Справа № 540/687/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/687/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Херсонській області щодо призначення та виплати ОСОБА_1 пенсії у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом з дати призначення пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ у Херсонській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 у розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом з дати призначення з 06.03.2002 року та виплатити недоплачену частину пенсії з урахуванням раніше виплачених сум.

Звертаючись до суду із даним позовом позивач вказує на те, що розмір призначеної йому з 06.03.2020 року пенсії був менший за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законодавцем станом на дату призначення. Звернувшись до територіального органу ПФУ із заявою про проведення перерахунку пенсії з 2002 року, позивач отримав відмову, оформлену листом. За наведених обставин, з метою поновлення порушених прав, позивач просить зобов`язати відповідача перерахувати його пенсію з 2002 року у розмірі не меншому за встановлений законодавцем.

Ухвалою суду від 18.03.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року позовну заяву з доданими до неї документами повернуто позивачу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.05.2020 року по справі №540/687/20 ухвалу суду від 06.04.2020 року скасовано, справу направлено на продовження розгляду.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного без повідомлення учасників справи.

26.06.2020 року відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву, в якому останній не погоджується із позовними вимогами, при цьому зазначає, що пенсія призначена та виплачується позивачу згідно вимог, установлених пенсійним законодавством, у зв`язку із чим, підстави для перерахунку пенсії позивача відсутні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Херсонській області з 06.03.2002 року як отримувач пенсії по інвалідності, з 01.09.2006 року як отримувач пенсії за віком. Пенсія виплачується відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії по інвалідності в розмірі пенсії за віком з 06.03.2002 року відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», страховий стаж було зараховано позивачу по 19.04.1993 року та складав 27 років 3 місяці 19 днів.

При середньомісячній фактичній заробітній платі за період з 01.12.1981 року по 31.12.1986 року в сумі 0,00811, основний розмір пенсії склав 0,00462 (0,00811х57%).

При мінімальній пенсії з 01.01.2002 року встановленій в розмірі 43 грн. та враховуючи коефіцієнти підвищення, визначені постановами КМУ, розмір пенсії позивача з 06.03.2002 року склав 89,70 грн.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській із заявою про перерахунок пенсії у розмірі не меншому, ніж прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом з дати призначення пенсії.

Листами від 10.12.2019 року за №1010/Р-99-1 та №12/Р-99-1 позивачу надано інформацію про розрахунки пенсії та повідомлено про призначення та виплату пенсії відповідно до положень чинного законодавства.

Вважаючи, що пенсію позивачу призначено у 2002 році в меншому розмірі за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, визначений законом станом на дату призначення, позивач звернувся до суду із метою захисту своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991р. №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно ст. 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 7 Закону №1058-ІV принципами загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, поряд з іншими, є рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат, державна гарантія реалізації застрахованими особами своїх прав, передбачених цим Законом, відповідальність суб`єктів системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Приписами ст. 8 Закону №1058-ІV визначено, що право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст.36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону України №1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу ПФУ або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням ПФУ за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики.

Частиною п`ятою статті 45 цього Закону визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Питання щодо подання та оформлення документів для перерахунку пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ 25.11.2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.7 цього Порядку днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Пунктом 2.7 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до п. 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

При прийманні документів орган, що призначає пенсію: (п. 4.2 Порядку №22-1)

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. (п. 4.3 Порядку №22-1).

Поряд з цим, суд зазначає, що в спірному випадку Головним управлінням у відповідь на заяву про перерахунок пенсії позивача не було прийнято ані рішення про перерахунок пенсії, ані рішення про відмову в проведенні такого перерахунку, а лише мало місце оформлення листів, що носять суто інформаційний характер. Наведене свідчить про порушення відповідачем приписів ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", п. 4.3 Порядку №22-1.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про безпідставність не здійснення відповідачем фактичного розгляду заяви про перерахунок ОСОБА_1 пенсії. Суд вважає таку бездіяльність протиправною.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо обраний позивачем спосіб захисту є недостатнім для повного захисту його прав, свобод та інтересів або якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування ч. 2 ст. 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Вирішуючи питання про обрання способу захисту порушеного права позивача, суд виходить із такого.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст. 2 КАС України.

Таким чином, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - ключовим завданням якого є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Перерахунок пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

Суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже вищевказана позовна вимога є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому не підлягає задоволенню.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про перерахунок пенсії або рішення про відмову у такому перерахунку, вимоги позивача підлягають задоволенню саме шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо неприйняття відповідно до Порядку №22-1 рішення за наслідком розгляду заяви позивача про перерахунок його пенсії, та зобов`язання відповідача розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок його пенсії із прийняттям за результатами такого розгляду рішення у відповідності до приписів ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

Судових витрат по справі не встановлено.

Таким чином, керуючись статтями 2, 9, 12, 14, 139, 241 - 246, 205, 255 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, що виразилася у не розгляді у встановленому порядку та не прийнятті рішення за наслідком розгляду заяви ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, всупереч вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області розглянути по суті заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії, з прийняттям за результатами такого розгляду рішення згідно частини 5 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, пункту 4.3 розділу 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1, з урахуванням висновків суду, викладених у даному судовому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 112010200