Справа № 826/25832/15
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року місто Київ №826/25832/15

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Іщука І.О., суддів: Шрамко Ю.Т., Клименчук Н.М., при секретарі судового засідання Огнивому Д.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом до третя особа про Іноземного підприємства "Ретал Україна" Національного банку України Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
На підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 30 липня 2020 року проголошено скорочену (вступну та резолютивну) частини рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Іноземне підприємство "РЕТАЛ Україна" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного банку України, третя особа Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11040РG06 від 04 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11090PJEY від 09 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнати протиправними дії відповідача щодо непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11120PLYB від 12 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №25-03001/85336 від 09 листопада 2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №25-03001/86953 від 12 листопада 2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000,00 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №25-03001/88343 від 17 листопада 2015 року в частині непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000,00 (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- зобов`язати відповідача направити ПАТ КБ "Приватбанк" повідомлення про підтвердження операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 р., митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.06.2016 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11040РG06 від 04 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року та митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року; визнано протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11090PJEY від 09 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року; визнано протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11120PLYB від 12 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року та митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року; зобов`язано Національний банку України повторно розглянути питання щодо підтвердження операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року та митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року. В іншій частині адміністративного позову відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 у справі за адміністративним позовом Іноземного підприємства "РЕТАЛ Україна" до Національного банку України, третя особа - Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Приватбанк", про визнання протиправними дій, скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 03.03.2020 скасовано в частині задоволення позову постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016, а справу в цій часині направлено до суду першої інстанції на новий розгляд. В іншій частині постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 29.07.2016 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 26.10.2016 у справі №826/25832/15 залишено без змін.

Верховний Суд дійшов висновку, що при ухваленні судових рішень суди попередніх інстанцій не врахували, а відтак і не надали належної правової оцінки листу Національного банку України від 17.11.2015 №25-03001/88443 про необхідність надання банківською установою переліку документів, пов`язаних із розрахунками Іноземного підприємства «Ретал Україна» за контрактом від 10.03.2014 № RU-AL-01, укладеним із UAB «Aliejynas» (Вільнюс, Литва), за поставлений товар (поліетилентерефталат, виробник Китай) у 2014 році. Не перевірили, чи було таке витребовування документів щодо валютних операцій позивача необхідним, законним та здійсненим у межах визначених повноважень. Не з`ясували, чи скеровано Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк» відповідь на зазначений запит. Не надано судами й жодної оцінки тому, що Національний банк України, починаючи з 11.12.2015 здійснив підтвердження заяв Іноземного підприємства «Ретал Україна» про купівлю іноземної валюти за зовнішньоекономічним контрактом від 10.03.2014 № RU-AL-01.

Листом Верховного Суду від 11.03.2020 №826/25832/15/15534/20 матеріали справи №826/25832/15 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Таким чином, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 03.03.2020, розгляду підлягають наступні позововні вимоги щодо:

- визнання протиправними дій відповідача щодо непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11040РG06 від 04 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнання протиправними дій відповідача щодо непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11090PJEY від 09 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- визнання протиправними дій відповідача щодо непідтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11120PLYB від 12 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року;

- зобов`язання відповідача направити ПАТ КБ "Приватбанк" повідомлення про підтвердження операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 р., митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.03.2020 адміністративну справу №826/25832/15 прийнято до розгляду суддею Іщуком І.О. та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.05.2020, від 10.06.2020, від 23.06.2020 та від 29.07.2020, враховуючи надходження клопотань від представника позивача, розгляд справи забезпечено в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Протокольною ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи №826/25832/15 колегією суддів по суті. Колегію суддів для розгляду адміністративної справи №826/25832/15 визначено у встановленому законом порядку.

У судовому засіданні 30.07.2020 під час проведення судового засідання в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon» з представником позивача, а саме, під час дослідження доказів, а також під час оголошення вступної та резолютивної частини рішення, відбувся технічний збій відеозв`язку з незалежних від суду причин.

Відповідно до розділу 1 пункту 5 Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 08.04.2020 № 169, ризики технічної неможливості участі в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, переривання зв`язку тощо несе учасник справи, який подав відповідну заяву.

В свою чергу, представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та вважає, що дії та рішення відповідача є протиправними, з огляду на те, що купівля валюти у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту від 10 березня 2014 року №RU-AL-01 на рахунок постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) була ініційована ним в рамках ведення основної господарської діяльності з виробництва ПЕТ-форм, а тому, є такою, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Також з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 03.03.2020, представник зазначила, що лист Національного Банку України від 17.11.2015 №25-03001/88443 жодним чином не підтверджує правомірність дій та рішень відповідача, які оскаржуються у цій справі. Зокрема, у даному випадку відповідач спочатку двічі безпідставно не підтвердив можливість здійснення операції (09.11.2015, 12.11.2015), а в третьому випадку безпідставно не підтвердив можливість здійснення операції (17.11.2015), та в той же день запитав у обслуговуючого банку додаткові документи, встановивши строк для їх надання до 23.11.2015, що, на думку представника позивача, є протиправним. Додатково представник позивача звернув увагу на тому, що за заявами позивача на придбання іноземної валюти від 04.11.2015 та від 09.11.2015 додаткові документи Національним банком України взагалі не витребовувались, натомість без причин відповідач безпідставно не підтвердив можливість прибання іноземної валюти. Відтак, позивач вважає, що оскаржувані дії Національного банку України є втручанням у права позивача, гарантовані Конвенцією прав захист прав людини і основоположних свобод, та порушують статтю 1 Протоколу Першого, яка гарантує кожній фізичній та юридичній особі право на мирне володіння своїм майном.

Відповідач надав письмові заперечення проти позову, в яких зазначив про правомірність своїх дій та рішень, посилаючись на право вільного розсуду приймати рішення про підтвердження заяв на купівлю іноземної валюти. Представник зауважив, що вказані непідтверджені операції, вчинені позивачем щодо купівлі іноземної валюти, включаючи запит додаткових документів Національним банком України здійснені відповідно до законодавства України та у межах визначених повноважень Національного банку України, у тому числі відповідно до норм законодавства, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

Третя особа в письмових поясненнях з приводу заявлених позовних вимог зазначила, що відмова в задоволенні заяв ІП "Ретал Україна" ґрунтувалась виключно на повідомленнях Національного банку України від 09 листопада 2015 року №25-03001/85336, від 12 листопада 2015 року №25-03001/86953 та від 17 листопада 2015 року №25-03001/88343 про не підтвердження можливості здійснення операції з купівлі іноземної валюти.

Розгляд справи здійснено із врахуванням частини п`ятої статті 353 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі наявних в матеріалах справи доказів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем (Покупець) та Постачальником UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) укладено контракт від 10.03.2014 №RU-AL-01 (далі по тексту - контракт), за умовами якого постачальник зобов`язується постачати та передавати у власність Покупця, а покупець приймати та своєчасно оплачувати товар - поліетилентерефталат.

Відповідно до додаткової угоди від 20.10.2015 №2 до контракту сторони дійшли згоди викласти пункт 2.5 статті 2 "Ціна, загальна вартість Контракту та умови розрахунків" у наступній редакції, зокрема: валюта Контракту - долар США. Валюта платежу - гривня та долар США."

Згідно з додатковою угодою від 23.10.2015 до контракту сторони дійшли згоди, що валюта платежу згідно додатку до контракту "Специфікація № 25" від 02.10.2014 в сумі 1 135 200,00 доларів США здійснюється у гривні.

Відповідно до умов контракту, товар (поліетилентерефталат) фактично імпортований в Україну згідно митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року.

Так, позивачем 04.11.2015 подано до ПАТ КБ "Приватбанк" заяву №JBKLF11040РG06 про купівлю іноземної валюти в сумі 3 000 000,00 доларів США для оплати за контрактом №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року за поставлений поліетилентерефталат.

У свою чергу, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" направило відповідачу реєстр операцій ІП "Ретал Україна" з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування на користь постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) за контрактом №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року за поставлений товар поліетилентерефталат та копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення вказаних операцій.

Так, 09.11.2015 Національним банком України було направлено на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" повідомлення №25-03001/85336 про не підтвердження заяви позивача з купівлі іноземної валюти в сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування на користь постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) за контрактом №RU-AL-01 від 10.03.2014. За наслідками отримання повідомлення від Національного банку України повідомлення №25-03001/85336 від 09.11.2015 про не підтвердження можливості здійснення операції ІП "Ретал Україна" ПАТ КБ "Приватбанк" надіслало позивачу листа від 04.11.2015 №JBKLF11040РG06 про купівлю іноземної валюти без виконання.

Позивач 09.11.2015 звернувся до ПАТ КБ "Приватбанк" із заявою №JBKLF11090PJEY про купівлю іноземної валюти в сумі 3 000 000,00 доларів США для оплати за договором №RU-AL-01 від 10.03.2014 за поставлений поліетилентерефталат.

Однак, ПАТ КБ "Приватбанк" повторно повернуло заяву позивача №JBKLF11090PJEY про купівлю іноземної валюти, у зв`язку із отриманням від Національного банку України повідомлення від 12.11.2015 №25-03001/86953 про не підтвердження можливості здійснення операції з купівлі іноземної валюти.

З огляду на зазначене, 12.11.2015 позивач втретє направив на адресу ПАТ КБ "Приватбанк" заяву №JBKLF11120PLYB про купівлю іноземної валюти в сумі 3 000 000,00 доларів США для оплати за договором №RU-AL-01 від 10.03.2014, проте, і цю заяву повернуто ІП "Ретал Україна" без виконання, з огляду на повідомлення Національного банку України від 17.11.2015 №25-03001/88343 про не підтвердження можливості здійснення операції з купівлі іноземної валюти.

На думку позивача, дії та рішення відповідача з приводу не підтвердження можливості здійснення операції з купівлі іноземної валюти є протиправними, з огляду на те, що купівля валюти у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту від 10.03.2014 №RU-AL-01 на рахунок постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) була ініційована ним в рамках ведення основної господарської діяльності з виробництва ПЕТ-форм, а тому, є такою, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до статті 99 Конституції України, основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України, що узгоджується із приписами Закону України "Про Національний банк України" від 20.05.1999 №679-XIV (далі по тектсу - Закон №679-XIV).

Відповідно до статті 2 Закону №679-XIV Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.

Статтею 6 Закону №679-XIV передбачено, що відповідно до Конституції України основною функцією Національного банку є забезпечення стабільності грошової одиниці України. При виконанні своєї основної функції Національний банк має виходити із пріоритетності досягнення та підтримки цінової стабільності в державі. Національний банк у межах своїх повноважень сприяє фінансовій стабільності, в тому числі стабільності банківської системи за умови, що це не перешкоджає досягненню цілі, визначеної у частині другій цієї статті.

Згідно зі статтею 7 Закону №679-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк, зокрема, проводить грошово-кредитну політику, встановлює для банків правила проведення банківських операцій, здійснює банківське регулювання, здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний контроль за банками, які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій.

Право Національного банку, використовуючи адміністративний метод банківського регулювання, встановлювати заборони та обмеження щодо вчинення банківськими установами певних дій (операцій) закріплено й у статті 66 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якою передбачено, що державне регулювання діяльності банків здійснюється Національним банком шляхом, зокрема, встановлення вимог та обмежень щодо діяльності банків.

Відповідно до статті 46 Закону №679-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк в необхідних випадках застосовує валютні обмеження.

Статтею 44 Закону України «Про Національний банк України» від 20.05.1999 № 679-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що Національний банк діє як уповноважена державна установа при застосуванні законодавства України про валютне регулювання і валютний контроль. До його компетенції, зокрема, належить видання нормативно-правових актів щодо ведення валютних операцій, здійснення контролю, у тому числі шляхом здійснення планових і позапланових перевірок за діяльністю банків, які отримали ліцензію Національного банку на здійснення валютних операцій, в частині дотримання ними валютного законодавства.

Згідно зі статтею 56 цього Закону нормативно-правові акти Національного банку з питань, віднесених до його повноважень є обов`язковими для органів державної влади і органів місцевого самоврядування, банків, підприємств, установ незалежно від форм власності, а також для фізичних осіб.

Відповідно до статті 45 Закону №679-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) Національний банк організовує торгівлю валютними цінностями на валютному ринку України відповідно до законодавства про валютне регулювання.

Спірні правовідносини, на момент їх виникнення, регулювалися Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного контролю і валютного регулювання» від 19.02.1993 №15-93 (далі по тексту - Декрет №15-93), Постановою Правління Національного банку України від 23.02.2015 №124 «Про особливості здійснення деяких валютних операцій» (далі - Постанова НБУ № 128), Постановою Правління Національного банку України від 03.09.2015 №581 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України» (далі по тексту - Постанова Національного банку України №581).

Згідно зі статтею 7 Декрету №15-93 у розрахунках між резидентами і нерезидентами в межах торговельного обороту використовуються як засіб платежу іноземна валюта та грошова одиниця України - гривня. Такі розрахунки здійснюються лише через уповноважені банки в порядку, установленому Національним банком України.

Відповідно до пункту 1 глави 1 розділу II Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10.08.2005 №281 (далі по тексту - Положення №281), клієнти-резиденти мають право купити, обміняти іноземну валюту з метою здійснення розрахунків з нерезидентами за торговельними операціями (крім випадку, передбаченого пунктом 2 цієї глави) на підставі таких документів: заяви про купівлю іноземної валюти; договору з нерезидентом, оформленого відповідно до вимог законодавства України; акта (здавання-приймання тощо) або іншого документа, який свідчить про надання послуг, виконання робіт, імпорт прав інтелектуальної власності, якщо оплачуються отримані послуги (права), виконані роботи; документів, що передбачені для документарної форми розрахунків (акредитив, інкасо), вексельної форми розрахунків (вексель, яким резидент-імпортер оформив заборгованість перед нерезидентом за договором), якщо договір передбачає такі форми розрахунків.

Купівля, обмін іноземної валюти з метою проведення розрахунків з нерезидентом за поставлені в Україну товари (які відповідно до законодавства підлягають митному оформленню) здійснюються суб`єктом ринку за наявності в реєстрах митних декларацій інформації про ввезення та випуск у вільний обіг на митній території України товарів за відповідним зовнішньоекономічним договором клієнта-резидента.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що Національний банк України здійснює надані йому повноваження для захисту грошової одиниці, всієї грошової системи України, узгоджуючи свої дії з іншими суб`єктами державної влади, виходячи із завдань грошово-кредитної політики держави, макроекономічного аналізу та платіжного балансу, вживає необхідних заходів, щоб ефективно впливати на загальну грошово-кредитну ситуацію в економіці. При цьому законодавець зобов`язує Національний банк до активних дій із забезпечення стабільності національної грошової одиниці.

Відповідно до підпункту 18 пункту 6 Постанови Правління Національного банку України від 03 вересня 2015 року №581 "Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України" з метою недопущення недобросовісної практики проведення валютних операцій уповноважені банки формують реєстр операцій за дорученнями клієнтів із купівлі іноземної валюти/перерахування за межі України іноземної валюти/перерахування коштів у гривнях на користь нерезидентів через кореспондентські рахунки банків-нерезидентів у гривнях, відкриті в уповноважених банках/перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидентів через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав (далі - реєстр), та подають його до Національного банку України в день отримання від клієнта заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення.

Якщо сума заяви про купівлю іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування за межі України іноземної валюти/платіжного доручення на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента/платіжного доручення на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у гривнях дорівнює або більше еквівалента 50000 доларів США на дату заяви/платіжного доручення, то уповноважений банк разом із реєстром подає копії документів (у сканованому вигляді), які є підставою для здійснення цих операцій. Інформація за заявами про купівлю іноземної валюти/платіжними дорученнями на перерахування коштів у гривнях на користь нерезидента через кореспондентський рахунок банку-нерезидента в гривнях/платіжними дорученнями на перерахування коштів, що здійснюється на користь нерезидента через філії уповноважених банків, відкриті на території інших держав, у яких сума менша, ніж зазначена, надається в реєстрі в узагальненому вигляді. Інформація за платіжними дорученнями в іноземній валюті на переказ коштів за межі України, у яких сума менша, ніж зазначена, до реєстру не надається.

Уповноваженим банкам забороняється проводити операцію клієнта в разі отримання від Національного банку України повідомлення про непідтвердження можливості її здійснення. Підтверджені операції можуть бути виконані не раніше четвертого операційного дня з дня подання уповноваженим банком інформації про ці операції в реєстрі.

З метою запобігання непродуктивному відпливу капіталу за кордон Національний банк України має право запитувати й отримувати від уповноваженого банку копії додаткових документів, необхідних для з`ясування обставин щодо конкретної операції, інформація про яку була подана у відповідному реєстрі. У цьому разі уповноважений банк не може здійснювати таку операцію до моменту отримання окремого підтвердження Національного банку України.

Отже, з аналізу зазначеної норми випливає, що Національному банку надано право на витребовування від банківської установи, в якій обслуговується клієнт, документів, необхідних для з`ясування обставин щодо конкретної операції, інформація про яку була подана у відповідному реєстрі. Дії з перевірки Національним банком документів пов`язані насамперед із запобіганням недобросовісної практики проведення валютних операцій. При цьому дії Національного банку щодо проведення перевірки документів клієнта з валютних операцій не ставляться в залежність від конкретного переліку обставин.

Фактичне постачання UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) позивачу на територію України товару - поліетилентерефталату за контрактом від 10.03.2014 №RU-AL-01, згідно митних декларацій №142665 від 28.08.2014, №143005 від09.09.2014, №143258 від 12.09.2014, №143260 від 12.09.2014, №144279 від 06.10.2014, №144493 від 10.10.2014, №144499 від 10.10.2014, який, за твердженням позивача, використовується у господарській діяльності із виробництва та продажу ПЕТ-форм.

Сторонами визнається надання позивачем уповноваженому банку документів для формування ним реєстру операції з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування на користь постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) за контрактом від 10 березня 2014 року №RU-AL-01, митними деклараціями №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року та передання реєстру уповноваженим банком до відповідача разом із копіями документів, які є підставою для здійснення операції, а також отримання Національним банком України зазначених документів.

ПАТ КБ "Приватбанк", у свою чергу, підтвердило здійснення валютного контролю операції позивача з купівлі іноземної валюти у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування на користь постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва) за контрактом від 10 березня 2014 року №RU-AL-01, митними деклараціями №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року та відповідність вказаної операції діючому законодавству України, що відповідачем не заперечується.

Однак, як вбачається з повідомлень відповідача від 09.11.2015 №25-03001/85336, від 12.11.2015 №25-03001/86953 та від 17.11.2015 №25-03001/88343, останнім непідтверджено заяви позивача на купівлю та перерахування іноземної валюти/коштів за імпортними операціями по реєстру "Інформація про намір купівлі та/або перерахування безготікової валюти в розрізі суб`єктів за 04.11.2015".

В той же час, відповідачем, приймаючи рішення (повідомлення) про не підтвердження можливості здійснення операції ІП «РЕТАЛ Україна» по купівлі іноземної валюти в розмірі 3 000 000, 00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту від 10.03.2014 №RU-AL-01 на рахунок постачальника UAB "Aliejynas" (Вільнюс, Литва), не наведено жодних правових підстав (детального обґрунтування) такої неможливості, як і не наведено їх у запереченнях до адміністративного позову.

Як зазначив відповідач, на час виникнення спірних правовідносин, ані Постановою №581, ані іншим законодавством не було встановлено, що Національний банк України мав вказувати причини непідтвердження можливості здійснення операції клієнтів упоноважених банків, зокрема, з купівлі іноземної валюти.

Твердження відповідача щодо правомірності непогодження вказаної операції позивача у зв`язку із реалізацією ним дискреційних повноважень, якими є повноваження обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є законною судом не беруться до уваги, оскільки у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний до вчинення конкретних дій - прийняти рішення про погодження операцій. Підставою для непогодження операції можуть бути лише визначені законодавством обставини. При цьому, відповідач не наділений повноваженнями за конкретних фактичних обставин діяти на власний розсуд - погодити або непогодити операцію, існує лише один правомірний варіант поведінки.

Аналогічна правова позиція міститься в Ухвалі Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 року по справі № К/800/31204/15.

В матеріалах справи є наявний лист від 17.11.2015 №25-03001/88443, з якого вбачається, що Національним банком України надано позивачеві строк до 23.11.2015 для надання копій документів, що пов`язані з розрахунками клієнта банку за Контрактом від 10.03.2014 №RU-AL-01, укладеним з UAB Aliejynas (Литва) за поставлений товар (поліетилен, виробник Китай) у 2014, та зазначено перелік відповідних документів, а саме:

- висновок банку про відсутність підозр, що така фінансова операція або її учасники, їх діяльність и джерела походження активів пов`язані із легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи пов`язані із вчиненням іншого суспільного небезпечного діяння, яке визначене Кримінальним кодексом України як злочин або за яке передбачені міжнародні санкції;

- анкету фінансового моніторингу клієнта Банку - ІП "Ретал Україна";

- виписки про рух коштів за останні 6 місяців поточного року клієнта банку - ІП "Ретал Україна";

- інформацію/документи щодо структури власності, кінцевих бенефіціарів власників (контролерів) та суті діяльності нерезидента - UAB Aliejynas (Литва);

- інформацію щодо виробника товару (Китай), який реалізується UAB Aliejynas (Литва);

- фінансову звітність (баланс та звітність про фінансові результати) підприємства - ІП "Ретал Україна" за 2014-2015 роки;

- пояснення ІП "Ретал Україна" щодо зазаченої операції;

- пояснення Aliejynas (Литва) (Великобританія) щодо фактичної заборгованості резидента за зазначеним контрактом;

- інші документи, які відносяться до цієї імпортної операції ( за наявності).

Так, відповідно до статті 57 Закону №679-XIV для здійснення своїх функцій Національний банк має право безоплатно одержувати від фінансових установ, учасників фінансових груп та юридичних осіб, які отримали ліцензію Національного банку, а також від осіб, стосовно яких Національний банк здійснює державне регулювання та нагляд відповідно до Законів України "Про банки і банківську діяльність", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" та інших законів України, інформацію про їх діяльність та пояснення стосовно отриманої інформації і проведених операцій.

Судом встановлено, що відповідач не позбавлений права витребовувати додаткові документи, про що свідчить вищенаведене та не заперечується позивачем, оскільки, на думку суду, такі фінансові операції щодо купівлі значної суми іноземної валюти є ризиковими, а тому мають бути підтверджені та гарантовані всіма можливими засобами, проте суд звертає увагу, що рішення №25-03001/88343, прийняте 17.11.2015, тобто у день складання та направлення ПАТ КБ «Приватбанк» листа-вимоги від 17.11.2015 №25-03001/88443 про надання документів та до спливу визначеного Національним банком України граничного строку надання таких документів (до 23.11.2015), що свідчить про його передчасність та необгрунтованість.

Як зазначив позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" 23.11.2015 звернулось до відповідача із листом №E.72.0.0.0/3-80175, в якому просило продовжити строк для надання інформації до 30.11.2015, а 27.11.2015 позивачем було надіслано на адресу відповідача всі запитувані документи, однак про результати розгляду таких документів відповідач не повідомив.

Суд додатково звертає увагу, що оскільки спірне рішення №25-03001/88343 прийняте 17.11.2015, тобто в день складання листа-вимоги про надання документів позивачем, такі дії позивача щодо надання запитуваних документів жодним чином не вплинули б на висновки прийнятого відповідачем рішення від 17.11.2015 №25-03001/88343.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо не підтвердження операції позивача по купівлі іноземної валюти за заявами №JBKLF11040РG06 від 04 листопада 2015 року, №JBKLF11090PJEY від 09 листопада 2015 року та №JBKLF11120PLYB від 12 листопада 2015 року для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року та митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача направити ПАТ КБ "Приватбанк" повідомлення про підтвердження операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 р., митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) Конституційний Суд України в Рішенні від 1 грудня 2004 року №18-рп/2004 дав визначення поняттю "охоронюваний законом інтерес", який вживається в ряді законів України, у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" (інтерес у вузькому розумінні цього слова), який розуміє як правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Поняття "охоронюваний законом інтерес" у всіх випадках вживання його у законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "право" має один і той же зміст.

При тлумаченні вищезгаданих норм права, Верховний Суд України в постанові від 15 грудня 2015 року (справа № 800/206/15) вказав на те, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

При цьому, що порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

Суд наголошує, що під час розгляду кожної справи, суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів позивача, адже без цього неможливо виконати завдання судочинства.

Як зазначив позивач у своїх поясненнях від 15.07.2020 №03-14/90148/20, починаючи з грудня 2015 року, тобто після звернення до суду з даним позовом, позивач придбавав іноземну валюту та здійснював оплату контрагенту за контрактом від 10.03.2014 №RU-AL-01. Крім того, станом на теперішній час, заборгованість позивача перед контрагентом-нерезидентом за контрактом від 10.03.2014 №RU-AL-01 погашена повністю.

Так, в матеріалах справи наявна копія Акта звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2017-24.06.2020 між Іноземним підприємством "Ретал Україна" і UAB "Aliejynas" за договором №RU-AL-01 від 10.04.2014, що свідчить про відсутність прав позивача на теперішній час.

Відтак, суд приходить до висновку про відсутність порушення прав позивача з боку відповідача на момент вирішення спірних правовідносин, а отже, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача направити ПАТ КБ "Приватбанк" повідомлення про підтвердження операції ІП "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти (доларів США) у сумі 3 000 000,00 доларів США для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 р., митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року задоволенню не підлягають.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи сторін, суд дійшов до висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи зазначене, судовий збір підлягає відшкодуванню в частині вимог, що задоволені судом, а саме - 3 654,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Іноземного підприємства "Ретал Україна" задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11040РG06 від 04 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року та митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року.

3. Визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11090PJEY від 09 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року, митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року.

4. Визнати протиправними дії Національного банку України щодо непідтвердження можливості здійснення операції Іноземного підприємства "Ретал Україна" по купівлі іноземної валюти за заявою №JBKLF11120PLYB від 12 листопада 2015 року у сумі 3 000 000,00 доларів США (три мільйони доларів США) для перерахування за поліетилентерефталат згідно контракту №RU-AL-01 від 10 березня 2014 року та митних декларацій №142665 від 28 серпня 2014 року, №143005 від 08 вересня 2014 року, №143258 від 12 вересня 2014 року, №143260 від 12 вересня 2014 року, №144279 від 06 жовтня 2014 року, №144493 від 10 жовтня 2014 року, №144499 від 10 жовтня 2014 року.

5. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

6. Присудити з Державного бюджету України на користь підприємства "Ретал Україна" (03680, м. Київ, вул. Якутська, 7, літ. Б, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Національного банку України (01601, м. Київ, вул. Інститутська, 9, ).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 06.08.2020.

Головуючий суддя Іщук І.О.

Судді Шрамко Ю.Т.

Клименчук Н.М.