Справа № 1.380.2019.006629
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006629
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Хоми О.П.,

з участю секретаря судового засідання Павлішевського М.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представників: позивача Літовченко Л.Р., відповідача Герасимюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними і скасування актів розслідування нещасного випадку, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області (далі-відповідач, Ліквідаційна комісія), в якому просить:

- визнати протиправними та скасувати акти розслідування нещасного випадку від 16.10.2019 Н-5 та НТ;

- зобов`язати відповідача повторно провести розслідування нещасного випадку, що стався з капітаном міліції, дільничним інспектором Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВСУ у Львівській області Лещишиним М.І. 23.11.2001 та скласти акти у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 №1346.

Позовні вимоги мотивовані тим, що нещасний випадок, внаслідок якого позивач отримав тілесні ушкодження 23.11.2001, стався у період проходження служби та при виконанні службових обов`язків. Тому, ураховуючи норми Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 № 1346, відповідач мав за фактом нещасного випадку, скласти акт за формою Н-1. Натомість таким складено акт за формою НТ, за висновками якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. Вказує, що час повернення з місця виконання посадових обов`язків відноситься до часу проходження служби та пов`язаний з виконанням службових обов`язків. У зв`язку з чим висновки акти розслідування нещасного випадку не відповідають нормам чинного законодавства. З огляду на викладене, просить скасувати акти розслідування нещасного випадку та зобов`язати повторно провести розслідування такого нещасного випадку та скласти відповідні акти.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у законності оскаржених актів розслідування нещасного випадку від 16.10.2019 форми Н-5 та НТ. Комісією з розслідування випадку травмування, яке трапилося із колишнім працівником Шевченківського РВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_1 встановлено, що нещасний випадок позивачем стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків. За результатом розслідування складено Акт №43-2019 про нещасний випадок невиробничого характеру (Форма НТ). Додатково зазначив, що надані ОСОБА_1 докази в ході розслідування не відповідають свідченням позивача у змісті даної позовної заяви. Вважає, що відповідач діяв на підставі та в межах встановлених законом, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Ухвалою судді від 12.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого засідання.

Позивачем 14.01.2020 (вх.№2070) подано заяву про виклик свідка ОСОБА_2 .

Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України у Львівській області на адресу суду надіслано відзив на позовну заяву (зареєстровано канцелярією суду 16.01.2020 за вх.№2461).

В підготовчому засіданні 22.01.2020 ухвалою суду задоволено клопотання про виклик свідка ОСОБА_2 .

Позивачем 12.02.2020 (вх.№ 7989) подано відповідь на відзив.

Ухвалою суду від 04.03.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 08.04.2020.

Судові засідання 08.04.2020, 05.05.2020 та 08.07.2020 відкладались за клопотаннями сторін, мотивованими встановленням Кабінетом Міністрів України з 12.03.2020 карантину з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

В судовому зсіданні 04.08.2020 судом допитано свідка.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ, отримує пенсію за вислугу років та визнаний особою з інвалідністю 2 групи внаслідок захворювання, отриманого в період проходження військової служби, що підтверджується довідкою ГУ ПФУ у Львівській області від 02.05.2019 №1829.

Під час служби в органах внутрішніх справ, перебуваючи на посаді дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ ЛМУ УМВС України у Львівській області 23.11.2001 з 18-00 по 24-00 знаходився на службі по відпрацюванню території ЛКП-400 разом зі своїм напарником ОСОБА_2 .

Обставини отримання травми позивач описує таким чином. Повертаючись зі служби додому, він вийшов з маршрутного таксі на зупинці «Привокзальний ринок», перейшов на протилежну сторону вулиці Городоцької поблизу будинку №123 та раптово відчув сильний удар ззаду по голові, внаслідок чого впав на землю. Двоє невідомих йому осіб наносили удари в обличчя, від чого він втратив свідомість. Прийшовши до тями ОСОБА_1 у під`їзді будинку АДРЕСА_1 , виявив вкрадені гроші, службове посвідчення, годинник та золоте кільце. Після цього він подзвонив по телефону 02, де його з`єднали із черговим Залізничного РВ. Пояснивши черговому ситуацію і те, що він є працівником міліції ОСОБА_3 . ОСОБА_4 почув у відповідь що керівництва уже немає, оскільки подія відбулась у суботу і дану інформацію потрібно передавати до Києва, порадили підійти у понеділок і написати заяву. На момент отримання травми ОСОБА_1 перебував у цивільному одязі.

26.11.2001, тобто у понеділок, ОСОБА_1 звернувся у травмпункт №3, де після огляду був скерований в поліклініку УМВС, що підтверджено довідкою травмпункту №3 від цього ж числа.

Також ОСОБА_1 вказує, що звертався до Залізничного РВ, де написав заяву і пояснення начальнику карного розшуку. Проте вказане не підтверджено жодними доказами.

ОСОБА_1 21.05.2018 та 17.09.2018, тобто майже через 17 років після події, яка мала місце у листопаді 2001 року, звертався до начальника ГУ НП у Львівській області 1-го рангу Середи В.В. із заявами про проведення службового розслідування працівниками особової інспекції по факту отримання ним тілесних ушкоджень під час проходження служби в листопаді 2001 р під час слідування зі служби по дорозі додому.

З огляду на те, що відповіді на такі звернення ним не отримано, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Львівського окружного суду від 26.03.2019, що набрало законної сили 07.05.2019, зобов`язано ГУ НП у Львівській області розглянути заяву ОСОБА_1 про проведення службового розслідування по факту спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень невідомими особами, які мали місце у листопаді 2001 року під час проходження служби в ОВС.

ОСОБА_1 25.05.2019 звернувся до Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області з заявою про проведення на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 у справі №1340/6311/18 службового розслідування по факту отримання тілесних ушкоджень під час слідування зі служби по дорозі додому, який мав місце в листопаді 2001 року, до якого просив додати акти форми Н-1, Н-5.

Наказом Голови ліквідаційної комісії ГУ МВС України у Львівській області від 25.07.2019 №3284 «Про створення комісії з проведення розслідування випадку травмування, яке трапилося із колишнім працівником Шевченківського РВ УМВС України у Львівській області ОСОБА_1 » утворено комісію з розслідування даного нещасного випадку.

Матеріалами справи підтверджено, що в ході проведення розслідування комісією відбирались пояснення у позивача та у ОСОБА_2

ОСОБА_2 , який у той час проходив службу на посаді дільничного інспектора міліції Шевченківського РВ, підтвердив факт несення служби 23.11.2001 разом з ОСОБА_1 , після чого роз`їхались кожен по місцях проживання. Очевидцем обставин отримання травми ОСОБА_1 він не був та дізнався про цей факт в один із наступних днів зі слів останнього.

В ході проведення розслідування нещасного випадку комісією направлялися запити для встановлення обставин травмування ОСОБА_1 , а саме

- до начальника Залізничного ВП ГУ НП у Львівській області від 15.09.2019 №91/18-2019 та до т.в.о. начальника управління організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУ НП у Львівській області від 16.08.2019 №245/32/03-2019 на предмет наявності інформації про звернення ОСОБА_1 на номер 02 із повідомленням по факту події, що мала місце 23.11.2001;

- до Управління кадрового забезпечення ГУНП у львівській області 31.05.2019 № Л-122/ОП/18/02-2019 щодо проведення службового розслідування по факту спричинення ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у листопаді 2001 року;

- до ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» у травні 2019 року щодо перебування ОСОБА_1 на лікуванні у зв`язку із травмою, діагноз, за яким він лікувався, термін лікування, результат аналізу крові на алкоголь.

З одержаних відповідей встановлено:

- у наявних базах даних Інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України та Інтегрованої підсистеми ОВС України відсутні відомості про звернення ОСОБА_1 24.11.2001 на номер « 02» (лист від 21.08.2019 №1264/12/03-2019);

- у Залізничному ВП ГУ НП у Львівській області відсутня інформація щодо отримання колишнім працівником ГУ МВС у Львівській області ОСОБА_5 М ОСОБА_6 травми 23.11.2001 у м. Львові по вулиці Городоцькій, 123 (лист від 20.08.2019 №9173/38/01-19);

- у архівних матеріалах ВІОС УКЗ у Львівській області відсутні відомості про отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень у листопаді 2001 року, відповідно службове розслідування з даного приводу працівниками відділу не проводилося( лист від 11.06.2019 № Л- 286/ОП/13/03/5-2019;

- ОСОБА_1 перебував на лікуванні у ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» з 26.11.2001 по 22.12 2001 з діагнозом: «Струс головного мозку». Аналіз крові на етанол у лікарні (з поліклінікою) ДУ «ТМО МВС України по Львівській області» не проводився (лист від 07.06.2019 №33/34-543).

З довідки цілодобового травматологічного пункту №3 встановлено, що ОСОБА_1 звернувся 26.11.2001, проте від госпіталізації та здачі сечі на етанол відмовився.

На підставі вказаних відомостей комісія ГУ МВС у Львівській області дійшла висновку, що нещасний випадок 23.11.2001 з ОСОБА_1 стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Такий висновок зумовив складення акту розслідування нещасного випадку(аварії), що стався (сталася) 23.11.2001 о 00:15 год. від 16.10.2019 (Форма Н-5) та акту №43-2019 16.10.2019 (Форма НТ) про нещасний випадок невиробничого характеру.

Вказані акти є предметом оскарження з підстав неповноти проведення розслідування нещасного випадку, що призвело до неправильних висновків про те, що отримання травми не пов`язано з виконанням службових обов`язків.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.12.2002 №1346 затверджено Порядок розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України (далі - Порядок №1346).

Пунктом 1.3. Порядку N 1346 передбачено, що розслідування нещасних випадків (в тому числі поранень), що сталися з особами рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ, військовослужбовцями Національної гвардії України, курсантами (слухачами) навчальних закладів системи МВС України проводиться з урахуванням цього Порядку.

Відповідно до пункту 2.1. Порядку №1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою., гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з пунктами 2.2., 2.4. Порядку №1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Відповідно до пунктів 3.7, 3.8 Порядку № 1346 при травмуванні працівників апарату МВС, ГУМВС, УМВС комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), крім групових випадків травматизму або випадків травматизму зі смертельним наслідком, створюється розпорядженням начальника структурного підрозділу (головного управління, департаменту, самостійного управління або відділу), де працює потерпілий працівник.

Комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії:

- обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо;

- визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці;

- з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам;

- визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків);

- скласти акт розслідування нещасного випадку ( у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Пунктом 3.9 Порядку №1346 встановлено, що комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він трапився в період проходження служби під час:

- припинення або запобігання злочинам або правопорушенням;

- вчинення дій із забезпечення особистої безпеки громадян, захисту їх прав і свобод;

- охорони і забезпечення громадського порядку;

- несення постової чи патрульної служби;

- виявлення і розкриття злочинів, розшуку осіб, що їх учинили;

- забезпечення безпеки дорожнього руху;

- участі в ліквідації наслідків аварії, пожежі, катастрофи, стихійного лиха та інших надзвичайних подій;

- виконання потерпілим трудових (посадових, функціональних) обов`язків за режимом роботи підрозділу, у тому числі у відрядженні;

- перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби (далі - робота) з моменту прибуття потерпілого в підрозділ до його відбуття, що фіксується відповідно до правил внутрішнього розпорядку підрозділу, у тому числі протягом робочого та надурочного часу, або, за дорученням керівника, у неробочий час; підготовки до роботи та приведення в порядок після закінчення роботи знарядь праці, засобів захисту, одягу, а також здійснення заходів щодо особистої гігієни, пересування по території підприємства перед початком роботи і після її закінчення;

- проїзду на роботу чи з роботи на транспортному засобі, що належить підрозділу, або іншому транспортному засобі відповідно до укладеного договору;

- проведення навчання, тренувань, обов`язкових фізичних занять у встановлений час, участі в спортивних змаганнях, професійних та кваліфікаційних конкурсах;

- використання власного транспорту в інтересах підрозділу з дозволу або за письмовим дорученням керівника підрозділу;

- провадження дій в інтересах підрозділу, у якому проходить службу (працює) потерпілий;

- прямування працівника до об`єкта (між об`єктами) обслуговування за затвердженими маршрутами;

- прямування потерпілого до місця чи з місця відрядження згідно з установленим завданням про відрядження.

Згідно з пунктом 3.10 Порядку №1346, комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: безпосереднього впливу правопорушника (злочинця) на працівника (учинення опору, захват заручником, напад на працівника, який перебуває не при виконанні службових обов`язків, з метою помсти за законні дії з припинення правопорушення, затримання або викриття правопорушника в період служби тощо); спроби самогубства працівника під впливом психофізіологічних, небезпечних та шкідливих факторів, пов`язаних з виконанням службових обов`язків; травмування внаслідок нестатутних відносин (у разі відсутності вини потерпілого); раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я. Медичний висновок щодо зв`язку погіршення стану здоров`я працівника з впливом на нього небезпечних чи шкідливих виробничих факторів або щодо протипоказання за станом здоров`я працівника виконувати зазначену роботу видається лікувально-профілактичним закладом за місцем лікування потерпілого на запит керівника підрозділу чи голови комісії з розслідування; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до пункту 3.11 Порядку №1346 комісія з розслідування визнає, що «нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків», якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався: за обставин, які не підпадають під дію пунктів 3.9, 3.10 цього розділу і не пов`язані з виконанням службових обов`язків; унаслідок дій, учинених у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, а також унаслідок дії алкоголю, наркотичних або інших отруйних речовин (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком; під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду; у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього розділу, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів досудового розслідування; унаслідок порушення потерпілим службової (трудової) дисципліни.

Єдиною підставою оскарження актів від 16.10.2010 форми НТ та форми Н-5 є неповнота встановлення обставин нещасного випадку, яка, на думку позивача та його представника, полягає у тому, що комісія не витребувавала і не оглянула медичну картку стаціонарного хворого, де в анамнезі відображено обставини отримання ОСОБА_1 травми 23.11.2001, а також не встановлення причин відсутності інформації у базах даних Інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України та Інтегрованої підсистеми ОВС України відомостей про звернення ОСОБА_1 24.11.2001 на номер « 02».

Суд вважає такі підстави необґрунтованими з огляду на таке.

Анамнез (грец. anamnesko пригадувати) сукупність відомостей про пацієнта і розвиток захворювання, що отримують при опитуванні самого хворого й осіб, які його знають, та використовують для встановлення діагнозу і прогнозу хвороби, а також вибору оптимальних методів лікування і профілактики.

Тобто, в основі анамнезу лежать пояснення особи, яка звернулася за медичною допомогою.

Суд зауважує, що відповідач не заперечує факту отримання ОСОБА_1 травми у листопаді 2001 року.

Однак пояснення ОСОБА_1 про обставини отримання травми і дати « 23 24 25 листопада) жодними доказами не підтверджено.

Свідок ОСОБА_2 , який разом з позивачем ніс службу 23 листопада 2001 року, не був очевидцем отримання ним травми і знає про таку лише зі слів потерпілого.

Перший документ на підтвердження отримання позивачем травми це довідка цілодобового травмпункту №3, датована 26.11.2001, тобто днем звернення ОСОБА_1 до медичної установи.

Довідка не містить жодних обставин і дати отримання травми. Ба більше, приводом звернення до травмопункту вказано: струс головного мозку, забій м`яких тканин скроневої ділянки зліва.

При цьому, як вказано в довідці, позивач відмовився від здачі крові на етанол та госпіталізації.

Вказане в сукупності свідчить про відсутність будь-яких доказів на підтвердження пояснень позивача про обставини отримання ним 23.11.2001 травми. Анамнез не може бути таким доказом, оскільки це опис подій зі слів пацієнта, тобто того ж позивача.

Щодо тверджень про не встановлення причин відсутності інформації у базах даних Інформаційно-комунікаційної системи Інформаційний портал Національної поліції України та Інтегрованої підсистеми ОВС України відомостей про звернення ОСОБА_1 24.11.2001 на номер « 02», то суд зазначає, що має значення сам факт відсутності відомостей, а не причина такої відсутності. Відсутність відомостей (в не залежності від причини) не може підтвердити жодної обставини.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про вжиття відповідачем у 2019 році всіх заходів для встановлення обставин отримання позивачем травми у листопаді 2001 року.

Встановленими судом фактичними обставинами спростовано твердження позивача про неповноту розслідування нещасного випадку, проведеного відповідачем на виконання судового рішення.

Вказане зумовлює висновок суду про безпідставність позовних вимог щодо оскарження актів розслідування нещасного випадку від 16.10.2019 Н-5 та НТ.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Беручи до уваги встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що Ліквідаційна комісія Головного управління МВС України у Львівській області вказані вимоги щодо обов`язку довести правомірність свого рішення виконала.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи рішення відповідача на відповідність критеріям, визначеним частиною 2 статті 2 КАС України, суд вважає, що такі рішення прийняті відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та неупереджено та не порушують жодних прав позивача.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 139, 159, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України у Львівській області про визнання протиправними і скасування актів розслідування нещасного випадку, зобов`язання вчинити дії, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 07.08.2020.

Суддя О.П. Хома