Справа № 360/2342/20
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

06 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2342/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі - відповідач 1), Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач 2), в якому позивач просив суд:

-визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області № 07/31 від 28 липня 2015 року та за № 01/15 від 14 січня 2016 року про відмову в зарахуванні періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 ОСОБА_1 ;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 з моменту призначення пенсії з 17.01.2009;

-зобов`язати Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з 17.01.2009 з урахуванням періоду роботи 21.02.1980 по 31.12.1991 на посаді електромонтера основних технологічних цехів, яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду роботи (а.с.1-6).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 з 17.01.2009 є отримувачем пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 та перебуває на обліку в Рубіжанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області, який здійснює нарахування та виплату пенсії. Позивач зазначив, що при обчисленні пільгового трудового стажу неправомірно було зараховано період трудової діяльності у ВАТ «Краситель» з 21.02.1980 по 31.12.1991 до пільгового стажу за Списком №2, оскільки під час проведення на підприємстві атестації робочих місць за умовами праці посада електромонтера, яку він обіймав у вказаний період праці віднесена до Списку №1. Відповідач 1 Рішенням від 17 січня 2012 року за № 01/13 відмовив позивачу в зарахуванні періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1. За захистом своїх прав позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Луганська із позовними вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області від 17 січня 2012року за № 01/13 про відмову в зарахуванні періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1.

Постановою Ленінського районного суду м. Луганська від 24 грудня 2012 року у справі № 2а-460, позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зобов`язано розглянути питання щодо зарахування періоду роботи позивача в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 у відповідності до чинного законодавства. Постанова Ленінського районного суду м. Луганська від 24 грудня 2012 року у справі № 2а- 460 ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.04.20.13 (справа № 2-460/12/1213) та Вищого адміністративного суду України від 08.05.2014року (справа № К/800/25867/13) залишена без змін та набрала законної сили.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області в добровільному порядку судове рішення не виконало.

28 липня 2015 року відповідач 1 прийняв Рішення за вих. №07/31, яким знову відмовив в зарахуванні періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1. За таких обставин позивач звернувся за отриманням виконавчого листа та подав його для виконання до ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області для виконання ВП 49736963.

14 січня 2016 року за № 01/15 Відповідач 1 прийняв Рішення на виконання постанови Ленінського районного суду м. Луганська по справі № 2а-460 та постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2а-460/2013 від 05.10.2015 щодо зобов`язання розглянути питання зарахування періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи за Списком №1. Зазначеним Рішенням Відповідач 1 знову відмовив зарахувати період роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи за Списком №1, мотивуючи свої дії відсутністю законних підстав. Рішення було направлено до відділу примусового виконання рішень, на підставі чого, 19.01.2016 ВПВР УДВС ГТУЮ у Луганській області було прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження ВП 49736963.

