Справа № 466/4362/20
Суддя: Донченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/4362/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого судді - Донченко Ю.В.

з участю секретаря судового засідання - Мазурик О.-І.І.

Справа № 466/4362/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 0336/20500/20 від 18.03.2020р.,

за участю представника позивача Броневицького С.Р., -

в с т а н о в и в:

25.05.2020 року на розгляд до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби із вимогою скасувати постанову Волинської митниці Держмитслужби від 18.03.2020 року у справі про порушення митних правил № 0336/20500/20, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 71 345,88 грн.

Ухвалою судді Львівського окружного адміністративного суду від 27.05.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови, винесеної у справі про порушення митних правил передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Львова. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив про те, що 31.03.2020 р. поштовим зв`язком отримав постанову Волинської митниці Держмитслужби в справі про порушення митних правил № 0336/20500/20 від 18.03.2020 р., відповідно до якої: - 18.03.2020 року Волинською митницею Держмитслужби, в особі в.о. начальника Криворучко М.В., було винесено Постанову в справі про порушення митних правил № 0336/20500/20, по змісту якої «громадянина ОСОБА_1 » було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та притягнуто до відповідальності - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 71 345, 88 гривень. Вважає дану постанову неправомірною, із врахуванням того, що така винесена з порушенням чинного порядку провадження у справах про порушення митних правил та зазначив про відсутність в його діях прямого умислу на порушення митних правил, у звязку з чим просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 17.06.2020 року справу номер 466/4362/20 передано до розгляду судді Донченко Ю.В., дані матеріали суддя Донченко Ю.В. отримав - 17.06.2020 року.

Ухвалою судді від 18.06.2020 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. 23.06.2020 року недоліки позивачем усунені та ухвалою суду від 26.06.2020 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду у відкритому судовому засіданні.

20.07.2020 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому просили відмовити в задоволенні, оскільки на позивача, як особу, що подала декларацію входить здійснення всіх дій для встановлення року виробництва спірного транспортного засобу.

29.07.2020 року представником позивача до суду скеровано відзив на позов, який вважає необґрунтованим та просить позов задовольнити.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримав та дав аналогічні пояснення тим, які викладені в позовній заяві.

Представник Волинської митниці Держмитслужби в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву подано 20.07.2020 року. Відповідно до ст. 205 КАС України суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів, які суд вважає достатніми.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, керуючись принципами верховенства права та законності, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні доказів в їх сукупності, які є у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлені наступні обставини.

18.03.2020 року Волинською митницею Держмитслужби, в особі в.о. начальника Криворучко М.В. винесено Постанову в справі про порушення митних правил № 0336/20500/20, до змісту якої «громадянина ОСОБА_1 » було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України, та притягнуто до відповідальності - накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 71 345, 88 гривень.

Положеннями ч.1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.4 ст. 529 МК України, скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений КУпАП.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Позивач у заяві від 23.06.2020 року зазначив, що він не був присутнім під час винесення оскаржуваної постанови, постанову отримав 31.03.2020р. поштовим відправленням. Таким чином із врахуванням зазначеного та запровадженням карантину в Україні з 12.03.2020 року, позивач у встановлені законом строки оскаржив постанову від 18.03.2020 року.

Із представлених суду документів вбачається, що 20.02.2020 року позивачем декларантом ТзОВ «СПЕЦ ТРАНЗИТ СЕРВІС» подано посадовій особі м/п «Коваль» Волинської митниці Держмитслужби митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA205050/2020/011169, відповідно до якої в митному режимі «імпорт» переміщується товар «автомобіль що був у користуванні, призначений для перевезення пасажирів; номер кузова - НОМЕР_1; марки: BMW; модель: Х5; календарний рік виготовлення - 2012; модельний рік виготовлення - 2012; робочий об`єм циліндрів - 2993; потужністю - 180 кВт; тип двигуна - дизельний; загальна кількість місць включаючи водія - 5; тип кузова - універсал; колір - чорний; колісна формула - 4x4; технічно допустима максимальна навантажена маса -2790 кг. Виробник BMW. Торговельна марка: BMW. Країна виробництва:DЕ». До вищевказаної митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205050/2020/011169 до митного контролю було подано товаросупровідні документи на вищевказаний транспортний засіб, а саме: інвойс №233 від 10.01.2020 року, свідоцтво № НОМЕР_2 від 15.02.2014 року, висновок експертного автотоварознавчого дослідження по заяві ТОВ «СПЕЦ ТРАНЗИТ СЕРВІС» № 9655 від 10.02.2020 року, контракт №10-01/20 від 10.01.2020 року, довідку №02с/0493/4-20 від 20.02.2020 року.

