Справа № 378/661/20
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/661/20
Провадження № 2-а/378/8/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2020 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

представника позивача

Кравця М. А.: Перникози Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №4 Мурованокуриловецького відділення поліції Могилів-Поділького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Нагородняка Володимира Анатолійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що постановою відповідача серії БАА №512412 від 29.06.2020 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Постанова мотивована тим, що він 29.06.2020р. в смт. Муровані Курилівці по вул. Гагаріна, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 , нібито не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп-контроль» та здійснив проїзд без зупинки, чим скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв вказане правопорушення та докази вчинення правопорушення відсутні.

Позивач просить суд скасувати вищевказану постанову у справі про адміністративне правопорушення, закрити провадження по справі та стягнути на його користь понесені судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, в т. ч. суму сплаченого судового збору.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не прибув, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Представник позивача Кравця ОСОБА_2 .А ОСОБА_3 Перникоза Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги в інтересах позивача підтримав, підтвердив обставини викладені в позовній заяві. Додатково суду пояснив, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю з тих підстав, що дана справа відносно ОСОБА_1 була розглянута відповідачем на місці скоєння правопорушення, а відтак позивачу не було надано можливості скористатися правовою допомогою. Крім того, не допитано свідків по справі. Дорожній знак 3.41 «Стоп-контроль», вимогу якого нібито порушив позивач та здійснив проїзд без зупинки встановлено без дотримання вимог Правил дорожнього руху України. На під`їзному шляху до зазначеного знаку відсутні попереджувальні знаки, які б вказували на поетапне зменшення швидкості руху транспортних засобів. Поряд з цим, знак 3.41 «Стоп-контроль» має бути встановлений та закріплений на певній висоті, а він в даному випадку стояв на землі. Відтак оскаржувана постанова винесена відповідачем з порушенням норм матеріального і процесуального права, тому має бути скасована, а провадження по справі закрите в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив. Відзив на позовну заяву від нього до суду не надходив.

Суд, заслухавши вступне слово представника позивача Кравця ОСОБА_4 А ОСОБА_3 Перникози Д.О., з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що 29 червня 2020 року поліцейським СРПП №4 Мурованокуриловецького відділення поліції Могилів-Поділького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Нагородняком В. А. винесено постанову БАА №512412 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 255 грн.. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , 29.06.2020р. в смт. Муровані Курилівці по вул. Гагаріна, керуючи транспортним засобом марки "Volkswagen Polo" державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп-контроль» та здійснив проїзд без зупинки (а. с. 10).

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі-Правила).

Згідно п. 3.41 розділу 33 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Позивач оспорює правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, знак «Стоп-контроль» встановлено з порушенням вимог передбачених ПДР України. При цьому, позивач не зазначає в позовній заяві про відсутність факту вчинення ним вказаного правопорушення, тобто здійснення проїзду без зупинки в зоні дії знаку 3.41 ПДР України.

Із наданих позивачем фото доказів (а. с. 20-22) вбачається, що на узбіччі проїжджої частини дороги, в зоні достатньої видимості розташований дорожній знак 3.41 «Стоп-контроль». Проте, із даних фото суд не має змоги встановити, що вказаний знак було встановлено саме 29.06.2020 року та в смт. Муровані Курилівці по вул. Гагаріна. Разом з тим, з цих фотографій вбачається, що позивач проїхав на керованому ним автомобілі зазначений знак та був зупинений працівниками поліції після такого проїзду.

Відповідно до п. 1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порушення вимог дорожніх знаків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст. 122 КУпАП).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя і п`ята статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 Інструкції).

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 № 5-рп/2015 з приводу місця розгляду справи про адміністративне правопорушення є помилковими з огляду на те, що після його прийняття норми КУпАП, зокрема ст. 258 зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 КУпАП, а саме: постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Щодо відмови в наданні можливості користуватись послугами адвоката під час притягнення позивача до відповідальності, суд зазначає наступне. Європейський суд з прав людини в пункті 32 рішення у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосудця вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Отже, суд не приймає до уваги посилання позивача, що йому було відмовлено в отриманні правової допомоги.

Водночас, за правилами статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про де-які злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені вище обставини справи, суд вважає, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем обгрунтовано, дії позивача кваліфіковані вірно, а саме за ч. 2 ст. 122 КУпАП, відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 3.41 Правил дорожнього руху України, ст. ст. 9, 122 ч. 1, 245, 258, 268, 276, 277, 278, 279, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 77, 94, 241-246, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко