Справа № 500/482/19
Суддя: Затолочний Віталій Семенович
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/482/19 пров. № 857/7111/19
Судді Восьмого апеляційного адміністративного суду Затолочного В.С. щодо постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2020 року, винесеної за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року, (ухвалене головуючим суддею Мартиць О. І. о 12:35 год у м. Тернополі), у справі № 500/482/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання протиправними дій та зобов`язання здійснити перерахунок і виплату пенсії.
Як слідує зі змісту положень ч. 3 ст. 34 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя, не згідний із судовим рішенням за наслідками розгляду адміністративної справи, може письмово викласти свою окрему думку, яка приєднується до матеріалів справи і є відкритою для ознайомлення.
Користуючись наданим КАС України правом на висловлення окремої думки, вважаю за необхідне виразити свою незгоду із прийнятою колегією Восьмого апеляційного адміністративного суду у даній справі постановою від 05 серпня 2020 року про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , а саме:
- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, які полягають у зменшенні розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати 50 % та 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01 січня 2018 року;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного Фонду України в Тернопільській області здійснити виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 01 січня 2018 року, з урахуванням виплачених сум.
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подати протягом тридцяти днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України.
Приймаючи зазначену постанову колегія суддів виходила з того, що пункти 1, 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі Постанова № 103) всупереч вимогам частини третьої статті 1-1, статті 43, частини четвертої статті 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон № 2262-ХІІ), змінюють умови і норми пенсійного забезпечення військовослужбовців, а тому протиправно застосовані відповідачем при здійсненні виплати позивачу перерахованої пенсії з 01.01.2018.
Дослідивши матеріали даної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням конкретних обставин справи, погоджуюсь з висновками колегії в частині відмови в задоволенні апеляційної скарги.
Разом з тим вважаю безпідставними та необґрунтованими доводи апелянта в частині вимог, які були задоволені, з огляду на наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 09.12.2004 йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.
У зв`язку з прийняттям Постанови № 103 здійснено перерахунок призначеної позивачеві пенсії з 01.01.2018, виплата якої у 2018 році проводилася у розмірі 50 % суми підвищення перерахованої пенсії, а у 2019 році 75 %.
04.02.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення доплати перерахованої пенсії з 01.01.2018 у повному розмірі.
Листом від 08.02.2019 № 114/П-11 Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області повідомило позивача, що виплата перерахованої пенсії здійснюється в розмірах, визначених Постановою № 103, у зв`язку з чим підстав для задоволення заяви позивача немає.
Не погодившись із вищевказаним, позивач звернувся з даним позовом.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з правомірності дій пенсійного органу щодо розмірів виплати сум перерахованої відповідно до Постанови № 103 пенсії.

Погоджуюсь з висновком суду першої інстанції та, відповідно вважаю, що Восьмий апеляційний адміністративний суд, у складі більшості з членів колегії, дійшов помилкових висновків щодо часткового задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Оцінюючи спірні правовідносини в межах доводів апеляційної скарги, а саме щодо позовних вимог про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо виплати позивачу суми підвищення пенсії з обмеженнями, визначеними Постановою № 103, та зобов`язання ГУ ПФУ виплачувати йому 100% суми підвищення пенсії, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ, Постановою № 704 та Постановою № 103, починаючи з 01.01.2018, з врахуванням проведених раніше виплат, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії було передбачено пунктом 2 Постанови № 103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50%; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%; з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі № 826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону № 2262-ХІІ свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у рішенні від 06.08.2019 у справі № 160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020.

Разом з тим, скасування з 05.03.2019 в судовому порядку пункту 2 Постанови № 103 не є підставою для задоволення позовних вимог, оскільки станом на час виникнення спірних правовідносин відповідні норми Постанови № 103 були діючими.

З урахуванням наведеного, правильними є висновки суду попередньої інстанції, в тому числі в частині відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо виплати позивачу у 2018 році лише 50% суми підвищення пенсії, в 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплачувати йому 100% суми підвищення пенсії з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, оскільки на момент перерахунку пенсії позивачу у березні 2018 року пенсійний орган керувався ще чинними положеннями постанови № 103, а підставою звернення позивача до суду з даним позовом були, на його думку, незаконні дії відповідача щодо виплати 50% у 2018 році та 75% у 2019 році суми підвищення пенсії.

Така ж правова позиція у спорі, що є тотожним спору, який розглядається, викладена Верховним Судом у справі № 640/19928/18 (постанова від 09.04.2020 року).

Посилання Восьмого апеляційного адміністративного суду у постанові від 05.08.2020 року у справі, що розглядається на правову позицію Верховного Суду від 23.04.2020 року у справі № 2040/7219/18, вважаю хибною з огляду на викладену вище мотивацію.

За таких обставин, доходжу висновку про те, що рішення суду першої інстанції в скасованій Восьмим апеляційним адміністративним судом частині є законним та обґрунтованим і не підлягало скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в ньому повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Суддя В. С. Затолочний