Відправником даного товару виступає фірма «DZ AUTO SALES LLC» (адреса: 390 SOUTH MAIN STMANHEIM, PA 17545), отримувачем ТзОВ «СПЕЦ ТРАНЗИТ СЕРВІС». В графі 14 митної декларації № UA205050/2020/011169 від 20.02.2020 року декларантом зазначено ТзОВ «СПЕЦ ТРАНЗИТ СЕРВІС».

Декларантом ТзОВ «СПЕЦ ТРАНЗИТ СЕРВІС», позивачем ОСОБА_1 товар заявлено як «автомобіль що був у користуванні, призначений для перевезення пасажирів; номер кузова - НОМЕР_1; марки: BMW; модель: Х5; календарний рік виготовлення - 2012; модельний рік виготовлення - 2012; робочий об`єм циліндрів - 2993; потужністю - 180 кВт; тип двигуна - дизельний; загальна кількість місць включаючи водія - 5; тип кузова - універсал; колір - чорний; колісна формула - 4x4; технічно допустима максимальна навантажена маса - 2790 кг. Виробник BMW. Торговельна марка: BMW. Країна виробництва: DE». В графі 33 митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205050/2020/011169 товар заявлено за кодом 8703 23 90 33 згідно УКТ ЗЕД.

Було застосовано ставку акцизного збору 350 Євро і митні платежі склали: ввізне мито -"15780,62 грн.; акциз - 27745,62 грн.; ПДВ - 40266,48 грн.

Під час проведення повного митного огляду даного товару було встановлено, що на бірках обшивки багажника, на електропроводці наявні відмітки, що свідчать про 2011 рік виготовлення транспортного засобу, тип двигуна - дизельний, потужність двигуна - 210 кВт, що не відповідає опису товару, зазначеному в графі 31 митної декларації №UA205050/2020/011169.

Отже, у графі 31 МД позивач вказав календарний рік виготовлення автомобіля - 2012 рік. Тобто, перевіркою встановлено, що датою випуску автомобіля є 2011 рік.

Оскільки зазначення у графі 31 МД невірних відомостей про дату виготовлення Автомобіля призвело до зменшення митних платежів на суму 23 781, 96 грн., 26.02.2020 року у відношенні позивача було складено протокол про порушення митних правил № 0336/20500/20, а 18.03.2020 року - винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0336/20500/20, якою позивача визнано винним в порушенні, передбаченому статтею 485 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів у сумі 71 345,88 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України , порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, предявлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно із ч. 1 ст. 466 МК України, адміністративні стягнення за порушення митних правил не може бути застосовано інакше, як на підставі та в порядку, що встановлені цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Отже, однією з обов`язкових ознак порушення митних правил як адміністративного правопорушення є протиправність діяння.

Згідно положень Закону України від 19.09.2013 № 584-VII «Про митний тариф» товарною номенклатурою Митного тарифу України є Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД), складена на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів, що ведеться Всесвітньою митною організацією.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД на основі характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до ч. 1, п. 5 ч.8 ст. 257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості про товари, у тому числі у вигляді кодів: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Згідно з Порядком заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 651, графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис товару відповідно до товаросупровідних документів в обсязі, достатньому для його розпізнання та віднесення до коду згідно з УКТЗЕД.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Диспозиція статті 485 МК України передбачає адміністративну відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплату митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Отже, з об`єктивної сторони склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної - у формі умислу.

Згідно ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств. Посадові особи підприємств - керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку (п. 43 ст. 4 Митного кодексу України).

Згідно із приписами ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеної в постановах від 06 червня 2018 року по справі №607/1866/17 та № 607/2391/17, для притягнення до відповідальності, згідно статті 485 Митного кодексу України, необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.12.2018 по справі № 759/360/17 зазначив, що за відсутності обґрунтованих доказів, які свідчили саме про умисел декларанта на заниження митних платежів (шляхом повідомлення недостовірної інформації про товар) сам факт неправильного визначення коду згідно з УКТЗЕД не є достатньою підставою для кваліфікації дій позивача як порушення митних правил відповідно до ст. 485 МК України.

