Справа № 200/4706/20-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р. Справа№200/4706/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Хохленкова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м.Маріуполь, вул. Зелінського, 27-а, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

23.04.2019, позивачка - ОСОБА_1 , 1962 р.н., у зв`язку із до сягненням повних 57 років звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсій ного фонду України Донецької області далі за текстом - Відповідач) із заявою про при значення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІУ (За кон України №1058).

Рішенням Відповідача №2048 від 02.05.2019 року, через відсутність необхідного піль гового стажу роботи за Списком №2, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про зага льнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно Рішення Відповідача, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 38 років, 02 місяці, 11 днів.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року на приватному підприємстві «Ремстройтехобслугову- вання».

Вважає що рішення об`єднаного управління є противоправним та суперечить вимо гам чинного законодавства України, просить суд:

поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позов ною заявою про визнання неправомірним рішення суб`єкта владних повноважень та зобо в`язання вчинити певні дії. Визнати причину пропуску шестимісячного терміну для звер нення до суду з дати прийняття Відповідачем рішення поважною,

призначити спрощене позовне провадження по розгляду адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірним та скасування Рішення №2048 від 02.05.2019 року про відмову в зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи та зобов`язання вчинити певні дії,

визнати неправомірним та скасувати Рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №2048 від 02.05.2019 про відмо ву ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу роботи відпо відно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року,

зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із урахуванням до стажу роботи за Список №2 з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року.

Ухвалою від 12 травня 2020 року суд відкрив провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

10 червня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду відзив на адміністративний позов, відповідно до якого просив суд відмовити в задоволені позовних вимог.

Свою позицію відповідач вмотивовував наступним. 09.12.2019 року до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області звернулась ОСОБА_1 з заявою № 2048 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058.

Відповідно до П.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Заявником не надано довідку про що підтверджують особливий характер праці за Списком № 2.

У зв`язку з тим, що довідки, підтверджують факт пільгової роботи, не надані, а в трудовій книжці відсутні відповідні записи, які б визначали право на пенсію на пільгових умовах (зайнятість повний робочий день на пільговій роботі, відсутні дані про участь в страйках, знаходження у відпустці без збереження заробітної плати, дані про проведення атестації робочих місць, тощо), не можливо врахувати записи трудової книжки до пільгового стажу роботи за списком № 2. Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

12 червня 2020 року відповідач надав через канцелярію суду пояснення по справі в яких значиться, що при розгляді документів про призначення пенсії ОСОБА_1 періодів роботи з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року до пільгового стажу на посаді зварювальника ручної зварки 2 розряду у приватному підприємстві «Ремстройтехобслуговування». При зверненні до управління за призначенням пенсії ОСОБА_1 були надані дві трудові книжки - Серії НОМЕР_1 та Серії НОМЕР_2 , про що свідчить розписка-повідомлення на 2 аркуші бланку-заяви про призначення пенсії. Проте, в ході опрацювання управління зазначених документів трудова книжка серії НОМЕР_2 не була врахована та розглянута у зв`язку з тим, що в ній міститься записи про періоди роботи, а саме - 04.02.1988 по 04.03.1998 на посаді зварювальника ручної зварки, у той же час згідно трудової книжки Серії НОМЕР_1 у період з 16.10.1987 по 01.02.1993 ОСОБА_1 працювала фасовщиком, та була переведана на інші посади.

У даному випадку, ОСОБА_1 суміщала періоди роботи, що свідчить про неможливість працювати повний робочий день на посаді зварювальника. У зв`язку з чим. немає правових підстав до зарахування періоду роботи з 04.02.1988 по 04.03.1998 р. ОСОБА_1 до пільгового стажу.

Ухвалою від 12 червня 2020 року суд призначив справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначив судове засідання на 09 липня 2020 року.

09 липня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному.

Ухвалою від 13 липня 2020 року суд визнає обов`язкову участь ОСОБА_1 у судовому засіданні, яке призначене на 05 серпня 2020 року.

05 серпня 2020 року представники сторін у призначене судове засідання не з`явились. Були належним чином повідомлені про час та місце розгляду даної справи.

З метою запобігання поширенню гострих респіраторних захворювань та коронавірусу COVID-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб суд зазначає, що неявка сторін не перешкоджає розгляду даної адміністративної справи.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкод для розгляду справи немає, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Орджонікідзевським РВ Маріупольського МУ УМВС України в Донецькій області 04.11.2000 року, РНОКПП НОМЕР_5 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

Відповідач, Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України яке є юридичною особою , 87548, Донецька обл., м.Маріуполь, вулиця Зелінського, 27а та суб`єктом владних повноважень.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.02.1988 року спірний період:

з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року, ОСОБА_1 працювала зварником руч ної зварки 2, З, 4 розрядів ПП «Ремстройтехобслуговування».

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 18.07.1979 року:

з 16.10.1987 року по 01.02.1993 року, ОСОБА_1 працювала фасовщиком на Жданівському мясокомбінаті, та була переведана на інші посади.

Згідно рішення № 2048 від 02.05.2019 року Маріупольським ОУ ПФУ України Донецької області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком за списком №2 відповідно до п.2 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Закон України "Про пенсійне забезпечення" № 1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Як вбачається з матеріалів справи, позивачка 23.04.2019 року звернулась до Маріупольського об`єднаного управління Пенсій ного фонду України Донецької області із заявою про при значення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Для призначення пенсії, позивачем було надано Відповідачу наступні документи: трудові книжки НОМЕР_2 від 04.02.1988 року та НОМЕР_1 від 18.07.1979 ро ку, архівні довідки про навчання, роботу, розмір заробітної плати, свідоцтво про укладення шлюбу, паспорт, ідентифікаційний номер.

Рішенням Відповідача №2048 від 02.05.2019 року, через відсутність необхідного піль гового стажу роботи за Списком №2, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про зага льнообов`язкове державне пенсійне страхування». Згідно Рішення Відповідача, загальний стаж роботи ОСОБА_1 становить 38 років, 02 місяці, 11 днів.

Відповідачем не зараховано до пільгового стажу роботи за Списком №2 період роботи з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року на приватному підприємстві «Ремстройтехобслуговування».

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць. - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до пункту З Порядку застосування Списків №1 і 2 виробництв, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 08.11.2005р. при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, шо чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Відповідно до П.10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637.

Відповідно п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Заявником не надано довідку про що підтверджують особливий характер праці за Списком № 2.

Згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 04.02.1988 року спірний період:

з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року, ОСОБА_1 працювала зварником руч ної зварки 2, З, 4 розрядів ПП «Ремстройтехобслуговування».

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 18.07.1979 року:

з 16.10.1987 року по 01.02.1993 року, ОСОБА_1 працювала фасовщиком на Жданівському мясокомбінаті, та була переведана на інші посади.

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

Розділом XXXIII «Загальні професії» Списку № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим постановою Ради Міні стрів СРСР від 26.01.1991 року № 10 передбачено право на пільгову пенсію осіб, які обі ймали посади: «електрогазозварників» 756), «електрозварників ручної зварки» 906).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162 «Про затверджен ня списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пе нсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» затверджено перелік посад, робота на яких надає право для призначення пенсії за Списком №2. Відповідно до №906 Списків №2 зварники ручної зварки користуються правом на призначення дострокової пе нсії на пільгових умовах.

Суд звертає увагу на те, що право на пенсію набувають особи, незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня.

Трудової книжка серії НОМЕР_2 не була врахована та розглянута управлінням, у зв`язку з тим, що в ній міститься записи про періоди роботи, а саме - 04.02.1988 по 04.03.1998 на посаді зварювальника ручної зварки, у той же час згідно трудової книжки Серії НОМЕР_1 у період з 16.10.1987 по 01.02.1993 ОСОБА_1 працювала фасовщиком, та була переведана на інші посади.

Однією із основних вимог при зарахуванні періодів роботи до пільгового стажу відповідно до п.2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є робота повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць.

У даному випадку, ОСОБА_1 суміщала періоди роботи, що свідчить про неможливість працювати повний робочий день на посаді зварювальника.

У зв`язку з чим. немає правових підстав до зарахування періоду роботи з 04.02.1988 по 04.03.1998 р. ОСОБА_1 до пільгового стажу, так як не відпрацьовано повний робочий день.

Враховуючи усі матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем було правомірно прийнято рішення №2048 від 02.05.2019 про відмо ву ОСОБА_1 в зарахуванні до пільгового стажу роботи відпо відно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди з 04.02.1988 року по 04.03.1998 року, оскільки позивач не має необхідного пільгового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до вимог ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В Рішенні від 10 лютого 2010 року у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Крім цього, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, рішення від 10 лютого 2010 року, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

У відповідності до вимог ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при відмові у задоволенні позовних вимог судовий збір не стягується.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Повний текст рішення буде складено та підписано 05 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Строки на оскарження рішення застосовуються з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540 від 30.03.2020 року (який набрав чинності 02.04.2020 року).

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.В. Хохленков