Справа № 712/1026/20
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2020-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/1026/20
Провадження № 2а/712/46/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Красіловського Владислава Володимировича, Управління патрульної поліції в Черкаській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідачів про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, посилаючись на те, що постановою інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Черкаській області Красіловського В.В. Серія ЕАК № 2010548 від 22 січня 2020 року про адміністративне правопорушення, його притягнуто до відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді накладення штрафу в сумі 425 грн.

Дана постанова мотивована тим, що ОСОБА_1 , 22 січня 2020 року о 22-23 год. в м. Черкаси по вул. Семеренківська, 148, керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з НОМЕР_1 не ввімкнув світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9.б) ПДР України. Вважає дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, є незаконними і необгрунтованими. Зазначив, що не передбачено відповідальність за порушення правил користування попереджувальними сигналами при зупинці транспортного засобу. При цьому зупинка на вимогу поліцейського не стосується початку руху чи зміни його напрямку. Також вважає, що його дії було помилково кваліфіковано поліцейським, та безпідставно притягнуто до відповідальності. Адже ст.122 КУпАП не містить положень про відповідальність за таке порушення ПДР, як не ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці на вимогу поліцейського.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суддя розглядає справу в порядку спрощеного провадження.

Відповідачем до суду подано відзив, в якому просили у задоволенні позову відмовити, вказуючи, що під час патрулювання 22 січня 2020 року поліцейський став свідком того, як позивач керував автомобілем ВАЗ 21101 (д.н.з. НОМЕР_1 ) в м. Черкаси по вул. Семеренківська, 148, рухався з технічною несправністю транспортного засобу, а саме не горіла ліва фара ближнього світла фар в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в) ПДР України. Зупинивши, відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» зазначений автомобіль, поліцейський згідно із ч. 3 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» звертаючись до позивача, який був за кермом автомобіля, представився (назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання), згідно ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформував про вищезазначене порушення ПДР, та повідомив, що при зупинці транспортного засобу на вимогу працівників поліції не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9.6 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Під час розгляду справи позивач факт вчинення адміністративного правопорушення не заперечував. Також з відеозапису з реєстратора службового автомобіля вбачається, що, дійсно, після зупинки на вимогу поліцейських, позивачем не була увімкнена аварійна сигналізація, що є порушенням п. 9.9 ПДР. Дана обставина позивачем не спростовується та не заперечується у позовній заяві. Дії відносно виявлення та процесуального оформлення факту правопорушення здійснювались виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

Адміністративним правопорушенням на підставі ч. 2 ст. 122 КпАП України є порушення водіями транспортних засобів правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, ненадання переваги в русі маршрутним транспортним засобам, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїздній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування водієм під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, необладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

З постанови по справі про адміністративне правопорушення ЕАК № 2010548 вбачається, що ОСОБА_1 , 22 січня 2020 року о 22-23 год. в м. Черкаси по вул. Семеренківська, 148, керуючи автомобілем ВАЗ 21101 д.н.з НОМЕР_1 не ввімкнув світлову сигналізацію при зупинці на вимогу поліцейського, чим порушив п.9.9.б) ПДР України. На підставі даних фактів інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону УПП в Черкаській області Красіловський В.В. виніс постанову, якою притягнув позивача за вчинене адміністративне правопорушення до відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КпАП України).

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа особисто споглядаючи порушення ПДР встановлює наявність адміністративного правопорушення.

Таким чином постанова від 22.01.2020 року винесена на законних підставах, оскільки позивач, дійсно, порушив правила дорожнього руху України. При цьому суду жодних доказів того, що адміністративне правопорушення позивачем не вчинялося, ним не надано.

Не відповідають дійсності твердження позивача про те, що відповідачем було помилково кваліфіковано його дії та безпідставно притягнуто до відповідальності за ст. 122 КУпАП, оскільки не ввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці на вимогу поліцейського ст. 122 КУпАП не містить положень про відповідальність за таке порушення.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з пп. б п. 9.9 Правил дорожнього руху, аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

Пунктом 8.9 Правил передбачено, що вимога про зупинку транспортного засобу подається поліцейським за допомогою: сигнального диска з червоним сигналом чи світлоповертачем або руки, що вказує на відповідний транспортний засіб та подальше місце його зупинки; увімкненого проблискового маячка синього і червоного або лише червоного кольору та (або) спеціального звукового сигналу; гучномовного пристрою; спеціального табло, на якому зазначається вимога про зупинку транспортного засобу

Водій повинен зупинити транспортний засіб у вказаному місці з дотриманням правил зупинки.

Судом було досліджено відеозапис з реєстратора службового автомобіля з якого вбачається, що, дійсно, після зупинки на вимогу поліцейських, позивачем не була увімкнена аварійна сигналізація, що є порушенням п. 9.9 ПДР України.

Крім того, дана обставина позивачем не спростовується та не заперечується у позовній заяві.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У відповідності до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, судом не встановлено будь-яких порушень вимог закону при розгляді справи, постанова ЕАК № 2010548 від 22 січня 2020 року, яка містить логічний виклад обставин вчиненого правопорушення, зокрема у ній зазначено, коли, де і ким вчинено правопорушення, викладено суть його вчинення, дотримано інші вимоги, встановлені ст. 283 КпАП України, що свідчить про те, що оскаржувана постанова є законною.

За таких обставин, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 14?, 122, 245, 258, 268, 283, 289 КпАП України, ст. ст. 72, 77, 79, 90, 271, 286, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене через суд першої інстанції до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення, або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

ГОЛОВУЮЧИЙ