Справа № 755/10524/20
Суддя: Савлук Т. В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" серпня 2020 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районний суд м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу ідентифікації та забезпечення видворення управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мельник Михайла Миколайовича про визнання протиправним дій і скасування протоколу про адміністративне затримання,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва, як місцевого адміністративного суду, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу ідентифікації та забезпечення видворення управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мельник Михайла Миколайовича про визнання протиправним дій і скасування протоколу про адміністративне затримання.

Виходячи з предмету позову, позивач просить суд: «Визнати протиправними дії Головного спеціаліста відділу ідентифікації та забезпечення видворення управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мельник Михайла Миколайовича щодо складання протоколу №000640 від 14 липня 2020 року про адміністративне затримання за частиною 2 статті 263 КУпАП ОСОБА_1 .

Скасувати протокол №000640 від 14 липня 2020 року про адміністративне затримання за частиною 2 статті 263 КУпАП ОСОБА_1 , складений головним спеціалістом відділу ідентифікації та забезпечення видворення управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мельник Михайло Миколайовичем».

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вивчивши матеріали адміністративного позову та долучені до позову докази, суддя приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, оскільки позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, виходячи з наступного.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 Кодексу адміністративного судочинства України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.254 Кодексу України про адміністративні правопорушення про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, однин з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 221 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, в тому числі ст. 124.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст.256 ч.2 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Згідно ч. 1 ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду (судді) про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

За змістом положень п. 3 ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи: про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Разом з тим, складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду під час розгляду адміністративної справи № 760/9462/16-а (постанова від 10.05.2018 року), сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Під час розгляду іншої адміністративної справи № 712/7385/17 (постанова від 13.03.2019 року) Велика Палата Верховного Суду вказала, що оскільки дії відповідачів щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення без ухвалення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності не породжують правових наслідків для позивача та не порушують його права, то вони окремо від постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності не оскаржуються.

Таким чином, заява про оскарження протоколу про адміністративне правопорушення не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і тому слід відмовити у відкритті провадження.

В такому випадку, відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України слід роз`яснити позивачу, що оскарження протоколу чи дій працівників поліції щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення відбувається за правилами, визначеними у ст. 294 КУпАП одночасно із оскарженням постанови суду про притягнення до адміністративної відповідальності, яка винесена на підставі такого протоколу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 2, 5, 19, 20, 170, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста відділу ідентифікації та забезпечення видворення управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Мельник Михайла Миколайовича про визнання протиправним дій і скасування протоколу про адміністративне затримання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручено у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VII Перехідних Положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

С у д д я: