Справа № 335/5803/20
Суддя: Калюжна В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/5803/20 2-а/335/220/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді: Калюжної В.В., за участю секретаря судового засідання Каравайко В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Панченка Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Панченка Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування якого зазначив наступне.

04.07.2020 року відповідачем, поліцейським роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Панченко Р.В. відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2780777 за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, та накладено адміністративне стягнення.

Посилаючись на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, а пункт п. 2.1 а ПДР України носить інший зміст, ніж зазначено у постанові, а саме: водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Заборону керування транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортним засобом, такий пункт не містить, та зазначаючи, що постанова є незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, позивач просить скасувати вищезазначену постанову про накладення адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, судові витрати покласти на відповідача Департамент патрульної поліції.

Ухвалою суду від 14.07.2020 року позовну заву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено проводити розгляд справи в порядку позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ відповідно до ст.ст. 268-272, 286 КАС України, відповідачам встановлено строки для подання відзиву.

Представник позивача підтримав позовну заяву, про що надав письмову заяву, у якій просить провести розгляд справи у його відсутність, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач поліцейський роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Панченко Р.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи і проаналізувавши докази у справі та відповідні положення Правил дорожнього руху України, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України „Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону України „Про дорожній рух", учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом встановлено, що 04.07.2020 року відповідачем - поліцейським роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Панченко Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2780777 відносно позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 4 ст. 126 КУпАП, за порушення п. 2.1 а Правил дорожнього руху України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Зі змісту постанови вбачається, що гр. ОСОБА_1 04.07.2020 року 21-40 годині по вул. Таганській, 16 у м. Запоріжжі, керував транспортним засобом Honda Civic державний номерний знак НОМЕР_1 будучи позбавленим права керування транспортним засобом, чим порушив п. 2.1 а ПДР України. У постанові зазначено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою відповідальність, передбачену ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Так, в обгрунтування доводів позову позивачем не спростовано обставин, викладених у постанові щодо позбавлення його права керування транспортними засобами. Заперечення на постанову зводяться лише до того, що у ній не вірно викладено зміст п. 2.1 а ПДР України, що, на думку позивача, спростовує наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, тоді як його змісту постанова не містить, у ній зазначено положення ч. 4 ст. 126 КУпАП, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом як докази відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, в тому числі, з тих підстав, що позивачем не спростовано належними доказами, відсутності викладених у постанові фактів.

Разом з тим, судом не встановлено порушень при складенні постанови серії ЕАМ № 2780777 від 04.07.2020 року, яка містить дані про місце її складення, формулювання обставин вчинення правопорушення, дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та її підпис. У постанові роз`яснено ОСОБА_1 його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та порядок оскарження постанови, згідно зі ст. 289 КУпАП, положення ст.ст. 307, 308 КУпАП

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що при винесені постанови дії відповідача відповідали вимогам ст. 33 КУпАП, що встановлює загальні правила накладення стягнення про адміністративні правопорушення, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення.

Відповідач при винесені оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху України, КУпАП, в постанові чітко описано правопорушення, яке було скоєно, а тому відповідач діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

Позивачем переконливих та достовірних доказів незаконності постанови, а також обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивача межах розгляду даної справи суду надано не було, а порушень порядку розгляду справи відповідачем судом не встановлено.

Згідно із ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За викладених обставин, враховуючи відсутність доказів, які б спростовували обставини, викладені поліцейським у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та наявності порушень відповідачем вимог Закону, у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 140 КАС України, судові витрати суд залишає за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Панченка Романа Володимировича, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Калюжна