Справа № 520/2944/2020
Суддя: Рєзнікова С.С.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2020 р. Справа № 520/2944/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Рєзнікової С.С.,
Суддів: Мельнікової Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.04.20 року по справі № 520/2944/2020
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 до 70 % замість встановлених раніше при звільненні у розмірі 88 %;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо скасування врахування ОСОБА_1 середньомісячних сум додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі: надбавки за роботу з особовим складом - 7,5 %, надбавки за роботу з таємними документами - 10 %, надбавки за особливо важливі завдання - 50 %, премії - 10 %;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в повному обсязі на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про розрахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», без обмеження максимальним розміром, з урахуванням основного розміру пенсії 88 % від відповідних сум грошового забезпечення, як було встановлено при призначенні пенсії;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити дії щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в повному обсязі на виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про розрахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», а саме: пункту 2, як було призначено при звільненні у запас з урахуванням раніше встановлених надбавок: надбавки за роботу з особовим складом - 7,5 %, надбавки за роботу з таємними документами - 10 %, надбавки за особливо важливі завдання - 50 %, премії - 10 %;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 належних до виплати сум та виплатити їх за період з 01.01.2018 року по день здійснення перерахунку.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що дії відповідача щодо зменшення основного розміру пенсії з 80% грошового забезпечення на 70% грошового забезпечення та виплати лише 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2018 та виплати лише 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 з 01.01.2019 є протиправними та необґрунтованими.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 88% до 70% грошового забезпечення.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити з 01.01.2018 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 , виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 88% сум грошового забезпечення без обмеження максимального розміру та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення в цій частині, та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративно судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Як свідчать матеріали справи, позивач перебуває па пенсійному обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугою років на умовах Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб. Пенсії позивачу призначено з 01.01.2003 у розмірі 88 % грошового забезпечення.
З 01.01.2018 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області здійснено перерахунок пенсії позивачу.
Після проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 підсумок пенсії позивача складає 4494,00 грн., проте ГУПФУ виплачує позивачу тільки частину основного розміру пенсії щомісяця 3429,60 грн. з 01.01.2018 та 3961,8 грн. з 01.01.2019 (а.с. 15).
Судовим розглядом встановлено, що під час проведення перерахунку пенсії відповідач зменшив розмір пенсії позивачу з 88% грошового забезпечення до 70% грошового забезпечення з 01.01.2018, а також врахував складові грошового забезпечення, які зазначені у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 № ФХ 102984 від 16.03.2018.
Не погодившись із діями відповідача щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії позивача з 88% до 70% грошового забезпечення, а також щодо не врахування складових грошового забезпечення, з яких позивачу призначено пенсію, останній звернувся до суду з вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача з 01.01.2018 здійснити перерахунок з урахуванням раніше встановлених надбавок: надбавки за роботу з особовим складом - 7,5 %, надбавки за роботу з таємними документами - 10 %, надбавки за особливо важливі завдання - 50 %, премії - 10 %.
Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, є Закон України від 09.04.1992 №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Згідно з п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - Постанова №103), передбачено перерахування пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 р. (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704) затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1 та схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14. Вказана постанова набрала чинності 1 березня 2018 року.
Відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 (надалі - Порядок №45), перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.
Постановою № 45 встановлено послідовний алгоритм дій для здійснення перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ. Зокрема, уповноважені силові структури повідомляють Пенсійний фонд України про наявність рішення Кабінету Міністрів України про зміну розміру грошового забезпечення; Пенсійний фонд України повідомляє відповідні структурні підрозділи Пенсійного фонду про підстави проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку Головним управлінням Пенсійного фонду України; Головні управління Пенсійного фонду України складають відповідні списки та передають їх органам, які уповноважені видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій, які готують відповідні довідки. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" затверджено постановою Правління Пенсійного фонду України № 3-1 від 30.01.2007 (надалі - Порядок № 3-1), відповідно до якого документи для призначення та проведення перерахунку подаються до органів Пенсійного фонду України уповноваженими структурними підрозділами силових структур.
Тобто, вказаними вище нормами встановлюється певна послідовність дій при проведенні перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-ХІІ, яка включає видачу відповідним державним органом, з якого особа була звільнена зі служби довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії такої особи із зазначенням конкретних видів грошового забезпечення за відповідною посадою.
Згідно з п. 24 Порядку №3-1 та Порядку № 45, органи Пенсійного фонду України не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір пенсії, а здійснюють її нарахування на підставі наданих їм відповідними органами довідок про розмір грошового забезпечення, і розмір пенсійних виплат залежить від розміру складових грошового забезпечення зазначених у довідках.
Як свідчать матеріали справи, довідка, яка видана Харківським обласним військовим комісаріатом №ФХ102984 від 16.03.2018 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у порядку, визначеному рішенням Кабінету Міністрів України, чинними на 01.03.2018 містить наступні складові грошового забезпечення: посадовий оклад 3260,00 грн., оклад за військовим званням (прапорщик) - 1020,00 грн., надбавка за вислугу років 50% - 2140,00 грн., усього 6420,00 грн. (а.с. 29 зворотній бік).
З копії протоколу перерахунку пенсії встановлено, що всі зазначені складові враховані при обчисленні пенсії позивача.
Крім того, довідка, видана Харківським обласним військовим комісаріатом № ФХ102984 від 16.03.2018, не містить інших складових грошового забезпечення, що відповідно виключає відповідальність відповідача в частині неврахування інших надбавок зазначених у розрахунку про призначення пенсії під час її перерахунку визначених у будь-якій іншій довідці.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.
Стосовно позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Харківській області на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 23 Цивільного кодексу України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливостей їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно з ст. 1167 Цивільного кодексу України, моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Відповідальність заподіювача моральної шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством.
З метою вирішення питання про притягнення особи до відповідальності на підставі ст. 1167 Цивільного кодексу України, обов`язково необхідно встановити наявність всіх елементів цивільного правопорушення.
З огляду на вищевикладене, позивач в позовній заяві не наводить доказів щодо факту заподіяння йому душевних хвилювань чи фізичних страждань або дискримінації, крім того, позивач не довів в чому полягає непоправна моральна шкода, що робить позовні вимоги в цій частині необґрунтованими та безпідставними.
Також позивач не підтверджує факт заподіяння моральних страждань або фізичної шкоди, за яких обставин вони заподіяні саме відповідачем, а також не обґрунтовує розмір моральної шкоди в сумі 50000,00 грн., відтак позовні вимоги в цій частині не підлягають задовленню.
Стосовно позовних вимог в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь позивача збитків у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 5570,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правову допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката. несуть сторони, крім випадків надання допомоги, за рахунок держави.
Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених судових витрат позивачем долучено до матеріалів справи копію договору №П-021, укладеного 20.01.2020 з ТОВ «Центр правової допомоги населенню», копії квитанцій та фіскального чеку.
Проте, з наданих до суду документів немає можливості встановити обсяг наданих ТОВ «Центр правової допомоги населенню» послуг та факт оплати позивачем наданих ТОВ «Центр правової допомоги населенню» послуг.
Крім того, відповідно до увом договору ТОВ «Центр правової допомоги населенню» надає наступні послуги: проект досудової вимоги в Пенсійний фонд України, проект позовної заяви та консультацію.
З метою обґрунтування заявленої до відшкодуванню суми понесених витрат позивачем не долучено до матеріалів справи акту про наданні юридичних послуг, матеріали справи також не містять підтвердження досудового звернення позивача з досудовою вимогою до відповідача після 20.01.2020 (дата укладення договору), в матеріалах справи наявний лише лист (відповідь) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на заяву позивача від 13.11.2019.
Крім того, у суду відсутня можливість встановити умови договору укладеного 20.01.2020 з ТОВ «Центр правової допомоги населенню», оскільки зміст розділів 3, 4, 5 закритий копіями квитанцій до прибуткового касового ордеру та фіскальним чеком від 11.02.2020.
З копії фіскального чеку не має можливості встановити, яка особа і за які саме послуги сплатила 3370,00 грн.
Крім того, судом першої інстанції правомірно зазначено, що з наданих документів не встановлено, що юридичні послуги надавалися позивачу адвокатом.
Враховуючи викладене вище, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що позовні вимоги в частині стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області на користь позивача збитків у вигляді витрат на юридичні послуги у розмірі 5570,00 грн. не підлягають задоволенню.
Враховуючи, що апеляційним розглядом встановлено відсутність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги, відтак вимоги про відшкодування понесених позивачем судових витрат, зокрема на професійну правничу допомогу під час розгляду справи в Другому апеляційному адміністративному суді, не підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 по справі №520/2944/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)С.С. Рєзнікова
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова А.О. Бегунц