Справа № 686/29953/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/29953/19 Головуючий у 1-й інстанції: Логінова С.М.

Суддя-доповідач: Полотнянко Ю.П.

04 серпня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови по справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Подільської митниці Держмитслужби про скасування постанови по справі про порушення митних правил.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2020 року позов задоволено: скасовано постанову заступника начальника - начальника управління протидії митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Хмельницької митниці ДФС Юровського Костянтина Валентиновича, в справі про порушення митних правил №0124/40000/19 від 29.10.2019 року, відносно ОСОБА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за статтею 485 МК України. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, закрито у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що отриманою від компетентних органів Німеччини декларацією підтверджено, що легковий автомобіль марки RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення, був проданий німецькою компанією "Autohaus Muhlig" громадянину ОСОБА_2 за 10700 євро, а не 6000 євро, як зазначено у поданому позивачем для митного оформлення рахунку за таким же номером.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином.

31 липня 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що 29.07.2020 він отримав повістку, копію ухвали та копію апеляційної скарги, тоді як справу призначено до розгляду на 04.08.2020 на 14:15 та зважаючи на те, що у позивача виникла необхідність в підготовці відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів розглянула письмове клопотання позивача про відкладення розгляду справи на іншу дату, і прийняла рішення про відмову у його задоволенні через наступне.

Особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду окремих категорій адміністративних справ, зокрема, визначених ст. 286 КАС України, встановленні ст.268 КАС України, зокрема:

1. У справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

2. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

3. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Крім цього, ч. 5 ст. 286 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи.

Так як позивач повідомлений про розгляд справи, то його неявка не перешкоджає її розгляду, що виключає задоволення клопотання про відкладення судового засідання.

Разом з тим, про розгляд справи позивач повідомлений з моменту оприлюднення судом апеляційної інстанції на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі (27.07.2020).

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Таким чином, колегія суддів вважає за необхідне та можливе провести розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість судового рішення, повноту встановлення обставин справи, застосування норм матеріального і процесуального права, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.10.2019 року заступником начальника - начальником управління протидії митними правопорушеннями та міжнародної взаємодії Хмельницької митниці ДФС, розглянуто матеріали адміністративної справи про порушення митних правил №0124/40000/19, та винесено постанову про порушення митних правил, якою визнано ОСОБА_1 , винним у вчиненні порушень, передбачених статтею 485 МК України, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 113 959,59 грн.

Вказана постанова була винесена на підставі протоколу про порушення митних правил №0124/40000/19 від 16.10.2019 року.

Згідно протоколу про порушення митних правил та постанови про порушення митних правил, 29.09.2017 о 22:43 год. ОСОБА_1 через пункт пропуску «Рава-Руська-Хребенне» Львівської митниці ДФС згідно попередньої митної декларації типу ЕЕ №UA400030/2017/302554 від 25.09.2017 був ввезений на митну територію України легковий автомобіль марки RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення.

03.10.2017 для здійснення митного оформлення в режимі ІМ40ДЕ даного транспортного засобу митним брокером TOB «Поділля Брок Сервіс» в особі ОСОБА_3 на підставі договору №121/2017 від 20.09.2017 р. про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів із ОСОБА_1 (Замовник) було подано на м/п «Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці ДФС митну декларацію № UA400030/2017/302652 від 03.10.17р., та разом з митною декларацією були надані документи, а саме: 0380 - рахунок фактура - Rechnung №1006017 від 18.09.2017 на автомобіль RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 з вартістю 6 000 євро (покупець - Ivan Melnychuk) на бланку компанії "Autohaus Muhlig" (MuldestraВe 31, 08056 Zwickau); 0862 - декларація про походження товару №1006017 від 18.09.2017; 1701 - акт про проведення огляду товару UA209060/2017/10905 від 29.09.2017; 2800 свідоцтво про реєстрацію т/з ЕН 272578 від 27.05.2014; ZBI 203180322 від 21.09.2017; 3006 - калькуляцію транспортних витрат від 03.10.2017; 3016 - висновок про вартісні характеристики товару № 1597 від 02.10.2017; 4207 - договір про надання брокерських послуг №121/2017 від 20.09.2017; 5504 -інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю №0380 від 18.09.2017; 8016 - паспорт НЮ 233520; 9000 - сертифікат заводу виробника від 14.05.2014; 9201 - платіжне доручення № 0.0.862584724.1 від 03.10.2017; 9801 - паспорт FA 581477.

Митна вартість даного транспортного засобу за митною декларацією UA400030/2017/302652 від 03.10.17 задекларована в сумі - 217 722,93 грн., сплачено митних платежів (графа 47) - 75 324,04 грн. (мито - 21 772,29 грн., акциз - 4 710,59 грн., ПДВ - 48 841,16 грн.).

В протоколі про порушення митних правил та постанові в справі про порушення митних правил зазначено, що ОСОБА_1 з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів в сумі 37 986,53 грн. надав через митного брокера Хмельницькій митниці ДФС рахунок №1006017 від 18.09.2017 з неправдивими відомостями щодо вартості (6000 євро) автомобіля RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення, необхідними для визначення його митної вартості, що призвело до заявлення у МД №UA400030/2017/302652 від 03.10.17 таких неправдивих відомостей (графа 22), необхідних для визначення його митної вартості, неправдивих відомостей щодо нарахування необхідної для сплати суми митних платежів (графа 47), чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 485 МК України.

Позивач посилається на те, що не підписував будь-яких документів, рахунків, договорів купівлі-продажу, декларування автомобіля RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , 2014 року виготовлення на експорт в Німеччині не здійснював, подачу документів до митних органів Республіки Польща не здійснював, а тому вважає, що постанова в справі про порушення митних правил від 29.10.2019 р. підлягає скасуванню.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач діяв виключно на підставі отриманих від представника продавця громадянина Штефаника документів та відомостей, що підтверджується наявними у матеріалах доказами, а тому в діях позивача відсутній умисел, спрямований на вчинення порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, а також відсутнє переслідування мети, спрямованої на неправомірне зменшення розміру митних платежів.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. У розумінні ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За правилами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларанті, а митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки, та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

При цьому, такий контроль може здійснюватися, у тому числі, шляхом проведення оцінки вартості товару за допомогою експерта, порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Частиною 1 ст. 53 Митного кодексу України встановлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Так, Митним кодексом України встановлений вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

З матеріалів справи вбачається, що 03.10.2017 для здійснення митного оформлення в режимі ІМ40ДЕ даного транспортного засобу митним брокером TOB «Поділля Брок Сервіс» в особі ОСОБА_3 на підставі договору №121/2017 від 20.09.2017 р. про надання послуг по декларуванню та митному оформленню товарів із ОСОБА_1 (Замовник) було подано на м/п «Хмельницький-центральний» Хмельницької митниці ДФС митну декларацію №UA400030/2017/302652 від 03.10.17, та разом з митною декларацією були надані документи, а саме: 0380 - рахунок фактура - Rechnung № 1006017 від 18.09.2017 на автомобіль RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 з вартістю 6 000 євро (покупець - Ivan Melnychuk) на бланку компанії "Autohaus Muhlig" (MuldestraВe 31, 08056 Zwickau); 0862 - декларація про походження товару № 1006017 від 18.09.2017; 1701 - акт про проведення огляду товару UA209060/2017/10905 від 29.09.2017; 2800 свідоцтво про реєстрацію т/з ЕН 272578 від 27.05.2014; ZBI 203180322 від 21.09.2017; 3006 - калькуляцію транспортних витрат від 03.10.2017; 3016 - висновок про вартісні характеристики товару № 1597 від 02.10.2017; 4207 - договір про надання брокерських послуг №121/2017 від 20.09.2017; 5504 -інформація про позитивні результати здійснення радіологічного контролю № 0380 від 18.09.2017; 8016 - паспорт НЮ 233520; 9000 - сертифікат заводу виробника від 14.05.2014; 9201 - платіжне доручення № 0.0.862584724.1 від 03.10.2017; 9801 - паспорт FA 581477.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку, що склад правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, передбачає, з-поміж іншого, те, що особа, яка його вчинила, діяла умисно, тобто усвідомлено, цілеспрямовано чинила так, щоб уникнути від сплати митних платежів (у тому числі й сплати їх у меншому розмірі).

З матеріалів справи вбачається, що у документі Rechnung №1006017 від 18.09.2017 на бланку компанії "Autohaus Muhlig" на автомобіль RENAULT SCENIC VIN: НОМЕР_2 вказано вартість транспортного засобу 6 000 євро.

Проте, згідно отриманої від митних органів Німеччини експортної декларації MRN: 17DE34E3 від 22.09.2017 встановлено, що легковий автомобіль марки RENAULT SCENIC VIN: НОМЕР_2 , був проданий німецькою компанією "Autohaus Muhlig OHG" громадянину Melnychuk Ivan за 10700 євро, а не 6000 євро, як зазначено у поданому для митного оформлення рахунку з таким же номером.

Таким чином, з наведеного вбачається, що надана митному органу інформація щодо вартості легкового автомобіля марки RENAULT SCENIC VIN: НОМЕР_2 проданого позивачу компанії "Autohaus Muhlig" різниться, однак судом першої інстанції не було враховано та досліджено вказаної інформації митних органів Німеччини.

Дослідивши наявні в матеріалах справи документи, що були надані декларантом для митного оформлення, колегія суддів встановила, що вони не містять усі необхідні дані, що давали можливість контролюючому органу встановити заявлені декларантом числові значення складових митної вартості товару і їх перелік не відповідав вимогам ч.2 ст.53 МК України, оскільки банківський платіжний документ щодо оцінюваного товару був відсутній у наведеному переліку.

Отже, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б спростували інформацію митних органів Німеччини щодо вартості автомобіля 10700 євро.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що усі дії щодо вивезення даного автомобіля з Євросоюзу: а саме пошук та резервування автомобіля, оформлення документів на купівлю та декларування на експорт, супровід на перетині кордону при виїзді з Республіки Польща в України здійснював його знайомий ОСОБА_4 та його представник.

Однак, слід зазначити, що у документах, а саме рахунку-фактурі Rechnung №1006017 від 18.09.2017, свідоцтві про реєстрацію т/н НОМЕР_3 від 27.05.2014; ZBI 203180322 від 21.09.2017, покупцем/власником автомобіля RENAULT SCENIC VIN: НОМЕР_2 значиться ОСОБА_5 , інформація про громадянина Штефаника відсутня.

Будь-які документально оформлені доручення від ОСОБА_1 громадянину ОСОБА_4 для купівлі автомобіля в матеріалах справи відсутні.

Отже, доводи позивача про те, що він не підписував будь-яких документів, рахунків, договорів купівлі продажу, не здійснював декларування автомобіля RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 2014 року виготовлення на експорт в Німеччині не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбачені ст. 485 Митного кодексу України, оскільки під час митного оформлення транспортного засобу марки RENAULT SCENIC, VIN: НОМЕР_1 , рік виготовлення 2014, подано пакет документів на вказаний транспортний засіб, де містилась недостовірна інформація про вартість вказаного автомобіля за яку його було придбано, що в свою чергу вказує на уникнення від сплати митних платежів у повному обсязі.

Наведене свідчить, що дії та рішення відповідача були правомірними. Отже, позовні вимоги є необґрунтованими, а тому позов задоволенню не підлягає у повному обсязі.

З наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції при задоволенні позову допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нового про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 лютого 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.