Позивач вважає, що пільговий стаж за Списком №1 повинен був бути врахований відповідачем 2 під час призначення йому пенсії з 17.01.2009. Крім того, на думку позивача, відповідач 2 мав здійснити розрахунок суми пенсії саме із урахуванням періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 за Списком №1. На підставі викладеного, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач 1 до відділу діловодства та обліку звернення громадян 23.07.2020 за вхідним реєстраційним номером 29663/2020 надав відзив на позовну заяву від 20.07.2020 №1200-010702-8/14258 (а.с.70-72), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що з 17.01.2009 ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах, що сторонами не заперечується. У спірний період з 21.02.1980 по 31.12.1991 ОСОБА_1 працював у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» (у 1994 році перейменовано у відкрите акціонерне товариство «Краситель»). Для підтвердження пільгового трудового стажу, ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії надав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №№665, 666, 667, які видані ВАТ «Краситель» та №71, яку видано ТОВ «Рубіжанський Краситель», однак, ці довідки не містили відомостей про пільговий характер роботи позивача у спірний період. Відповідач 1 зазначив, що на час звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії підприємство, на якому він працював у спірний період не ліквідовано. Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підприємством не підтверджено факт пільгової роботи позивача у спірний період. Таким чином, відсутні правові підстави для підтвердження спірного періоду роботи позивача на Комісії. Щодо скасування рішення головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 28.07.2015 № 07/31 та від 14.01.2016 №01/15, відповідач 1 зазначив наступне. На час звернення ОСОБА_1 до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, підприємство, на якому працював позивач у спірний період ліквідовано. Згідно подання від 05.02.2009 № 1 ОСОБА_1 у період з 21.02.1980 по 31.12.1991 працював електромонтером з ремонту електрообладнання основних технологічних цехів. У цей період були чинні Списки №1, 2 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173. Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, професію електромонтера не передбачено. Згідно цієї постанови, посада електромонтера віднесена до Списку № 2 (підрозділ 2 розділу XI «Хімічне виробництво»). Таким чином, Комісія при головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області правомірно відмовила ОСОБА_1 у віднесенні періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до пільгового стажу за Списком №1. Тому, підстави для скасування рішень Комісії від 28.07.2015 № 07/31 та від 14.01.2016 №01/15 відсутні. На підставі викладеного, відповідач 1 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач 2 до відділу діловодства та обліку звернення громадян 24.07.2020 за вхідним реєстраційним номером 29860/2020 надав відзив на позовну заяву від 22.07.2020 №7322/07 (а.с.81-86), в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування зазначив, що 05.02.2009 позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1. Заяву та документи прийнято 05.02.2009 та зареєстровано під № 46. До заяви про призначення пенсії від 05.02.2009 позивач надав відповідачу-2 такі документи: подання; трудову книжку, заведену 21.02.1980; довідку про заробіток; військовий квиток НОМЕР_1; довідку про навчання від 10.02.2009 № 130. 10.02.2009 за результатами розгляду заяви позивача від 05.02.2009 з усіма доданими до неї документами, відповідач-2 протоколом № 7073 призначив позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 17.01.2009. Щодо спірного періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991, відповідач 2 зазначив, що надані позивачем довідки від 26.12.2008 №656, №666, №667 та від 24.12.2008 № 71 не місять у собі відомостей про роботу позивача за Списком № 1 (про пільговий характер роботи) у період з 21.02.1980 по 31.12.1991, тому вказаний період не був зарахований позивачу як пільговий за Списком №1. Не погоджуючись з Рішенням від 10.02.2009 № 7073 позивач 05.01.2012 відповідно до Порядку розгляду скарг на рішення органів Пенсійного фонду України щодо пенсійного забезпечення, затвердженому постановою правління Пенсійного фонду України від 12.10.2007 № 18-6 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 02.11.2007 за № 1241/14508, оскаржив його у органі Пенсійного фонду України вищого рівня, а саме у Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області. За відомостями, що містяться в Єдиному державному реєстрі відкрите акціонерне товариство «Краситель» (ВАТ «Краситель», ) припинено 04.01.2010. Рішенням Комісії від 17.01.2012 № 01/13 позивачу відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 на ВАТ «Краситель» до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком № 1. За таких обставин у цьому випадку для підтвердження спеціального трудового стажу за період роботи позивача з 21.02.1980 по 31.12.1991 у ВАТ «Краситель» позивач мав надати відповідачу 2 уточнюючі довідки, видані ВАТ «Краситель». З огляду на те, що ВАТ «Краситель» станом на 05.02.2009 не перебувало в процесі припинення, враховуючи, що ВАТ «Краситель» видало позивачу довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 26.12.2008 № 665, № 666 та № 667, однак відповідними довідками не підтвердило спірний період роботи позивача з 21.02.1980 по 31.12.1991 за Списком № 1 правових підстав для зарахування періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком № 1 відповідач 2, приймаючи Рішення від 10.02.2009, не мав. За таких обставин період роботи позивача з 21.02.1980 по 31.12.1991 під час призначення пенсії правомірно не зараховано відповідачем 2 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком № 1. Позивач звертався до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області, правонаступником якого є відповідач-2, з вимогами про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області прийняти рішення в межах своєї компетенції про призначення позивачу пенсії на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи в якості електромонтера по ремонту електроустаткування як роботи з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці список № 1 з 01.01.1992 по 31.01.2000 р. т а з 12.07.2002 по 13.09.2004 на ВАТ «Краситель» та з 01.02.2000 по 11.07.2002 на ТОВ «Нафтол-Краситель», що дають право на пільгову пенсію за Списком № 1, з дати звернення до Управління Пенсійного фонду України в м. Рубіжне Луганської області із відповідною заявою, які задоволено (справа № 2-а-1355/2009). 18.05.2012 до відповідача 2 надійшла постанова відділу примусового виконання рішень управління ДВС ТУЮ у Луганській області від 17.01.2012 про відкриття виконавчого провадження № 32622552 за виконавчим листом № 2-а-1355/2009, виданим 23.09.2010 Рубіжанським міським судом Луганської області. До страхового стажу для розрахунку права на призначення пенсії позивачу зараховано такі періоди: з 01.09.1976 по 28.11.1977 - навчання 01 р. 02 міс. 28 д.; з 29.11.1977 по 11.12.1979 - військова служба - 02 р. 00 міс. 13 дн.; з 21.02.1980 по 31.12.1991- 11 р. 10 міс. 11 дн.; з 01.01.1992 по 19.09.1999 - Список № 1 - 07 р. 08 міс. 19 дн.; з 20.09.1999 по ЗО. 11.1999 - 00 р. 02 міс. 11 дн.;3 01.12.1999 по 31.01.2000 - Список № 1 - 00 р. 02 міс. 00 дн.; з 01.02.2000 по 11.07.2002 - Список № 1 - 02 р. 05 міс. 11 дн.; з і 2.07.2002 по 31.12.2003 - Список № 1 - 01 р. 05 міс. 20 дн.; з 01.04.2004 по 05.09.2004 - Список № 1 - 00 р. 05 міс. 05 дн.; 3 06.09.2004 по 13.09.2004 - Список № 1 - 00 р. 00 міс. 08 дн.; з 14.09.2004 по 05.12,2004 - Список № 1 - 00 р. 02 міс. 22 дн.; з 06.12.2004 по 30.11.2006 - 01 р. 11 міс. 25 дн.; з 01.12.2006 по 31.12.2010 - 02 р. 01 міс. 00 дн. всього страховий стаж - 33 р. 10 міс. 23 дн. з них: Список № 1 - 12 р. 05 міс. 25 дн.; військова служба - 02 р. 00 міс. 14 дн. стаж після 2004 року - 06 р. 09 міс. 00 д. Розпорядженням відповідача 2 від 05.11.2012 № 146066 позивачу проведено перерахунок пенсії з додаванням до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 періодів, зазначених у рішенні Рубіжанського міського суду Луганської області по справі № 2-а-1355/2009, на підставі відповідної заяви позивача від 11.10.2010. Постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ТУЮ у Луганській області від 29.12.2012 виконавче провадження № 32622552 закінчено відповідно.

