Справа № 620/1909/20
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року Чернігів Справа № 620/1909/20

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до третя особаГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області Управління Державної казначейської служби України в м. Чернігові Чернігівської області
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (надалі також - відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області), третя особа: Управління Державної казначейської служби України в м. Чернігові Чернігівської області (надалі також - третя особа, Управління ДКСУ в м. Чернігові), в якому просить: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у вчиненні дій, спрямованих на повернення позивачу помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4280 грн 64 коп.; зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області сформувати та подати подання до Управління ДКСУ в м. Чернігові про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4280 грн 64 коп.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачем зазначено, що 04.01.2019 нею було укладено договір купівлі-продажу квартири, згідно якого вона стала її власником. Враховуючи пункт 8 статті 49 Закону України «Про нотаріат» нею був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1 % від вартості об`єкта купівлі-продажу, а саме 4280,64 грн. Так як, житло позивачем було придбано вперше, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» вона є звільненою від сплати вказаного збору. Таким чином, відповідачем - органом, що контролює справляння збору при купівлі житла до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування, протиправно було відмовлено позивачу у формуванні та поданні відповідного подання до Управління ДКСУ у м. Чернігові щодо повернення їй сплаченого збору.

У відзиві на позов відповідач зазначив, що не погоджується з позовними вимогами та просить у задоволенні позову відмовити, оскільки в позовній заяві та додатках до неї відсутні докази придбання позивачем житлового приміщення вперше. Відповідач не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, так-як в Україні відсутня єдина система реєстрації прав на нерухоме майно. В Україні відсутній правовий механізм перевірки інформації про факт придбання особою нерухомості вперше. Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, який був сплачений позивачем не був зарахований на розрахунковий рахунок ГУ ПФУ в Чернігівській області. Вказані кошти зараховуються до спеціального фонду Державного бюджету, а на відповідача покладається обов`язок щодо контролю по сплаті збору, тому кошти повинні стягуватися саме з Державного бюджету України. Також, зазначає, що позивач не дотримався процедури, передбаченої пунктом 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, і не звернувся із заявою про повернення збору з відповідними документами до органу Державного казначейства України.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що позивачем надані всі докази щодо реєстрації за нею нерухомості, якими повність підтверджено правомірність позовних вимог. Відсутність правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше не може бути підставою для ухилення виконання відповідачем вимог Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідно до пункту 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Відповідно до норм постанови Кабінету міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16.02.2011 № 106 органом, що контролює справляння збору при купівлі житла до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є Пенсійний фонд України, тому саме відповідач наділений обов`язком щодо формування та подання до органів казначейства подання про повернення коштів. Однією з позовних вимог є зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області сформувати та подати подання до Управління ДКСУ у місті Чернігові про повернення їй помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна, а не стягнення коштів з Державного бюджету.

Третя особа своїм правом щодо надання пояснень з приводу позову чи відзиву не скористалася.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Із копії Договору купівлі-продажу квартири від 04.01.2019 № 12 вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (Продавці) та ОСОБА_1 (покупець) уклали зазначений Договір, згідно якого Продавці передають у власність Покупцю квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а Покупець сплачує за неї кошти у сумі 428064,00 грн (а.с. 8-9). Зазначене вище також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.01.2019 № 151917927 (а.с. 10).

Згідно копії квитанції від 04.01.2019 № 5069-04-013/7 позивачем сплачено 4280,64 грн, отримувач: УК у м. Чернігові/м.Чернігів/24140500 (код: 38054398), банк отримувача: Казначейство України (код: 899998), призначення платежу: пенсійний збір купівлі нерухомого майна (а.с. 11).

Із заявою від 29.01.2020 позивач звернулася до ГУ ПФУ в Чернігівській області, в якій просила сформувати та подати подання до Управління ДКСУ у м. Чернігові про повернення ОСОБА_1 помилково сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4280 грн 64 коп. До зазначеної заяви було додано: копію договору купівлі-продажу квартири, укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 04.01.2019; копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.01.2019 № 151917927; копію квитанції № 5069-04-013/7 від 04.01.2019 про сплату 1% збору до Пенсійного фонду України з операції придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна (а.с. 12-13).

У відповідь листом від 17.02.2020 № 2500-0502-9/2895 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомило позивача про те, що за змістом поданої нею заяви та доданих до неї документів не можна зробити однозначного висновку стосовно доведеності обставин придбавання житла вперше чи її перебування у черзі на одержання житла. Відповідач не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно і не має повноважень запитувати вказану інформацію в компетентних органів. Перевірити достовірність даних щодо придбання позивачем нерухомого майна вперше немає можливості (а.с. 14).

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.06.2020 № 211896060 ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.01.2019 № 12 (а.с. 30-32).

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначено Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 № 400/97-ВР (надалі також - Закон № 400/97-ВР) та Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740 (надалі також - Порядок КМУ № 1740, в редакції, що діяла на момент виникнення спору).

Відповідно до пункту 9 частини першої статі 1 Закону № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 8 частини першої статті 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Згідно з пунктом 15-1 Порядку № 1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

З аналізу зазначених вище законодавчих норм убачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено два винятки - громадяни, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла, або громадяни, які придбавають житло вперше.

За приписами пункту 15-3 Порядку № 1740 нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Документом, що підтверджує сплату збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, є платіжне доручення платника збору про перерахування сум збору на бюджетні рахунки для зарахування надходжень до державного бюджету, відкриті в головних управліннях Казначейства. Копія такого платіжного доручення зберігається в нотаріуса, який посвідчив договір.

Суми збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачуються платниками, зазначеними у пункті 15-1 -цього Порядку, за місцем розташування державної нотаріальної контори або робочого місця приватного нотаріуса.

З аналізу наведених норм вбачається, що із загального правила про обов`язковість сплати збору при придбанні нерухомого майна законодавцем встановлено винятки для громадян, які придбавають житло і перебувають на черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 13.12.2018 у справі № 813/969/17.

Судом встановлено, що факт придбання позивачем нерухомого майна вперше підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.06.2020 № 211896060, згідно з якою ОСОБА_1 на праві приватної власності володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_1 на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 04.01.2019 № 12 (а.с. 30-32).

Сплата позивачем збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у сумі 4280,64 грн підтверджується квитанцією від 04.01.2019 № 5069-04-013/7 (а.с. 11).

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 3 вересня 2013 року №787 (надалі також - Порядок № 787, в редакції, що діяла на момент виникнення спору).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 787 повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання складається органом, який здійснює облік заборгованості в розрізі позичальників, за формою, передбаченою нормативно-правовими актами з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи за підписом керівника установи (його заступника відповідно до компетенції), скріпленим гербовою печаткою (у разі наявності) або печаткою із найменуванням та ідентифікаційним кодом установи, з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), сума платежу, що підлягає поверненню, дата та номер документа на переказ, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (пункт 8 Порядку № 787).

Крім того, згідно з пунктом 7.2 Порядку ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010 № 21-2, суми помилково сплачених платежів зараховуються в рахунок майбутніх платежів або повертаються платникам на підставі заяви.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративним судом у постановах від 28.11.2018 у справі № 813/1126/17, від 14.11.2019 у справі № 819/442/17.

Відповідно до абз. 10 пункту 2.2 розділу ІІ Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.01.2013 № 43 (в редакції, що діяла на момент виникнення спору), у процесі казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету органи Казначейства формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у нього права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України про надання тлумачення терміну «придбавають житло вперше», що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Як зазначає Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.12.2018 у справі № 813/969/17, оскільки саме держава не виконала свій обов`язок запровадити внутрішню процедуру встановлення факту придбання нерухомого майна вперше, що сприяло б юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси особи, то негативні наслідки вказаної бездіяльності мають покладатися саме на державу.

Виходячи із встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, суд вважає, що позивач звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як такий, що придбаває житло вперше, а тому помилково сплачений ним збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, під час укладання договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частин першої, третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн, що підтверджується квитанцією від 27.05.2020 № 70440 (а.с. 7).

На виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 позивачем до суду була надана Інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 10.06.2020 № 211896060.

Розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (частина перша статті 138 Кодексу адміністративного судочинства України).

Із квитанції АТ Ідея Банк від 10.06.2020 вбачається, що позивачем сплачено 30,00 грн за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав (а.с. 29).

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Чернігівській області підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн та витрати, пов`язані з витребуванням доказів у розмірі 33,00 грн.

Керуючись статтями 139, 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови у вчиненні дій, спрямованих на повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4280 грн 64 коп.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області сформувати та подати подання до Управління Державної казначейської служби України в м. Чернігові Чернігівської області про повернення ОСОБА_1 помилково сплаченої суми збору на обов`язкове державне соціальне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 4280 (чотири тисячі двіслі вісімдесят) грн 64 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 870 (вісімсот сімдесят) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, .

Третя особа: Управління Державної казначейської служби України в м. Чернігові Чернігівської області, вул. Київська, 9, м. Чернігів, 14005, .

Дата складення повного рішення суду - 03.08.2020.

Суддя Ю. О. Скалозуб