Справа № 480/4773/20
Суддя: С.В. Воловик
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
04 серпня 2020 р. Справа № 480/4773/20
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Воловик С.В. розглянувши в приміщенні суду в місті Суми матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Прокуратури Сумської області, в якій просить суд:
- стягнути з Прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2012 по 18.08.2014, тобто за 721 день (578 робочих дні) в сумі 152 118,04 грн., але враховуючи часткову сплату в сумі 102 302, 43 грн., то стягнути різницю в сумі 49 815,61 грн., виходячи з середньоденного заробітку 263, 18 грн. на підставі довідки Прокуратури Сумської області.
Відповідно до ч.1,2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач, в обґрунтування дотримання строків звернення до суду, посилається на рішення Конституційного суду України, в якому останній дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення зарплати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Суд не може погодитись з вищевказаними обґрунтуваннями, виходячи з наступного.
Статтею 117 КЗпП України передбачено відповідальність за затримку розрахунку при звільненні.
Зокрема, згідно приписів вказаної норми в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.
Отже стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).
Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 року №4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 КЗпП України у взаємозв`язку з положеннями статей 117, 237-1 КЗпП України роз`яснив, що для звернення працівника до суду із заявою про вирішення трудового спору щодо стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні та про відшкодування завданої при цьому моральної шкоди встановлено тримісячний строк, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що при встановленні строків звернення до суду з позовом щодо стягнення середнього заробітку, слід виходити з тримісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня, коли звільнений працівник дізнався або повинен був дізнатися про те, що власник або уповноважений ним орган, з вини якого сталася затримка виплати всіх належних при звільненні сум, фактично з ним розрахувався.
Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху.
При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Виходячи з аналізу вищевказаних норм, недоліки позовної заяви можуть бути усунуті позивачем шляхом подання до суду письмових пояснень щодо обґрунтованості дотримання строків звернення до суду або заяви про поновлення такого строку.
Крім того, відповідно до ч.1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Як вбачається з матеріалів позовної заяви, ОСОБА_1 , в порушення вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України не надано суду копії доданих до позовної заяви документів для відповідача.
Вказані недоліки можуть бути усунені позивачем шляхом подання до суду копій доданих до позовної заяви документів для відповідача.
Таким чином, керуючись ч. 1 ст. 123 КАС України, суд,
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Прокуратури Сумської області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений строк, позовна заява буде повернута позивачу.
Копію ухвали направити позивачу.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.В. Воловик