Тобто, для притягнення до відповідальності згідно статтею 485 Митного кодексу України у даному випадку необхідно довести факт заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

Відповідно до ч.8 статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Згідно ч. 2, 3, 4 ст. 69 МК України органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Отже, здійснення такого контролю є прямим обов`язком відповідача, в той час як застосування штрафних санкцій за порушення, пов`язані з неправильною класифікацією товарів, можливе лише при поданні декларантом неправдивих відомостей, підроблених документів чи подання документів не в повному обсязі.

Частиною 6 статті 69 Митного кодексу України імперативно встановлено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

З матеріалів справи судом встановлено, що разом з митною декларацією, були подані інші документи, з зазначенням дати 2012 рік. Митна декларація була перевірена в установленому порядку, зокрема, проведена перевірка правильності нарахуванні митних платежів.

Відтак, з огляду на вищезазначене, судом не встановлено, що позивач з метою ухилення від сплати митних платежів у митній декларації від 20.02.2020 року вказував неправдиві відомості щодо календарного року виготовлення транспортного засобу необхідні для визначенні його митної вартості.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджується, та не спростовано відповідачем, що позивач у митній декларації вказував відомості, які не можна вважати неправдивими та на підставі яких вірно вказаний код товару для визначення митної вартості товару.

Згідно із вимогами ч. 1, 2 ст. 530 МК України, законність та обґрунтованість постанови митниці у справі про порушення митних правил можуть бути перевірені судом або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, а постанови центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, - судом у звязку з поданням адміністративного позову або в порядку контролю.

За результатами перевірки центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, що проводив перевірку, приймає одне з таких рішень: 1) про залишення постанови без змін, а скарги - без задоволення; 2) про скасування постанови і надіслання справи на новий розгляд; 3) про скасування постанови та закриття справи; 4) про зміну виду адміністративного стягнення в межах відповідальності, передбаченої за відповідне порушення митних правил, з тим, однак, щоб це стягнення не було посилено.

Згідно приписів ч.1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необєктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб /ст.55 Конституції України/.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 8 МК України визначає принципи здійснення державної митної справи.

Так, відповідно до п. 3 та п.7 ч.1 цієї статті державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості, а також додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в діях позивача щодо надання неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, відсутній склад правопорушення за ст. 485 МК України, протиправність дій позивача та наявність в його діях складу порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України по постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 0336/20500/20 від 18.03.2020р. відповідачем не доведена

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскаржувана постанова № 0336/20500/20 від 18.03.2020р. винесена без повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, без доведення складу даного правопорушення, а також із порушенням принципів законності та презумпції невинуватості, передбачених п. 3 ч.1 ст. 8 МК України.

В порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем в ході розгляду даних справ не представлено достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови № 0336/20500/20 від 18.03.2020р., доводи позивача не спростовано, а відтак прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності суд вважає необґрунтованим.

Наведені обставини відповідно до ст. 531 МК України є підставами для скасування постанови № 0336/20500 від 18.03.2020р. про накладення адміністративного стягнення, а тому вимогу позивача слід задовольнити, оскаржувану постанову № 0336/20500 від 18.03.2020р. необхідно скасувати.

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

При цьому відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України оскаржувану постанову № 0336/20500/20 від 18.03.2020р. слід скасувати із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова № 0336/20500/20 від 18.03.2020р. підлягає скасуванню, а позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 10, 20, 47, 77, 90, 210-211, 241-246 КАС України, ст. ст. 95, 192, 470 МК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Волинської митниці Держмитслужби про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 0336/20500/20 від 18.03.2020р. - задовольнити.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Криворучко М.В. у справі про порушення митних правил № 0336/20500/20 від 18.03.2020р. за ст. 485 Митного кодексу України у відношенні ОСОБА_1 - скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених Кодексом адміністративного судочинства України.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Волинська митниця Держмитслужби ( адреса: Волинська область, Лбомльський район, с. Римачі, вул. Призалізнична, 13).

Повне рішення складено 06.08.2020 року.

Суддя Ю. В. Донченко