Справа № 140/2007/19
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
05 серпня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2007/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого - судді Смокович В.І.,
розглянувши за правилами письмового провадження питання про прийняття додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень,
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30 липня 2020 року позов Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень від 11 березня 2019 року №, № та № задоволено частково; визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року №, №; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року № в частині застосування штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 3 566 грн 85 коп.; у задоволені решти позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної податкової служби на користь Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" судовий збір в розмірі 19 198 грн 70 коп. Клопотання представників позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу призначено до розгляду на 09 год. 40 хв. 05 серпня 2020 року.

У заяві представники Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" просили ухвалити додаткове рішення у справі про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати: 390 000 грн та витрат на правничу допомогу адвоката, 90 000 грн витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

Заява мотивована тим, що акт прийому передачі послуг з надання правової допомоги підписаний сторонами договору 31 липня 2020 року, витрати понесені позивачем на оплату таких послуг підтверджуються платіжними дорученнями.

Відтак, представники позивача просять заяву задовольнити.

У судових засіданнях та у додаткових поясненнях від 21 квітня 2020 року представники відповідача просили зменшити витрати на оплату правничої допомоги, з огляду на те, що вони є завищеними, врахувавши складність справи, пропорційність витрат до предмету спору, необґрунтованість затраченого адвокатом часу на підготовку до справи та участі у судовому засіданні. Проти стягнення витрат на проведення експертизи представник відповідача заперечив з тих підстав, що така експертиза проведена з ініціативи самого позивача та не мала обов`язкового характеру (том20 арк.спр.227-231 зворот).

Відповідно до частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Зважаючи на те, що дана справа розглядалася за правилами загального позовного провадження та рішення у ній було ухвалене в судовому засіданні, томі і розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення призначено до судового розгляду на 05 серпня 2020 року з повідомленням учасників справи.

У судове засідання представники сторін, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не прибули. При цьому від представників позивача надійшла письмова заява від 05 серпня 2020 року про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення за їх відсутності. Відповідно до частини третьої статті 252 КАС України неприбуття учасників справи у судове засідання не перешкоджає розгляду даної заяви. Відтак, вирішення заяви проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для ухвалення додаткового рішення з огляду на таке.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до частини третьої статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За приписами частини п`ятої статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Як передбачено пунктом 3 частини першої статті 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Оскільки до закінчення судових дебатів у справі 30 липня 2020 року представники позивача подали заяву про вирішення питання про розподіл судових витрат позивача на професійну правничу допомогу після прийняття рішення у справі у зв`язку із неможливістю подання усіх доказів, що підтверджують їх розмір, із заявою про ухвалення додаткового рішення та відповідними доказами звернувся до суду 31 липня 2020 року, тобто з дотриманням п`ятиденного строку після ухвалення 30 липня 2020 року рішення суду, яким питання щодо розподілу цих судових витрат не було вирішено, тому у справі необхідно ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Частинами першою, другою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як передбачено частинами шостою, сьомою статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Виходячи з аналізу вищевказаних правових норм, слід дійти висновку про те, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи:

- копію договору про надання правової допомоги № 2/30/417 від 06 червня 2019 року, укладеного між позивачем та адвокатами Сафульком С.Ф. , Красуном В.В. , Бурдою Д.П. , вартість послуг за яким становить 195 000 грн; платіжного доручення № 3329 від 14 червня 2019 року; акта прийому передачі послуг з надання правової допомоги з детальним описом наданих послуг;

- копію договору про надання правової допомоги № 2/31/487 від 01 липня 2019 року укладеного між позивачем та адвокатами Сафульком С.Ф. , Красуном В.В. , Бурдою Д.П. , вартість послуг за яким становить 195 000 грн; платіжного доручення № 3915 від 25 липня 2019 року; додаткової угоди від 13 вересня 2019 року до договору про надання правової допомоги № 2/31/487 від 01 липня 2019 року; акта прийому передачі послуг з надання правової допомоги від 31 липня 2020 року з детальним описом наданих послуг;

- копію угоди про проведення експертизи, вартість якої становить 90 000 грн; платіжного доручення № 31 від 16 вересня 2019 року.

Як встановлено частинами другою, третьою статті 30 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до пункту 1.1 договору № 2/30/417 від 06 червня 2019 року адвокати надають клієнту правову допомогу щодо досудової підготовки позовної заяви ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Волинського окружного адміністративного суду про визнання протиправними і скасування податкових повідомлень-рішення Офісу ВПП ДФС від 11 березня 2019 року №№ , , , винесених на підставі акту перевірки від 06 лютого 2019 року № 28/28-10-48- 13/08029701 на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надання адвокатами правової допомоги і фактичні витрати адвокатів, понесені ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Крім того, такі послуги як вивчення та аналіз документів, аналіз судової практики, формування правової позиції та погодження її з клієнтом охоплюються загальною діяльністю адвоката та мають на меті складання позовної заяви і подання її до суду.

Гіпотетичним результатом, якого бажає досягнути клієнт є підготовка, пред`явлення до суду позовної заяви та відкриття провадження у справі (пункт1.3. цього договору).

Як визначено пунктами 7.1, 7.2 договору за надану адвокатами правову допомогу клієнт сплачує гонорар в розмірі 195 000 грн у строк до 10 червня 2019 року в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок адвоката Сафулька С.Ф. У випадку, якщо клієнт зацікавлений у наданні адвокатами правової допомоги по справі щодо представництва інтересів клієнта в суді першої, апеляційної та касаційної інстанції, розмір гонорару визначатиметься окремим договором. До такої правової допомоги і її оплати даний договір не має відношення.

Згідно з актом наданих послуг від 27 червня 2019 року (далі - акт) виконавцем визначено перелік наданих послуг правничої допомоги на загальну суму 195 000 грн, а саме:

зустріч з представниками клієнта, погодження умов і підготовка договору про надання правової допомоги, надання усних консультацій (4 год.), зустріч з представниками клієнта, підписання договору про надання правової допомоги, визначення попереднього переліку документів, необхідних для досудової підготовки позовної заяви, отримання документів від клієнта (4 год.), вивчення і аналіз документів (30 год.), зустріч з представниками клієнта, отримання додаткових документів, необхідних для досудової підготовки позовної заяви (6 год.), вивчення і аналіз додаткових документів, аналіз судової практики, формування правової позиції і її погодження з клієнтом, підготовка позовної заяви на 125 арк. з додатками на 2997 арк., виготовлення копій документів суду і відповідачу в двох примірниках (45 год.), подання позовної заяви до суду (1 год.).

Отримані послуги позивач оплатив 14 червня 2019 року у сумі 195 000 грн, що стверджується копією платіжного доручення № 3329.

Відповідно до пункту 1.1 договору № 2/31/487 від 01 липня 2019 року адвокати надають клієнту правову допомогу в суді першої інстанції при розгляді справи (справ) за позовом (позовами) ДП «Луцький ремонтний завод «Мотор» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішення Офісу ВПП ДФС від 11 березня 2019 року №№ , , , винесених на підставі акту перевірки від 06 лютого 2019 року № 28/28-10-48-13/08029701 на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується сплатити гонорар за надання адвокатами правової допомоги і фактичні витрати адвокатів, понесені ними у зв`язку з виконанням цього договору.

Відповідно до пункту 7.1 договору за надану адвокатами правову допомогу клієнт сплачує гонорар в розмірі 195 000 грн до 01 липня 2019 року в безготівковій формі шляхом перерахування на банківський рахунок адвоката Сафулька С.Ф.

Згідно з актом прийому передачі наданих послуг від 31 липня 2020 року (далі - акт) виконавцем визначено перелік наданих послуг правничої допомоги на загальну суму 195 000 грн, а саме: вивчення відзиву відповідача на позовну заяву, підготовка та подання до суду відповіді на відзив (4 год.), підготовка та подання до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу та клопотання про приєднання до матеріалів справи копій судових рішень (2 год), участь a судовому засіданні (1 год.), укладення договору на проведення експертизи (1 год.), підготовка та подання до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи копій документів та клопотання про зупинення провадження у справі (1 год.), участь у судовому засіданні (1 год.), підготовка та подання до суду клoпoтaння про приєднання до матеріалів справи доказів (висновок експерта, копії первинних документів) та клoпoтaння про зупинення провадження (1 год.), підготовка та подання до суду клопотання про приєднання до матеріалів справи документів, клопотання про заміну відповідача правонаступником, участь з судовому засіданні (2 год.), участь в судовому засіданні (2 год.)

Вартість наданих адвокатами послуг у сумі 195 000 грн позивач оплатив 25 липня 2019 року, що стверджується копією платіжного доручення № 3915.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги адвоката, перевіривши їх розумну необхідність для цієї справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19, 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", а також враховуючи предмет спору, значення справи для сторін та конкретні обставини справи, та приймаючи до уваги клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 390 000 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг. Так, послуга щодо підготовки справи (вивчення, аналіз і оцінка наявних письмових доказів; підбір нормативно-правових актів щодо правовідносин, пов`язаних з публічно-правовим спором; узагальнення практики оскарження рішень податкових органів щодо спірних правовідносин; обрання способу захисту та формулювання вимог з урахуванням отримання бажаного для клієнта результату) охоплюються загальною діяльністю адвоката та має на меті складання позовної заяви і подання її до суду. Крім того, ряд послуг, які надавались позивачу (неодноразові зустрічі з представниками клієнта, підписання договору про надання правової допомоги, отримання документів від клієнта, виготовлення копій документів) не відповідають критеріям необхідності та не мали впливу на хід розгляду справи, а деякі з них - не вимагають спеціальної фахової підготовки спеціаліста-правознавця та не можуть вважатись правничою допомогою. Надані послуги щодо виготовлення копій не підтверджуються матеріалами справи, адже копії документів, доданих до позову, відповіді на відзив, виготовлені і засвідчені головним бухгалтером ДП "ЛРЗ "Мотор"; ці послуги не потребували спеціальних професійних навиків. Окрім того, твердження про витрати часу на подання адвокатом позовної заяви до суду -1 година, на переконання суду, є надуманим.

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, суд має виходити з реальності цих витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру залежно від конкретних обставин справи. Надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто повинно бути доведено доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини щодо присудження судових витрат на підставі статті 41 Конвенції, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України" від 23 січня 2014 року, заява №19336/04, пункт 268). У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia, заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумний розмір.

Таким чином, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним чи необґрунтованим щодо іншої сторони спору.

У даному випадку суд звертає увагу, що правовідносинам, які виникли між сторонами та які були предметом судового розгляду у даній справі, уже надавалась правова оцінка судами в межах розгляду адміністративних справ №140/893/19 за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень; № 140/1296/19 за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень; № 0340/1814/18 за позовом ДП «ЛРЗ Мотор» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень; № 140/2249/18 за позовом ДП "ЛРЗ "Мотор" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень. Судовий розгляд даних адміністративних спорів був підставою для зупинення провадження у даній адміністративній справі, рішення у вказаних справах набрали законної сили.

Також слід зазначити, що ряд послуг, які надавались позивачу не відповідають критеріям необхідності та не мали впливу на хід розгляду справи, а складена позовна заява у значній частині дублює обставини, встановлені судовими рішеннями у справах №140/2249/18, №140/2401/18, №140/2565/18, №140/2776/18, №140/1296/19, №140/228/19, №0340/1470/18, №803/872/18, №140/893/19, які набрали законної сили, тобто в частині правомірності податкового - повідомлення рішення від 11 березня 2019 року № позиція позивача з приводу спірних правовідносин на момент подання позовної заяви у даній справі уже була сформована та відповідні обґрунтування не потребували значних затрат часу та, як зазначають представники позивача у відповіді на відзив встановлення обставин, які безпосередньо є предметами судового оскарження в інших судових справах, висновки щодо встановлених обставин у яких є преюдиційними щодо таких контрагентів (том 17 акр.спр.104-110).

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, враховуючи заперечення відповідача щодо обґрунтованості та співмірності розміру витрат на правничу допомогу, справедливим розміром відшкодування позивачу фактично понесених витрат на професійну правничу допомогу у цій справі за рахунок бюджетних асигнувань відповідача є сума 20 000 грн; решту витрат на професійну правничу допомогу повинен понести позивач.

Відповідно до частини другої статті 68 КАС України, експерт може призначатися судом або залучатися учасником справи.

Згідно частини третьої статті 101 КАС України, висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Частиною другою статті 102 КАС України, передбачено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 104 КАС України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що судова експертиза може проводитись як на підставі рішення суду, так і за ініціативою сторін процесу.

За приписами частин п`ятої - восьмої статті 137 КАС України розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Розмір витрат на оплату робіт (послуг) залученого стороною спеціаліста, перекладача чи експерта має бути співмірним із складністю відповідної роботи (послуг), її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт (надання послуг). У разі недотримання вимог щодо співмірності витрат суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на оплату робіт (послуг) спеціаліста, перекладача чи експерта, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

На підтвердження та обґрунтування витрат на проведення експертизи представники позивача надали копію договору №09/13 від 13 вересня 2019 року між адвокатом Сафульком С.Ф. та ТзОВ "Магна Груп", висновок експерта №7-1 від 15 грудня 2019 року, копію платіжного доручення № 4629 від 13 вересня 2019 року, на підставі якого ДП "ЛРЗ «Мотор" перерахувало адвокату Сафульку С.Ф . 90 000 грн на витрати, пов`язані із проведенням експертизи; копію платіжного доручення № 31 від 16 вересня 2019 року на підставі якого адвокат Сафулько С. Ф. оплатив вартість експертизи (отримувач коштів ТзОВ «Магма Груп»). Відтак, судом установлено, що ініціатором проведення експертизи є не позивач, а представник позивача (том 17 арк.спр.184-188; том 18 арк.спр.5-68 зворот).

При цьому, частиною шостою статті 104 КАС України визначено, що у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Разом з тим, судом встановлено, що висновок експерта №7-1 від 15 грудня 2019 року, за результатами проведення експертизи ДП «ЛРЗ «Мотор» не містить вказівки про те, що такий висновок підготовлено для подання до суду.

Вирішуючи вимогу про відшкодування витрат на проведення експертизи у даній справі, суд звертає увагу, що ініціатором проведення такої експертизи є представник позивача. Клопотання про призначення судової економічної експертизи у даній справі сторонами не заявлялось, разом з тим, суд вважає, що вирішення спірних правовідносин не потребувало спеціальних знань та було здійснено судом шляхом дослідження доказів, які надані сторонами у справі.

Зокрема, значна частина висновку експерта №7-1 від 15 грудня 2019 року, базується на обставинах господарських взаємовідносин ДП «ЛРЗ «Мотор» та ТзОВ «Авіа - Комплект», ТзОВ «Промелектроніка», ТзОВ «Геосат Плюс», ТзОВ «Компанія «Промехмаркет», ПНВП «Юпітер», ПП «Антей», ТзОВ «Імпера Груп», ТзОВ «НТЦ «Варіатор», ТзОВ «ДЗСО», ТзОВ «Інтер Авіа Інвест», ТзОВ «НВК «Система» ТзОВ «Юкас Україна», ТзОВ «НВП «Форсаж Плюс», ТзОВ «ВО «Укрспецкомплект», ТзОВ «ТД «Підшипникцентр», ТзОВ «Компанія інженерної взаємодії в авіації», ТзОВ «Рейлсервіс», ТзОВ «Укрпостач», які і так уже були встановлені рішеннями судів у справах у справах №140/2249/18, №140/2401/18, №140/2565/18, №140/2776/18, №140/1296/19, №140/228/19, №0340/1470/18, №803/872/18, №140/893/19, які набрали законної сили.

Натомість, висновки контролюючого органу щодо невідображення в звітах про котрольовані операції за 2015, 2016 та 2017 роки операцій з нерезидентами ArcontecAG (Швейцарія), SkyWalkersEnterprisesLtd (Кіпр), «N.P.ONavigationSystemsLtd», на підставі яких було прийнято оскаржуване у даній справі податкове повідомлення-рішення від 11 березня 2019 року №, взагалі не перевірялися експертом.

Слід зауважити, що на сторінці 4 висновку есперта зазначено дослідження, які він проводив, зокрема "Дослідження проведено методами документальної перевірки, зіставлення та економічного аналізу, перевірялись повнота та правильність заповнення реквізитів документів, встановлювалась відповідність записів в документах вимогам нормативних актів, співставлялись дані взаємопов`язаних документів.

Документальна перевірка включала в себе:

-перевірку наданих на дослідження документів за формою і змістом, у відповідності вимогам, які передбачені до складання документів (відсутність, або наявність підчисток, необумовлених виправлень), правильність заповнення реквізитів документів.

-арефметичну перевірку, що полягала у встановленні правильності арефметичних підрахунків, виведених підсумків." (том 18 арк.спр.зворот 6-7).

На переконання суду, контролюючий орган, який виніс податкові повідомлення-рішення, не ставив під сумнів правильність оформлення та заповнення первинних документів, а, тому враховуючи вищезазначене, зокрема той факт, що у висновку експерта №7-1 від 15 грудня 2019 року, за результатами проведення експертизи ДП «ЛРЗ «Мотор» не зазначено, що такий висновок був підготовлено для подання до суду, суд вважає, що відсутні підстави для включення до складу судових витрат, що підлягають розподілу, вказаних витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

При цьому, позивачем не доведено необхідності (об`єктивної невідворотності) несення таких витрат у зв`язку з розглядом даної справи. На переконання суду, у справі, що розглядається, міститься достатня кількість належних, допустимих, достовірних, достатніх доказів, на підставі яких судом ухвалено рішення, тому такі витрати понесені позивачем на власний розсуд.

З урахуванням наведеного, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу у сумі 20 000 грн. Решту витрат на правничу допомогу та на проведення експертизи повинен понести позивач.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 229, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ківерцівська, 3, ідентифікаційний код юридичної особи 08029701) до Офісу великих платників податків Державної податкової служби (04119, місто Київ, вулиця Дегтярівська, 11-Г, ідентифікаційний код юридичної особи 43141471) про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Стягнути на користь Державного підприємства "Луцький ремонтний завод "Мотор" за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДПС 20 000 грн (двадцять тисяч грн) витрат на правничу допомогу.

У задоволенні решти вимог заяви про ухвалення додаткового судового рішення відмовити.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І.Смокович