Справа № 420/2537/20
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2537/20
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 червня 2020р. по справі за адміністративним позовом Чорноморської міської ради Одеської області до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2020р. Чорноморська міська рада звернулася в суд з позовом до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому з урахуванням уточненої позовної заяви від 7.04.2020р., просила визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про накладення штрафу від 2.03.2020 у виконавчому провадженні №59913642.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана постанова про накладення штрафу за повторне невиконання рішення винесена з порушенням норм ЗУ "Про виконавче провадження", оскільки на час її прийняття державним виконавцем не враховано, що 21.02.2020р. міською радою як боржником було виконано виконавчий лист за №501/2623/18.

Посилаючись на вказані обставини міська рада просила суд позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 4 червня 2020р. у задоволені позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог вимоги суд першої інстанції виходив з того, що державним виконавцем правомірно прийнято постанову про накладення на міськраду, як боржника у виконавчому провадження, штрафу за повторне невиконання рішення, оскільки нею не виконано обов`язок встановлений приписами ст.19 ЗУ "Про виконавче провадження" та не повідомлено державного виконавця про повне виконання рішення.

Проте, із вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки судом неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та неправильно застосовано норм матеріального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.317 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що з 29.08.2019р. на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа за №501/2623/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 15.08.2019р., про зобов`язання Чорноморську міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0887га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 .

8.10.2019р. до Відділу надійшов лист від боржника про направлення рішення суду постійні комісії з питань будівництва, регулювання земельних відносин, охорони навколишнього середовища та благоустрою та повідомлено, що проект землеустрою буде розглянуто на найближчий сесії Чорноморської міської ради Одеської області.

5.11.2019р. до відділу надійшла заява від стягувача щодо невиконання боржником судового рішення.

6.11.2019р. та 5.12.2019р. державним виконавцем направлено вимоги на адресу боржника щодо стану виконання рішення суду.

21.12.2019р. за вхід. №9493109/24 до ВПВР надійшла заява від стягувача про невиконання рішення суду боржником.

9.01.2020р. до ВПВР надійшов лист боржника про те, що розгляд заяви ОСОБА_1 відкладено, вказана заява буде розглянута на наступній сесії міськради.

На підставі чого, в цей же день (9.01.2020р.) державним виконавцем прийнято постанову про накладення на боржника штрафу у сумі 5 100грн. за невиконання вимог виконавчого листа за №501/2623/18. Вказана постанова направлена божнику - 9.01.2020р. за вих. №10.03-2590.

В подальшому, 2.03.2020р. державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у подвійному розмірі за невиконання вимог виконавчого листа за №501/2623/18, також прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ст.39 ЗУ "Про виконавче провадження". До правоохоронних органів направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Вказана постанова направлена боржнику - 2.03.2020р. за вих. №10.03-2591.

У березні 2020 до ВПВР надійшов лист від боржника від 2.03.2020р. б/н, в якому повідомлялося про те, що 21.02.2020р. відбулась сесія Чорноморської міської ради, на якій був розглянутий проект рішення міськради стосовно затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0887га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул.Набережна, 1-А.

Перевіряючи правомірність дій відповідача з урахуванням підстав позову, а також висновків суду першої інстанції та доводів і вимог апеляційної скарги, судова колегія виходить з наступного.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України, п.1 ч.3 ст.2 та ч.1 ст.7 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого має перевіряти чи діяли органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи лише на підставі закону в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ч.1,2 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державиконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження", за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За правилами ч.2 ст.63 ЗУ "Про виконавче провадження", у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.75 ЗУ "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналізуючи вищенаведені положення законодавства, судова колегія вважає, що накладення штрафу за невиконання рішення, яке зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця та направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: 1) невиконання ним виконавчого документа (судового рішення); 2) відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Отже, лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами ЗУ "Про виконавче провадження".

Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено - по-перше, факт невиконання боржником судового рішення, та по-друге, відсутність поважних причин.

Водночас, як вбачається із матеріалів справи, що станом на дату винесення спірної постанови про накладення штрафу судове рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 501/2623/18 фактично було виконано боржником (позивачем у даній справі).

Доказів та жодних обґрунтувань, з яких державний виконавець дійшов висновку про невиконання позивачем рішення суду, що стало наслідком прийняття спірної постанови про накладення штрафу на позивача, до суду не надано.

Наведені обставини свідчать, що державний виконавець належним чином не перевірив факт виконання судового рішення боржником та не дослідив усі обставини справи, тобто належним чином не виконав свої посадові обов`язки та неправомірно виніс постанову про накладення штрафу. Таким чином, позовні вимоги міськради щодо скасування такої постанови є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції не можливо вважати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.311, 315, 317, 322 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чорноморської міської ради Одеської області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 4 червня 2020р. - скасувати.

Прийняти по справі нове рішення, яким адміністративний позов Чорноморської міської ради Одеської області до Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про накладення штрафу від 2.03.2020р. у виконавчому провадженні за №59913642.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв