Справа № 308/7358/20
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонний суду Закарпатської області Іванов А.П., ознайомившись з матеріалами адміністративного позову ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Винниченко М.П., до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

28.07.2020 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Винниченко М.П. звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить звільнити позивача від сплату держмита (судового збору), звільнити позивача від відповідальності за постановою у справі про ПМП №1067/30500/19 від 20.03.2019, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС, у зв`язку з відсутністю вини та за малозначністю діяння та скасувати таку.

Відповідно до вимог ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви в тому числі з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 вказаного Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17 (провадження № 11-1287апп18) відступила від висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16), та вказала, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення.

У зазначеній справі за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначила, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674-VIсудовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Розмір судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Абзацом 4 ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» передбачено, що з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн.

Позивачем у позовній заяві заявлено вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, однак не додано документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, підстав для звільнення від сплати судового збору відповідно до закону судом не встановлено. Тому в даному випадку позивачу слід сплатити судовий збір та додати документ, що підтверджує його сплату в сумі 420,40 грн.

Окрім цього, предметом адміністративного позову ОСОБА_1 до відповідачів є скасування постанови №1067/30500/19 від 20.03.2019, винесеною заступником начальника Закарпатської митниці ДФС, копія якої наявна в матеріалах справи. При цьому відповідачами зазначені Львівська митниця ДФС, Галицька митниця Держмитслужби. Вказане свідчить про недотримання позивачем вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, а саме про невідповідність змісту позовних вимог і викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Згідно з ч. 1ст. 169 КАС України суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене, суд вважає, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст.169 КАС України та залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Відповідно до ч. 2 ст. 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст.160,161,169 КАС України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 , поданої в його інтересах адвокатом Винниченко М.П., до Львівської митниці ДФС, Галицької митниці Держмитслужби про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення зазначених у даній ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк, заява буде вважатися неподаною і повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

місьрайонного суду А.П. Іванов