Справа № 824/160/20-а
Суддя: Брезіна Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/160/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень - рішень ,-

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд прийняти рішення, яким: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 09 січня 2020 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним зобов`язанням на суму 702393 грн і за штрафними санкціями на суму 351197 грн та від 09 січня 2020 року № , яким донараховано штрафні санкції за платежем "Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах" на суму 3060 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що придбана вермикультура правомірно була зарахована на баланс підприємства як поточні біологічні активи за первісною вартістю, яка визначається відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 «Запаси». Так, позивач стверджує, що на витрати з біологічних перетворень (виробництва біогумусу) відноситься вермикультура, яка безпосередньо приймає участь у процесі переробки гною на біогумус. Для перевірки відповідачу були надані всі первинні документи на підтвердження вказаних обставин, а тому передачу вермикультури у виробництво не можна вважати передачею для невиробничого використання або операцією, що не є господарською діяльністю платника податків. Позивач стверджує, що в процесі виробництва утворюються додаткові біологічні активи (нові ложе вермикультури), які обліковуються на рахунку 21 та сільськогосподарська продукція (біогумус), яка обліковується на рахунку 27.

Щодо взаємовідносин між ТОВ "АТЗТ Мирне" та ТОВ «Індустрзбут» позивач наголошує на тому, що відносини з вказаним контрагентом носили реальний характер та спричинили реальну зміну майнового стану ТОВ "АТЗТ Мирне", що підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими та іншими документами. Також позивач вказав, що факт використання в подальшому в господарській діяльності отриманого товару - спростовують твердження податкового органу щодо нереальності господарської операції з придбання товару згідно податкових накладних, які були зареєстровані в ЄРПН. При цьому позивач вважає, що якщо контрагент здійснював незаконну діяльність, то і відповідальність повинен нести лише вказаний контрагент.

Щодо податкового повідомлення рішення від 09 січня 2020 року № , яким ТОВ "АТЗТ Мирне" донараховано штрафні санкції за платежем "Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах" на суму 3060 грн, позивач зазначає, що у відповідності до направлених засобами електронного зв`язку податкових декларацій з екологічного податку та квитанцій №2 про прийняття пакету документів, відповідачем було отримано вказані податкові декларації за ІV квартал 2017 р., а тому твердження податкового органу щодо неподання податкової декларації, є безпідставним.

З вказаних підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов заперечує проти задоволення позову та зазначає про безпідставність позовних вимог, оскільки податковим органом дотримано вимог чинного законодавства під час проведення перевірки позивача та прийнятті податкових повідомлень-рішень. Головне управління Державної податкової служби у Чернівецькій області вказує, що вермикультура (каліфорнійські черв`яки) були придбані ТОВ «АТЗТ Мирне» в березні 2015 року та за період з березня 2015 року по травень 2018 року товариство отримувало від зазначеної вермикультури економічні вигоди у вигляді біогумусу із переробленого гною ВРХ, перевіряючими абсолютно вірно віднесено вермикультуру до складу довгострокових біологічних активів. Придбана вермикультура (каліфорнійські черв`яки) повинна бути зарахована на баланс підприємства, як довгострокові біологічні активи, та суму нарахованої амортизації відображати в збільшення суми витрат підприємства. Однак, ТОВ «АТЗТ Мирне» не нарахувало податкове зобов`язання та не включило до складу податкового зобов`язання ПДВ на вартість товарів/послуг, що використані не в господарській діяльності (вермикультура) суми яких включені до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2018 року в сумі 46627 гривень.

Також податковий орган зазначив, що проведеною перевіркою встановлено, що по бухгалтерському обліку ТОВ «АТЗТ Мирне» проведені господарські операції, які не могли відбутися реально та метою яких було формування податкового кредиту від ТОВ «Індустрзбут» на користь ТОВ «АТЗТ Мирне». За результатами перевірки встановлено, що ТОВ «Індустрзбут» не могло фізично здійснити проведені господарські операції із постачання шроту соняшникового, оскільки даний контрагент не знаходиться за юридичною адресою, з квітня 2019 року до податкового органу за місцем реєстрації не звітує, враховуючи все це немає змоги провести зустрічну звірку ТОВ «Індустрзбут» та підтвердити реальність проведених операцій з позивачем.

З вказаних підстав, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Рух справи у суді

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.02.2020 р. відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 16.03.2020 року.

16.03.2020 р. підготовче судове засідання не відбулось, у зв`язку із запровадженням особливого режиму роботи на період карантинних заходів. Крім того, від учасників справи надійшли клопотання про проведення підготовчих дій в порядку письмово провадження. Ухвалою суду від 27.03.2020 р. закрито підготовче провадження у справі №824/160/20-а та призначено її до судового розгляду по суті на 04.05.2020 року.

Судове засідання 04.05.2020 р. не відбулось, учасники справи були повідомленні належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Від представника позивача 16.03.2020 р. надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження. Відповідач подав 30.04.2020 р. клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із проведенням протиепідемічних заходів в державі. У зв`язку із вказаним суд відклав розгляд справи на 12.05.2020 року.

Судове засідання 12.05.2020 р. не відбулось, учасники справи були повідомленні належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи. Від представника позивача та від представника відповідача надійшли клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

На підставі поданих учасниками справи клопотань суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

16.12.2019 р. податковим органом складено акт №1470/24-13-05-08/35642878, складеного за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «АТЗТ Мирне» з питань дотримання податкового законодавства за період з 01.07.2017 р. по 30.06.2019 р., валютного - за період з 01.07.2017 р. по 30.06.2019 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2017 р. по 30.06.2019 року.

За результатами перевірки встановлено порушення ТОВ «АТЗТ Мирне»:

- занижено податок на додану вартість всього в сумі 702393 гривень;

- не подано декларації з екологічного податку за IV квартал 2017 р. по Кіцманському, Кельменецькому та Сокирянському районах;

- подано з помилками податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за ІІІ квартал 2017 р., за ІV квартал 2018 року, за І квартал 2019 року. (том 1 а.с. 12-56).

На підставі акта від 16.12.2019 р. №1470/24-13-05-08/35642878 податковим органом прийнято:

- податкове повідомлення - рішення від 09 січня 2020 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним зобов`язанням на суму 702393 грн і за штрафними санкціями на суму 351197 грн

- податкове повідомлення - рішення від 09 січня 2020 року № , яким донараховано штрафні санкції за платежем "Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах" на суму 3060 гривень. (том 1 а.с. 71-71).

До матеріалів справи додано розрахунок податкових зобов`язань та штрафних санкцій ТОВ «АТЗТ Мирне» за результатами акту планової документальної перевірки від 16.12.2019 р. №1470/24-13-05-08/35642878, відповідно до якого сума збільшеного зобов`язання з ПДВ складає 702393 грн та застосованих штрафних санкцій 351196,50 гривень. (том 1 а.с. 72-73).

Матеріали справи містять картку рахунку ТОВ «АТЗТ Мирне» № 631 за січень 2018 р. грудень 2019 р. та по рахунку №208 за січень 2019 р. по контрагенту ТОВ «Індустрзбут». (том 1 а.с.74-77, 168-170).

До матеріалів справи додано договори поставки №13/09-2018МИ від 13.09.2018 р., №15/01-2019МИ від 15.01.2019 р., укладені між ТОВ «Індустрзбут» та ТОВ «АТЗТ Мирне», предметом яких є передача у власність ТОВ «АТЗТ Мирне» «шрот соняшниковий». На виконання вказаних договорів надано видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та платіжні доручення проведених виплат. (том 1 а.с. 78-125, 161-165).

Податковим органом додано до матеріалів справи інформацію ГУ ДПС у Тернопільській області від 03.01.2020 р., в якій повідомляється, що директор ТОВ «Агро Західтранс» не пригадує проведення господарських операцій з транспортування соняшникового шроту в лютому 2019 р. з ТОВ «АТЗТ Мирне» і ТОВ «Індустрзбут», дані суб`єкти господарювання йому невідомі. (том 1 а.с. 176-177).

Також, податковим органом надано суду інформацію ГУ ДПС у Чернівецькій області від 03.12.2019 р., в якій повідомляється, зокрема, про не підтвердження перевізником ОСОБА_1 надання послуг з перевезення шроту на ТОВ «АТЗТ Мирне». (том 1 а.с. 186).

Мотивувальна частина

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд перевіряє дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позиція суду щодо віднесення придбаної позивачем у березні 2015 р. вермикультури до довгострокових біологічних активів.

Відповідно до положень п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Судом встановлено, що позивач здійснюючи господарську діяльність щодо одержання та постачання біогумусу, реалізував його як складову сільськогосподарської продукції власного виробництва.

Відповідач під час перевірки вказав на єдиний критерій віднесення вермикультури до довгострокових чи поточних біологічних активів, зазначивши період життя каліфорнійського черв`яка до 16 років.

Наказом Мінфіну України від 18.11.2005 р. №790 затверджено «Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 30 "Біологічні активи"» (далі Положення №790).

Згідно п. 4 Положення №790 біологічний актив - тварина або рослина, яка в процесі біологічних перетворень здатна давати сільськогосподарську продукцію та/або додаткові біологічні активи, а також приносити в інший спосіб економічні вигоди.

Довгострокові біологічні активи - усі біологічні активи, які не є поточними біологічними активами.

Додаткові біологічні активи - біологічні активи, одержані в процесі біологічних перетворень.

Поточні біологічні активи - біологічні активи, здатні давати сільськогосподарську продукцію та/або додаткові біологічні активи, приносити в інший спосіб економічні вигоди протягом періоду, що не перевищує 12 місяців, а також тварини на вирощуванні та відгодівлі.

Сільськогосподарська продукція - актив, одержаний в результаті відокремлення від біологічного активу, призначений для продажу, переробки або внутрішньогосподарського споживання.

Відповідно до п.п. 5 7 Положення №790 біологічний актив та/або сільськогосподарська продукція визнаються активом, якщо існує імовірність отримання підприємством у майбутньому економічних вигод, пов`язаних з їх використанням, та їх вартість може бути достовірно визначена.

Об`єктом бухгалтерського обліку є окремий вид біологічних активів або їх група.

Придбаний (одержаний) біологічний актив зараховується на баланс підприємства за первісною вартістю, яка визначається відповідно до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби" або Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Згідно з п. 25.1 Положення №790 довгострокові біологічні активи: робоча худоба; продуктивна худоба; багаторічні насадження; інші довгострокові біологічні активи.

Відповідно до п. 25.2 Положення №790 поточні біологічні активи: тварини на вирощуванні та відгодівлі; біологічні активи в стані біологічних перетворень (крім тварин на вирощуванні та відгодівлі); інші поточні біологічні активи.

В Додатку до Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 30 "Біологічні активи" вказано приклади довгострокових біологічних активів (основне стадо овець, основне стадо великої рогатої худоби, основне стадо свиней) та поточних біологічних активів (тварини на вирощуванні і відгодівлі риба (риборозведення), доросла птиця, сім`ї бджіл ).

Таким чином, до довгострокових біологічних активів віднесено групу тварин, які дають приплід (розмножуються), в той час як до поточних біологічних активів віднесено матеріал для розведення, нові рої.

Згідно загальнодоступних відомостей економічною ціллю вермикультури є отримання біогумусу та розведення (розмноження) черв`яка. При цьому, враховуючи тривалість життя каліфорнійського черв`яка, вказані активи здатні розмножуватись та давати сільськогосподарську продукцію протягом періоду, що перевищує 12 місяців, а тому підлягають віднесенню до довгострокових біологічних активів.

