Справа № 320/6586/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/6586/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Брагіна О.Є. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Степанюка А.Г.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Тилика Тараса Михайловича на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України третя особа: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини - ОСОБА_2 про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної міграційної служби України про визнання протиправною відмову суб`єкта владних повноважень (Державної міграційної служби України її територіального підрозділу) у оформленні та видачі паспорта громадянина України у паперовому вигляді.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року було замінено позивача ОСОБА_1 на належного позивача - Уповноваженого Верховної ради України з прав людини ОСОБА_2 . Замінено відповідача Державну міграційну службу України на належного відповідача - Бориспільський районний відділ Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, адвокат ОСОБА_1 - Тилик Тарас Михайлович подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та постановити окрему ухвалу стосовно судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_5., яка допустила неправильне застосування норм матеріального права та порушила норми процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт заперечує проти заміни сторони позивача на Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Також зазначає, що заміна відповідача носить суто формальний характер. Окрім того, наголошено на тому, що ОСОБА_1 має право на одержання паспорта громадянина України у формі книжечки.

Уповноваженою Верховної Ради України з прав людини - ОСОБА_2 надано пояснення, в яких зазначено, що в контексті ст. 48 КАС України, для заміни позивача у справі необхідна згода первісного позивача, яка в межах даної справи не отримана, що свідчить про порушення вимог процесуального закону при винесенні спірної ухвали.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Суд першої інстанції замінюючи сторону позивача виходив з того, що нормами КАС України не врегульовані випадки заміни неналежної сторони в адміністративному провадженні, у якому особа, що звернулась, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В той же час, задля забезпечення заявникові належного та ефективного засобу правового захисту, з метою відновлення його прав та інтересів, в тому числі права на життя та здоров`я, запобігання вчиненню стосовно нього особливо тяжких злочинів та злочинних посягань, застосувати принцип верховенства права, в основу якого покладена справедливість та панування ідеї права у суспільстві, суд попередньої інстанції вирішив здійснити заміну позивача ОСОБА_1 на належного - Уповноваженого Верховної ради України з прав людини.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 48 КАС України визначено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Колегія суддів наголошує на тому, що заміна первинного позивача можлива лише за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги.

Як слідує з апеляційної скарги та підтверджується поясненнями наданими адвокатом позивача під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, заміна позивача на Уповноважену Верховної Ради України з прав людини - ОСОБА_2 відбулась неправомірно. Згоди на заміну позивача ні позивач, ні його адвокат не надавали.

Зважаючи на викладене, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відповідної заміни.

В частині вимог щодо постановлення окремої ухвали суду щодо судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_5., яка допустила неправильне застосування норм матеріального права та порушила норми процесуального права, колегія суддів зазначає таке

Згідно з частинами 1, 9 статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Окрема ухвала стосовно порушення законодавства, яке містить ознаки кримінального правопорушення, надсилається прокурору або органу досудового розслідування, які повинні надати суду відповідь про вжиті ними заходи у визначений в окремій ухвалі строк. За відповідним клопотанням прокурора або органу досудового розслідування вказаний строк може бути продовжено.

Тобто, Кодексом адміністративного судочинства України постановляння окремої ухвали і направлення її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, визначено як право суду, а не його обов`язок.

Апелянтом не наведено дійсно обґрунтованих доводів, не вказано на підтверджені порушення, або зловживання судді ОСОБА_5., які б могли бути достатньою підставою для винесення окремої ухвали щодо неї, що свідчить про необґрунтованість таких вимог апелянта.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 312, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року - скасувати.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Степанюк А.Г.

Повний текст постанови виготовлено 03.06.2020.