Справа № 813/2430/14
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року

м. Київ

справа № 813/2430/14

адміністративне провадження № К/9901/8146/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Хохуляка В.В.,

суддів: Бившевої Л.І., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №813/2430/14 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, касаційне провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 (головуючий суддя Матковська З.М., судді: Бруновська Н.В., Затолочний В.С.),

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (далі - ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", позивач) звернулось до адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП, відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2014 №/3507, згідно якого позивачу було нараховане податкове зобов`язання за податком на додану вартість на суму 1'450'172,10грн., у тому числі: 966781,40грн. за основним платежем та 483390,70грн. за штрафними санкціями; №/3508, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податку на прибуток на суму 7'701'027грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 адміністративний позов залишено без розгляду.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 апеляційну скаргу ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі №813/2430/14 повернуто заявнику. Ухвалюючи рішення, суд посилався на те, що апеляційну скаргу підписано керуючим санацією ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", однак до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують його повноваження.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду. В обґрунтування касаційної скарги позивачем зазначено, що відповідно до норм Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий з моменту винесення судового рішення про призначення його керуючим санацією до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства-боржника. З моменту винесення ухвали про введення процедури санації управління боржником переходить до керуючого санацією. Позивач вказує, що як передбачено законодавством про банкрутство керівник санацією юридичної особи є керівником такої юридичної особи. У свою чергу, положеннями Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що юридична особа бере участь у справі через свого керівника (самопредставництво юридичної особи). Позивач звертає увагу, що ним подано апеляційну скаргу не через представника, а як керівником юридичної особи. Крім того, під час розгляду даної справи у суді першої інстанції позивач брав участь у судових засіданнях через представника позивача на підставі довіреності, підписаної керуючим санацією, вказана довіреність міститься в матеріалах справи. Як зауважує позивач, з метою перевірки повноважень керуючого санацією, апеляційний суд не скористався відомостями з ЄДР, до якого у користувачів Інтернету є вільний доступ, та не дослідив право керуючого санацією на підписання апеляційної скарги, відтак передчасно повернув апеляційну скаргу. У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №813/2430/14 та направити справу до Восьмого апеляційного адміністративного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 01.04.2019 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" у справі №813/2430/14.

На виконання вимог закону особам, які беруть участь у справі, надіслано копії ухвали про відкриття касаційного провадження та інформація про їхні права та обов`язки, надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відповідачем до суду подано відзив на касаційну скаргу. Податковий орган зазначає, що оскільки на дату подання апеляційної скарги у суду відсутні відомості про дійсність/недійсність повноважень представника, про припинення представництва чи обмежень повноважень представника, а тому дані обставини і стали підставою для повернення апеляційної скарги. Як вважає відповідач, судом апеляційної інстанції надано правову оцінку вимог апеляційної скарги, у результаті чого у суду наявні підстави для повернення апеляційної скарги. Відповідач просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін.

Ухвалою суду від 27.07.2020 справу призначено до розгляду у порядку письмового провадження на 28.07.2020.

Верховний Суд, переглянувши ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, вбачає підстави для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

Стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Забезпечення апеляційного та касаційного оскарження судових рішень - один з головних принципів судочинства, передбачений Конституцією України. Аналогічні принципи закріплені в Кодексі адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень частини третьої статті 55 КАС України (у редакції, чинній на момент постановлення оскаржуваного рішення) юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника (частина третя статті 55 КАС України у чинній редакції).

З вказаного слідує, що самопредставництво позивача може бути здійснено особами, які визначені частиною третьою статті 55 КАС України. У разі здійснення самопредставництва, повноваження особи, яка підписує апеляційну скаргу, мають бути зазначені у законі, статуті, положенні, трудовому договорі (контракті).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» арбітражний керуючий - фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Згідно з частиною другою статті 4 цього Закону Арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) з моменту винесення ухвали (постанови) про призначення його арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до моменту припинення здійснення ним повноважень прирівнюється до службової особи підприємства - боржника.

Як встановлено положеннями частини четвертої статті 28 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» З моменту винесення ухвали про введення процедури санації: керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством; управління боржником переходить до керуючого санацією.

Ухвала господарського суду про введення процедури санації та призначення керуючого санацією набирає чинності з дня її винесення (частина третя статті 28 цього Закону).

Як слідує з матеріалів справи, до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою звернулося ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат". Суд в оскаржуваній ухвалі вказав, що апеляційна скарга підписана керуючим санацією ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", однак, документів, що підтверджують його повноваження до апеляційної скарги не додано.

У свою чергу, обґрунтовуючи наявність підстав для підписання апеляційної скарги, позивач посилався на те, що як передбачено законодавством про банкрутство керівник санацією юридичної особи є керівником такої юридичної особи. Юридична особа бере участь у справі через свого керівника (самопредставництво юридичної особи). При цьому, норми КАС України не вимагають додавати до справи документи на підтвердження керівника юридичної особи.

Розглянувши вказані доводи, касаційний суд вбачає підстави вважати їх правомірними, а рішення суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги - передчасним, з урахуванням наступного.

Частиною першою статті 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" передбачено, що з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією створено Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр, Реєстр).

Обов`язковому відображенню (реєстрації) в Єдиному державному реєстрі, з-поміж інших перелічених у цій статті відомостей, належать: відомості щодо керівників державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб та осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (частина третя статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань").

З метою перевірки повноважень керуючого санацією апеляційний суд не скористався відомостями з ЄДР про юридичну особу ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат", де Рудницький О.С. значиться особою, уповноваженою представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, у тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи - керівник, керуючий санацією, підписант на підставі судового рішення у справі №914/4160/14 про банкрутство ПАТ "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат".

Керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України "Про доступ до судових рішень" від 22.12.2005 №3262, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень з`ясовано, що ухвалою Господарського суду Львівської області від 10.08.2016 у справі №914/4160/14 введено процедуру санації боржника - ПАТ „Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" (вул.Фабрична, 4, м.Жидачів, Львівська область, 81701, ). Призначено керуючим санацією арбітражного керуючого Рудницького О.С. Господарський суд вказав, що з моменту винесення ухвали про введення процедури санації: керівник боржника звільняється з посади у порядку, визначеному законодавством; управління боржником переходить до керуючого санацією.

Зі змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що суд апеляційної інстанції констатував висновок про те, що до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують повноваження керуючого санацією, без відповідного мотивування відсутні повноважень у останнього на самопредставництво юридичної особи. Вищевикладені обставини дають підстави для висновку про обґрунтованість доводів позивача, викладених у касаційній скарзі.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини звертав увагу, що одним з аспектів справедливого судочинства є доступ до суду. При цьому рівень доступу до апеляції на рівні національного законодавства повинен бути достатнім, щоб кожен міг мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які є втручанням в його права.

Також судді ЄСПЛ звертали увагу, що занадто суворе трактування національними судами процесуальних (формальних) норм позбавило громадян права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це є порушенням Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Інший підхід був би проявом надмірного формалізму і міг би розглядатися як обмеження особи у доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод.

За вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що судом апеляційної інстанції з`ясовані всі обставини та їм надана правильна юридична оцінка.

Згідно приписів частини першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, Верховний Суд зазначає, що апеляційним судом передбачені вимоги процесуального законодавства не виконано, обставини встановлено неповно, внаслідок чого прийнято судове рішення, яке не відповідає вимогам статті 242 КАС України щодо законності та обґрунтованості судового рішення.

За правилами статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається.

Згідно з частиною першою статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись статтями 195, 250, 341, 344, 349, 353, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Жидачівський целюлозно-паперовий комбінат" залишити без задоволення.

Ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі №813/2430/14 скасувати.

Передати справу №813/2430/14 до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

-------------------

-------------------

-------------------

В.В. Хохуляк

Л.І. Бившева

Р.Ф. Ханова

Судді Верховного Суду