В подальшому позивач 11.02.2013, 04.02.2015 та 08.02.2017 звертався до відповідача 2 з заявами про перерахунок пенсії з додаванням стажу і заробітку. 14.04.2015 позивач звертався до відповідача 2 з заявою про перерахунок пенсії з нового прожиткового мінімуму. Розпорядженнями відповідача 2 від 19.02.2013 № 146066, від 06.02.2016 № 146066 та від 09.02.2017 3 146066 позивачу проведено перерахунок пенсії з додавання стажу та заробітку. Розпорядженнями відповідача 2 від 17.04.2015 № 146066 позивачу проведено перерахунок пенсії в зв`язку зі звільненням 17.04.2015. Починаючи з 09.02.2017 позивач з заявами про перерахунок пенсії до відповідача 2 не звертався. На підставі викладеного, відповідач 2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.07.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с.60-62).

Ухвалою суду від 06.08.2020 відмовлено у клопотань представників відповідачів про зупинення провадження (а.с.174-175).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 04.02.2000 Рубіжанським МВУМВС України у Луганській області, ідентифікаційний код НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.23-24,25).

15.02.2009 позивач звернувся до УПФУ в м.Рубіжному з заявою про призначення пенсії за Списком №1 та надав відповідні документи (а.с.96).

За розрахунком стажу, проведеному відповідачем 2 на підставі подання ТОВ «КУБ-ГАЗ» від 05.02.2009 № 1 та наданих позивачем документів про стаж, загальний стаж позивача складає 31 рік 10 місяців 23 дня. До страхового стажу для розрахунку права на призначення пенсії позивачу зараховано такі періоди:

- з 01.09.1976 по 28.11.1977 - навчання 01 р. 02 міс. 28 д.;

- з 29.11.1977 по 11.12.1979 - військова служба - 02 р. 00 міс. 13 дн.;

-з 21.02.1980 по 31.12.1991- 11 р. 10 міс. 11 дн.;

- з 01.01.1992 по 19.09.1999 - Список № 1 - 07 р. 08 міс. 19 дн.;

-з 20.09.1999 по 30.11.1999-00 р. 02 міс. 11 дн.;

- з 01.12.1999 по 31.01.2000 - Список № 1 - 00 р. 02 міс. 00 дн.;

-з 01.02.2000 по 11.07.2002-02 р. 05 міс. 11 дн.;

- з 12.07.2002 по 31.12.2003 - Список № 1 - 01 р. 05 міс. 20 дн.;

- з 01.04.2004 по 05.09.2004 - Список № 1 - 00 р. 05 міс. 05 дн.;

- з 06.09.2004 по 13.09.2004 - Список № 1 - 00 р. 00 міс. 08 дн.;

- з 14.09.2004 по 05.12.2004 - Список № 1 - 00 р. 02 міс. 22 дн.;

- з 06.12.2004 по 30.11.2006 - 01 р. 11 міс. 25 дн.;

- з 01.12.2006 по 31.12.2008 - 02 р. 01 міс. 00 дн.

Всього страховий стаж - 31 р. 10 міс. 23 дн. з них:

- Список № 1 - 10 р. 00 міс. 14 дн.;

- військова служба - 02 р. 00 міс. 14 дн.

- стаж після 2004 року - 04 р. 09 міс. 00 дн. (а.с.88-зворотній бік, 97-109).

Відповідно до протоколу УПФУ в м.Рубіжному №7073 від 10.02.2009 позивачу призначено пенсію за віком за Списком №1 з 17.01.2009 (а.с.88).

Отже, судом встановлено, що період роботи позивача з 21.02.1980 по 31.12.1991 в якості електромонтера основних технологічних цехів у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» (у 1994 році перейменовано ВАТ «Краситель») до пільгового стажу за Списком №1 відповідачем 2 зарахований не був.

Підставою для не зарахування стало те, що надані позивачем уточнюючі довідки не містили в собі відомостей про роботу позивача у вказаний період за Списком №1.

Оскільки ВАТ «Краситель» припинено з 04.01.2020, тому питання щодо зарахування вказаного періоду до пільгового стажу позивача за Списком №1 розглядалось комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та рішенням від 17.01.2012 за №01/13 відмовлено у зарахуванні періоду роботи ОСОБА_1 в якості електромонтера основних технологічних цехів до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1.

Не погодившись з таким рішенням відповідача 1, позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Луганська з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання прийняти нове рішення.

Постановою Ленінського районного суду м.Луганська від 24.12.2013 у справі №2а-460 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області від 17 січня 2012 року за №01/13 про відмову в зарахуванні роботи ОСОБА_1 в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важних і шкідливих умовах правці за Списком №1. Зобов`язано ГУ ПФУ у Луганській області розглянути питання щодо зарахування періоду роботи ОСОБА_1 в якості електромонтара основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важних і шкідливих умовах правці за Списком №1 у відповідності до чинного законодавства (а.с.8-10).

Ухвалами Донецького апеляційного адміністративного суду від 16.04.2013 та Вищого адміністративного суду України від 08.05.2014 постанова Ленінського районного суду м.Луганська від 24.12.2013 залишена без змін (а.с.12-13,14-15).

Також судом встановлено, що за заявою позивача про підтвердження періодів роботи, що дають право на перерахунок пенсії на пільгових умовах за Списком №1 рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області № 07/31 від 28 липня 2015 року встановлено, що підстав для віднесення періодів роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до пільгового стажу за Списком №1 не має, оскільки право на призначення пільгової пенсії за Списком №1 ОСОБА_1 реалізовано по досягненні 50 років з 17.01.2009 до внесення змін до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.16).

В подальшому, на виконання постанови Ленінського районного суду м. Луганська по справі № 2а-460 та постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-460/2013 від 05.10.2015 щодо зобов`язання розглянути питання зарахування періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи за Списком № 1 рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області за № 01/15 від 14 січня 2016 року вирішено, що законних підстав у Комісії для віднесення періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до пільгового стажу за Списком № 1 не має, оскільки право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 ОСОБА_1 реалізовано по досягненні 50 років з 17.01.2009 (а.с.17).

