Справа № 520/7645/2020
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 р. справа № 520/7645/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горшкової О.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 07.11.201 5 по 29.12.2017 та сум індексації його грошового забезпечення за період з 07.11 .2015 по 31 .10.2017;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 07.11.2015 по 29.12.2017 у кількості 1188годин;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 07.11.701 3 по 31.10.201 7;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плацу за час затримки розрахунку при звільненні за період з 29 грудня 2017 року по день ухвалення рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач під час проходження служби неодноразово залучався до несення служби у добових чергуваннях, проте при звільненні йому не виплачено доплату за службу у нічний час та індексацію грошового забезпечення.

Ухвалою суду від 22.06.2020 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов , у якому зазначено, що документи щодо здійснення виплати за несення служби у нічний час у встановленій формі, як підстави нарахування та здійснення таких виплат, до УФЗБО ГУНП в Харківській області відносно позивача не надходили, а грошове забезпечення поліцейських до 24.10.2017 не підлягало індексації, оскільки це не було передбачено Порядком проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Судовим розглядом встановлено, що у період з 08 серпня 1997 року по 06 листопада 2015 року позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України.

З 07 листопада 2015 року продовжив службу в Національній поліції України на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Слобідського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Наказом ГУНП в Харківській області від 29.12.2017 № 731 о/с позивач звільнений зі служби за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

Як за період 07.11.2015 по 29.12.2017, так і при звільнення, заявник у складі грошового забезпечення не отримував платежів за службу у нічний час, що не заперечується учасниками справи.

По суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Правовідносини з приводу проходження публічної служби в поліції унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про Національну поліцію», Дисциплінарного статуту Національної поліції України затверджений Законом України від 15.03.2018р. №2337-VIII; далі за текстом - Статут).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (далі за текстом - постанова КМУ №988) передбачено, що грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 3 п.5 Постанови №988 передбачено доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

На реалізацію приписів ст.94 Закону України "Про Національну поліцію", постанови КМУ №988 з метою впорядкування структури та умов грошового забезпечення поліцейських та курсантів вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016р. №260; далі за текстом - Порядок №260).

Згідно п. 5 Розділу І вказаного Порядку № 260, грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 11 Розділу І Порядку № 260 визначено, що грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

За п.11 розділу ІІ Порядку №260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні. Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00. Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин.

Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку. Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції. Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Зі змісту наведеного пункту слідує, що несення служби у добовому наряді безумовно поглинає нічний час (як проміжок з 22:00 год. однієї календарної дати до 06:00 год. наступної календарної дати).

Листом від 21.05.2020 року та графіками чергувань особового складу (а.с. 22-24) підтверджено факт залучення позивача до несення служби у нічний час у період з листопада 2015 року по грудень 2017 року.

Проте суд зауважує, що як зазначив відповідач у відзиві на позов, довідки обліку несення служби в нічний час за період з листопада 2015 року по грудень 2017 року не складались і не подавались до УФЗБО ГУНП в Харківській області, а отже з боку ГУ НП в Харківській обалсті, як наслідок, відсутня бездіяльність в частині не нарахуванні та не виплаті доплати за службу в нічний час з 07.11.2015 по 29.12.2017.

Щодо невиплати індексації, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Частиною 2 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За змістом ст. 2,4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема,оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення.

Відповідно до п. 1-1 Порядку № 1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

До вказаної постанови внесено зміни постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782 та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення.

Судовим розглядом встановлено та не заперечувалось відповідачем у відзиві на позовну заяву та відзиві позов, що до жовтня 2017 право на індексацію грошового забезпечення у позивача було відсутнє, у зв`язку з чим остання йому не виплачувалась.

Так, відповідач, обґрунтовуючи правомірність не проведення індексації грошового забезпечення позивача, звертає увагу на не включення поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, оскільки вказане не було передбачено Порядком та у зв`язку з відсутністю коштів на проведення індексації.

Суд не приймає до уваги вищезазначену позицію відповідача, враховуючи, що індексація грошового забезпечення прямо передбачена положеннями Закону України "Про Національну поліцію" та Закону України "Про індексацію грошових доходів населення".

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" за наявності підстав, визначених цим Законом, право населення на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

У той же час, згідно з ч. 5 ст. 94 Закону України "Про Національну поліцію", грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Таким чином, право особи на реалізацію зазначених гарантій не залежить від прийняття рішень відповідними органами.

При цьому, змін до зазначених положень Закону України "Про Національну поліцію" у спірний період не вносилось, правова норма була чинною.

За таких обставин, доводи відповідача щодо відсутності механізму реалізації законодавчого положення, як причини невиконання своїх зобов`язань, не можуть бути підставою для невиконання вимог закону.

Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на відсутність коштів на проведення індексації, оскільки вимоги чинного законодавства не визначають таку обставину, як та таку, що звільняє суб`єкта владних повноважень від обов`язку дотримання вимог щодо забезпечення соціальної захищеності поліцейських у відповідності до вимог Закону України "Про Національну поліцію".

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення у відповідні період 2015, 2016 та 2017 років.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що виплата індексації грошового забезпечення проведена лише у кінці грудня 2017 року, розрахунок з позивачем відбувся у кінці місяця - у день виплати грошового забезпечення.

За таких обставин, суд доходить висновку про наявність підстав визнання протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невиплаті позивачу індексації грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 29.12.2017 та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за вказаний період.

Щодо позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 29 грудня 2017року по день ухвалення рішення у справі, то суд зазначає наступне.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Так, рішенням по справі визнано протиправною бездіяльність відповідача в частині ненарахування та невиплати індексації за відповідний період та зобов`язано вчинити відповідні дії із врахуванням наявності підстав визначених Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" № 1282-XII від 03.07.1991 року та Порядком проведення індексації грошових доходів населення затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року.

Суд зауважує, що наразі відсутні підстави вважати, що після нарахування та виплати відповідачем індексації грошового забезпечення позивачу не буде виплачено середнє грошове забезпечення за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 29.12.2017.

Так, позовні вимоги у вказаній частині звернені на майбутнє, в даній частині позовних вимог права позивача не є порушеними.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 29.12.2017 по час вирішення вказаного спору.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач є звільненим від сплати судового збору, то питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка виразилась в не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 сум індексації його грошового забезпечення з 07.11.2015 по 29.12.2017.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області провести нарахування і виплату ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.11.2015 по 29.12.2017.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Горшкова