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

На підставі матеріалів проведеної податковим органом перевірки встановлено, що первісна вартість придбаної вермикультури (каліфорнійські черв`яки) в березні 2015 р. складає 416666,67 грн, тоді як залишкова вартість вермикультури у 2018 році, за 37 місяців експлуатації, склала 233134,83 гривень.

В порушення п. 189.1 ст. 189, п. 198.5 ст. 198 ПК України позивач не нарахував податкове зобов`язання та не включив до складу податкового кредиту декларації з ПДВ за травень 2018 р. в сумі 46627 грн, розрахованої на залишкову вартість придбаної у 2015 році вермикультури.

Позиція суду щодо завищення податкового кредиту позивачем, внаслідок взаємодії з контрагентом ТОВ «Індустрзбут».

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України До податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до положень п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до положень п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно положень ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. №996-ХІV (далі Закон №996-ХІV) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Суд звертає увагу, що визначальною ознакою господарської операції є спричинення реальних змін майнового стану платника податків.

Відповідно до п.1 ст. 9 Закону №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, які вказані в п.2 ст. ст. 9 Закону №996-ХІV.

На підтвердження взаємовідносин між ТОВ «АТЗТ Мирне» та ТОВ «Індустрзбут» додано договори поставки №13/09-2018МИ від 13.09.2018 р., №15/01-2019МИ від 15.01.2019 р., укладені між ТОВ «Індустрзбут» та ТОВ «АТЗТ Мирне», предметом яких є передача у власність ТОВ «АТЗТ Мирне» «шрот соняшниковий». На виконання вказаних договорів надано видаткові накладні, товарно-транспортні накладні та платіжні доручення проведених виплат. Крім того, матеріали справи містять картку рахунку ТОВ «АТЗТ Мирне» № 631 за січень 2018 р. грудень 2019 р. та по рахунку №208 за січень 2019 р. проведених розрахунків з ТОВ «Індустрзбут».

Суд звертає увагу, що податковим органом не заперечується, що внаслідок проведених операцій з ТОВ «Індустрзбут» відбулись зміни в майновому стані позивача, натомість підставою для висновків про завищення податкового кредиту з податку на додану вартість стали висновки податкового органу про відсутність у ТОВ «Індустрзбут» за юридичною адресою, не подання звітності до податного органу з квітня 2019, що унеможливлює провести зустрічну звірку контрагента. З вказаних підстав, податковий орган зробив висновок про неможливість підтвердити реальність здійснених господарських операцій між ТОВ «Індустрзбут» та ТОВ «АТЗТ Мирне».

Суд звертає увагу, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити, перелік яких визначено у ст. 9 Закону №996-ХІV.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності. Це однаковою мірою стосується як витрат із податку на прибуток, так і сум податкового кредиту з ПДВ. Однак, у разі фактичного здійснення господарської операції наявність в первинних документах окремих недоліків не означає автоматичне позбавлення платника податків права посилатися на ці документи як на підставу податкового обліку, якщо в своїй сукупності ці документи створюють повну картину господарської діяльності платника податків і здійснення господарської операції не викликає сумніву.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами - постачальниками, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певним постачальником товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту/витрат, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування валових витрат за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Згідно з пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

За змістом указаної норми, за умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано).

Суд звертає увагу, що контролюючий орган не позбавлений можливості довести в установленому порядку факт невідповідності задекларованих наслідків господарської операції платника податків у податковому обліку фактичним обставинам за умови доведення факту, що відомості, які містяться в таких документах, є недостовірними.

Отже, виходячи з принципу індивідуального застосування відповідальності за порушення правил оподаткування, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на формування платником даних свого податкового обліку, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Так само і саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.

Крім того, суд вважає безпідставними посилання відповідача на пояснення перевізника ОСОБА_1 , який не підтвердив надання послуг з перевезення шроту на ТОВ «АТЗТ Мирне», оскільки позивач, в товарно-транспортних накладних, складених на підставі договорів поставки №13/09-2018МИ від 13.09.2018 р., №15/01-2019МИ від 15.01.2019 р., не був учасником транспортних відносин з перевізниками та з урахуванням особливостей, передбачених договорами, мав прийняти товар у себе на складі. Таким чином, вказані відповідачем сумніви щодо реальності транспортування товару від ТОВ «Індустрзбут» до позивача не можуть свідчити про порушення позивачем податкового законодавства.

Аналогічна правова позиція застосована Верховним Судом в постановах від 14.05.2019 р. №826/19832/14, від 08.08.2018 р. №816/3144/13-а.

На підставі аналізу первинних документів, поданих позивачем під час перевірки та під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку про відповідність даних, зазначених у первинних документах, об`єктивним обставинам вчинення господарських операцій з ТОВ «Індустрзбут», відповідно до договорів поставки №13/09-2018МИ від 13.09.2018 р., №15/01-2019МИ від 15.01.2019 року.

Таким чином, висновки податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість на загальну суму 655766 грн (за вересень 2018 р. - 62933 грн, за жовтень 2018 р. - 86944 грн, за листопад 2018 р. - 119226 грн, за грудень 2018 р. - 54612 грн, січень 2019 р. 145898 грн, лютий 2019 р. - 24529,97 грн та за березень 2019 р. 161622,58 грн), є безпідставними та необґрунтованим.

Позиція суду щодо податкового повідомлення-рішення від 09 січня 2020 року № , яким донараховано штрафні санкції за платежем "Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах" на суму 3060 гривень.

Згідно з нормами п.250.1, п. 250.2 ст. 250 ПК України базовий податковий (звітний) період одання податкової звітності з екологічного податку дорівнює календарному кварталу. Платники податку складають податкові декларації за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, подають їх протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) кварталу, до контролюючих органів та сплачують податок протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку подання податкової декларації:

Відповідно до п. 120.1 ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання. Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Згідно з пп.54.3.2 п. 54.3 ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо: дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

В акті перевірки від 16.12.2019 р. №1470/24-13-05-08/35642878, податковим органом встановлено, що ТОВ «АТЗТ Мирне» не подано до контролюючого органу декларації екологічного податку за 4 квартал 2017 року.

Позивач в позові вказує, про направлення податкових декларацій за ІV квартал 2017 р. податковому органу засобами електронного зв`язку та отримання квитанцій №2 про прийняття пакету документів, однак, як до матеріалів справи, так і під час перевірки, не було надано відповідних доказів на підтвердження направлення податковому органу податкових декларацій за ІV квартал 2017 року. А тому, позивач не надав доказів на підтвердження протиправності податкового повідомлення-рішення від 09 січня 2020 року № .

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем не доведено суду правомірність прийняття податкового повідомлення - рішення від 09 січня 2020 року № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 655766 грн та застосованих штрафних санкцій в розмірі 327883 грн, яке підлягає скасуванню. В іншій частині податкове повідомлення - рішення від 09 січня 2020 року № щодо збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість в сумі 46627 грн та розрахованої штрафної санкції в сумі 23314 грн, судом визнано правомірним, а тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Також суд дійшов висновку щодо правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення від 09 січня 2020 року № про донарахування штрафних санкцій за платежем "Надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах" на суму 3060 грн, яке не підлягає скасуванню, а позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Судові витрати

Відповідно до ч.3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що за поданий адміністративний позов позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 17905,86 грн. У зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача підлягають стягненню, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань, судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що складає 14754,73 гривень.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 139, 241, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 09 січня 2020 року № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним зобов`язанням на суму 655766 грн і за штрафними санкціями на суму 327883 гривень.

3. В решті позову відмовити.

4. Стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 14 754,73 грн згідно квитанції №409 від 29.01.2020 року.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "АТЗТ Мирне" (вул. Незалежності, 177, с.Оршівці, Кіцманський район, Чернівецька область, 59321, )

відповідач: Головне управління ДПС у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя Т.М. Брезіна