24.02.2016 ОСОБА_1 звернувся до Сватівського районного суду з заявою в порядку статті 267 КАС України про визнання неправомірною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області по виконанню рішення суду від 24.12.2012 у справі №2-а/460/13 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області та Управління Пенсійного фонду України в м.Рубіжному Луганської області про визнання протиправним рішення, зобов`язання прийняти нове рішення.

Постановою Сватівського районного суду Луганської області від 29.06.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 09.11.2016 та постановою Верховного Суду від 14.08.2019, у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено (а.с.18-22).

Не погоджуючись з прийнятими комісією відповідача 1 рішень № 07/31 від 28 липня 2015 року та № 01/15 від 14 січня 2016 року, якими не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 період роботи позивача з 21.02.1980 по 31.12.1991 в якості електромонтера основних технологічних цехів, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до частини першої, другої статті 5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) (в редакції на день звернення за призначенням пенсії) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються: принципи та структура системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових внесків, їх права та обов`язки; порядок нарахування, обчислення та сплати страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; мінімальний розмір пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та Накопичувального фонду; організація та порядок здійснення управління в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (ст.2 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно частини першої статті 44 Закону №1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Страховий стаж за приписами абзацу першого частини другої статті 24 Закону№ 1058 обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів (у тому числі записів трудової книжки) та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених Законом № 1058.

Абзацом десятим частини третьої статті 24 Закону № 1058 передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Абзацом другим пункту 16 Прикінцевих положень розділу XV Закону № 1058 (в редакції на час призначення пенсії) передбачено, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

За приписами абзацу другого пункту а частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788, в редакції на час призначення пенсії) пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць чоловіки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже право на пенсію на пільгових умовах мають чоловіки після досягнення 50 років при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Згідно пункту 10 Порядку застосування Списків № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, в редакції, що діяла на момент призначення позивачу пенсії, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 Порядку № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (за формою, наведеною у додатку № 5 до Порядку № 637).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Дослідженням матеріалі справи судом встановлено, що позивачем для підтвердження пільгового трудового стажу до заяви про призначення пенсії було надано довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №№665, 666, 667, які видані ВАТ «Краситель» та №71, яку видано ТОВ «Рубіжанський Краситель» (а.с.100-105).

Проте, жодна із вказаних довідок не містила в собі відомостей про пільговий характер роботи позивача у період з 21.02.1980 по 31.12.1991 в якості електромонтера основних технологічних цехів у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» (у 1994 році перейменовано у ВАТ «Краситель»).

На час звернення ОСОБА_1 у 2015 році з заявою до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, ВАТ «Краситель» припинено 04.01.2010 (а.с.171-173).

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи, та організації без визначення правонаступника, визначений Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного Фонду України 10.11.2006 №18-1 (далі - Порядок №18-1).

Відповідно до пунктів 3,4 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - підтвердження стажу роботи), здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної інспекції України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники членських організацій Федерації професійних спілок України та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.

Згідно пункту 6 Порядку №18-1 основними завданнями Комісії є: розгляд заяв про підтвердження стажу роботи (додаток 1) та прийняття рішень щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні в установленому порядку.

За приписами пункту 15 Порядку №18-1 Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття направляють до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у містах та районах, а також повідомляють заявника про прийняте рішення.

Рішення Комісій можуть бути оскаржені в Пенсійному фонді України або в судовому порядку (пункт 16 Порядку №18-1).

Як вже зазначив суд раніше за заявою позивача про підтвердження періодів роботи, що дають право на перерахунок пенсії на пільгових умовах за Списком №1 рішенням комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області № 07/31 від 28 липня 2015 року встановлено, що підстав для віднесення періодів роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до пільгового стажу за Списком №1 не має, оскільки право на призначення пільгової пенсії за Списком №1 ОСОБА_1 реалізовано по досягненні 50 років з 17.01.2009 до внесення змін до Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.16).

При цьому суд погоджується з такими висновками комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області, оскільки на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії та на момент самого призначення пенсії діяв Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків (приклад у додатку 1).

У період роботи позивача з 21.02.1980 до 31.12.1991 у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» в якості електромонтера основних технологічних цехів був чинний Список №1 та Список №2, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року № 1173.

Відповідно до вказаної постанови професія позивача була віднесена до Списку №2 - підрозділ 2 розділу ХІ «Хімічне виробництво».

Лише з 01.01.1992 вказана професія віднесена до розділу VIII «Хімічне виробництво» Списку № 1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 26.01.1991 № 10.

Таким чином, правових підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 21.02.1980 до 31.12.1991 у Рубіжанському виробничому об`єднанні «Краситель» в якості електромонтера основних технологічних цехів відповідачем 1 при розгляді заяви позивача у 2015 році не було.

Суд також погоджується з аргументами відповідача 1 про неможливість застосування до спірних правовідносин змін до пункту 3 Порядку №383, які внесені наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 09.07.2009 №261, відповідно до яких до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992, оскільки вказані зміни набули чинності з 17.08.2009, тобто вже після призначення позивачу пенсії.

Отже, відповідач 1 правомірно відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні вказаного періоду роботи до пільгового стажу за Списком №1.

Як наслідок, суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області № 07/31 від 28 липня 2015 року.

Що стосується рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області за № 01/15 від 14 січня 2016 року, яким також вирішено, що законних підстав у Комісії для віднесення періоду роботи з 21.02.1980 по 31.12.1991 до пільгового стажу за Списком № 1 не має, оскільки право на призначення пільгової пенсії за Списком № 1 ОСОБА_1 реалізовано по досягненні 50 років з 17.01.2009, то воно прийнято на виконання постанови Ленінського районного суду м. Луганська по справі № 2а-460 та постанови про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2а-460/2013 від 05.10.2015 щодо зобов`язання розглянути питання зарахування періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи за Списком № 1 (а.с.17).

Суд також не вбачає підстав для скасування вказаного рішення відповідача 1 з тих же самих мотивів, що викладені судом при оцінці правомірності рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області № 07/31 від 28 липня 2015 року.

Доводи позивача про те, що відповідач 1 зобов`язаний був зарахувати вказаний період роботи позивача до пільгового стажу роботи за Списком №1 в порядку виконання постанови Ленінського районного суду м. Луганська по справі № 2а-460 від 24.12.2013, є неприйнятними, оскільки резолютивна частина вказаного судового рішення не містить в собі зобов`язання відповідача 1 саме зарахувати вказаний період роботи позивача до пільгового стажу за Списком № 1. При цьому суд зобов`язав лише розглянути питання щодо зарахування спірного періоду роботи ОСОБА_1 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 у відповідності до чинного законодавства, що і було зроблено відповідачем 1 14 січня 2016 року.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що постанова Ленінського районного суду м. Луганська по справі № 2а-460 від 24.12.2013 не має преюдиційного значення при розгляді даної справи, оскільки предметом розгляду по справі №360/2342/20 є інші рішення відповідача 1, які суд і повинен перевірити на відповідність критеріям правомірності згідно частини другої статті 2 КАС України.

Отже, підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Луганській області за № 01/15 від 14 січня 2016 року є правомірним, підстав для його скасування судом також не встановлено.

За таких обставин у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду в Луганській області № 07/31 від 28 липня 2015 року та за № 01/15 від 14 січня 2016 року про відмову в зарахуванні періоду роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 ОСОБА_1 слід відмовити.

Оскільки суд відмовив у задоволенні вказаних позовних вимог, то і вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи в якості електромонтера основних технологічних цехів з 21.02.1980 по 31.12.1991 до стажу роботи у важких і шкідливих умовах праці за Списком №1 з моменту призначення пенсії з 17.01.2009 та про зобов`язання Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з моменту її призначення з 17.01.2009 з урахуванням періоду роботи 21.02.1980 по 31.12.1991 на посаді електромонтера основних технологічних цехів, яка віднесена до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах періоду роботи задоволенню також не підлягають як похідні від першої вимоги.

Як наслідок, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Надаючи оцінку доводам відповідача 1 про пропуск позивачем строку звернення до суду, то питання щодо поновлення строку звернення до суду було вирішено ухвалою суду від 07.07.2020 при відкритті провадження у справі (а.с.60-62). Жодних підстав вважати, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду був передчасним, при розгляді справи по суті судом не встановлено.

Суд враховує також положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що відповідачі довели провомірність своїх дій та рішень, підстав для задоволення позовних вимог немає, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Оскільки позивачу відмовлено у задоволенні позову, понесені ним витрати у вигляді сплати судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова