи відсутні правовстановлюючі документи, крім Технічного звіту з коригування планових матеріалів зйомок минулих років за радгоспом "Червоний партизан" с.Піщане Сумського району Сумської області 1986 року, Плану землекористування цього радгоспу 1986 року, на цей час не вбачається можливим достеменно встановити чи перейшло до КСП "Червоний партизан", у порядку правонаступництва, право постійного користування чи право колективної власності на земельні ділянки, зазначені в Державному акті на право колективної власності на землю від 14.08.1997 та в Державному акті на право постійного користування землею від 08.08.1997 як землі запасу (№16).

Дослідивши матеріали справи, встановивши всі фактичні обставини справи, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у квітні 2020 року позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м.Суми (а.с.11).

Наказом від 29.04.2019 № 18-17390/16-20-СГ відповідач відмовив у наданні дозволу та повідомив, що землі за рахунок яких планується формування земельної ділянки відноситься до земель сільськогосподарського призначення (багаторічні насадження) (а.с. 10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Головного управління Держгеокадастру у Сумській області у наданні позивачу дозволу на розроблення документації із землеустрою необґрунтованою, з огляду на наступне.

Особливості безоплатної передачі земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність врегульовані статтею 118 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначений статтею 118 Земельного кодексу України.

Так, відповідно до ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (ч. 7 ст. 118 ЗК України).

З наведених норм вбачається, що проект землеустрою розробляється на підставі дозволу органу, до компетенції якого входить питання про передачу земельних ділянок громадянам. Також Земельним кодексом України передбачено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Так, відповідач, розглядаючи заяву позивача, повинен був прийняти одне з двох рішень: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність або надати мотивовану відмову у його наданні. При цьому у випадку надання відмови відповідач повинен був керуватися лише тими підставами, виключний перелік яких наведено у ст. 118 Земельного кодексу України.

У даному випадку позивачу було відмовлено в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою у зв`язку з тим, що землі за рахунок яких планується формування земельної ділянки відноситься до земель сільськогосподарського призначення (багаторічні насадження).

При цьому стаття 118 ЗК України, яка також регулює порядок надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, не містить такої підстави для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, яка зазначена відповідачем у наказі від 29.04.2020.

Водночас, перелік угідь згідно з Класифікацією видів земельних угідь (КВЗУ), який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, у підгрупі «Багаторічні насадження» включає ділянки, зайняті насадженнями для отримання плодів, ягід, винограду, хмелю; насадження ефіроолійних культур, розсадники (крім лісових); плантації декоративних багаторічних насаджень (квітники) для декоративного оформлення територій, а також для реалізації квітів; лікарські багаторічні насадження (беладона, наперстянка, шалфей лікарський та інші).

Вказаним переліком затверджено види земельних угідь, проте не встановлено заборони щодо передачі ділянок підгрупи «багаторічні насадження» для ведення особистого селянського господарства.

Отже, при розгляді заяви позивача, відповідач посилається на підстави, не передбачені Земельним кодексом України.

У відзиві на позовну заяву, відповідач посилався на той факт, що земельна ділянка перебувала у колективній власності радгоспу "Червоний партизан". Така земельна ділянка вважається власністю територіальної громади, на території якої вона розташована.

Згідно інформаційної довідки від 22.04.2020 № 1694/415-20 земельна ділянка, яка планується до відведення ОСОБА_1 відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, форма власності - державна, земельна ділянка іншим особам не надавалась. Повідомлено, що рішенням Сумської міської ради від 24.04.2019 №4989-МР Піщанська сільська рада добровільно приєднана до територіальної громади м.Суми Сумської міської ради (а.с. 28).

Відповідач зазначає, що землі, в межах яких знаходиться земельна ділянка, яка планується до відведення позивачу, після припинення радгоспу "Червоний партизан" вважаються власністю Піщанської сільської ради.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до п. 21 Перехідних положень ЗК України, з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні" (який набрав чинності з 01.01.2019) землі колективних сільськогосподарських підприємств, що припинені (крім земельних ділянок, які на день набрання чинності зазначеним Законом перебували у приватній власності), вважаються власністю територіальних громад, на території яких вони розташовані. Зазначений Закон є підставою для державної реєстрації права комунальної власності на земельні ділянки, сформовані за рахунок земель, які в силу зазначеного Закону переходять до комунальної власності.

Головне управління Держгеокадастру у Сумській області є розпорядником земель державної власності. Як вбачається з інформаційної довідки, земельна ділянка, бажана позивачем до відведення, відноситься до земель державної власності.

Згідно з п. 4 ч. 2, ч. 4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відмовляючи у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою відповідач послався на підстави, котрі не передбачені ст. 118 ЗК України. Разом з тим, питання про наявність чи відсутність повноважень на розпорядження земельною ділянкою, щодо якої позивачем подано заяву, відповідачем не досліджувалось. За таких обставин, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача вчинити конкретні дії - зобов`язати надати дозвіл відсутні, оскільки для прийняття такого рішення відповідачем не досліджено всі визначені законом умови.

Згідно з ч. 10 ст. 118 ЗК України відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач не розглянув заяву позивача у встановленому порядку. Отже, відповідачем при розгляді клопотання позивача не надана його оцінка на предмет відповідності вимогам ст. 118 Земельного кодексу України. Суд на цьому етапі позбавлений процесуальної можливості приймати рішення за умови не здійснення відповідачем перевірки, не надання оцінки та не встановлення усіх обставин при вирішенні питання про надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Зобов`язання судом відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може мати місце лише у випадку, якщо судом встановлено відсутність таких підстав для відмови у видачі дозволу, які передбачені законом, а саме: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів; невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

При цьому, суд не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх названих підстав, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки. А прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача видати дозвіл на розробку проекту землеустрою, без перевірки наявності чи відсутності усіх названих підстав для відмови у видачі дозволу, може бути необґрунтованим та призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.04.2020 № 18-17390/16-20-СГ про відмову у наданні дозволу ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми.

Згідно із частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас, суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Згідно із пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (абзац 2 ч. 4 ст. 245 КАС України).

Отже, для повного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми, і за результатами розгляду даної заяви прийняти рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Відповідно ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ Держгеокадастру у Сумській області суму судового збору в розмірі 840,80 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, третя особа - Сумська міська рада про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 29.04.2020 № 18-17390/16-20-СГ, яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2.00 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населених пунктів на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (вул. Герасима Кондратьєва, 25, м. Суми, 40000, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 09.04.2020 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 2 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту на території Піщанської сільської ради Ковпаківського району м. Суми, та за результатами її розгляду прийняти рішення у формі наказу з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Сумській області () судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька