Справа № 160/3854/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року Справа № 160/3854/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії ,
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України, в якій (з урахуванням уточнень позову) просить:
- зобов`язання зареєструвати податкову накладну від 30.01.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- зобов`язання врахувати Таблицю даних платника податку на додану вартість від 26.03.2020 року № 16169653.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.04.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
17.04.2020 року позивачем надано уточнену позовну заяву, у якій в якості відповідачів зазначено Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач-1), Державну податкову службу України (далі - відповідач-2).
Ухвалою від 28.04.2020 року у задоволенні заяви про забезпечення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2020 року відкрито провадження у справі і ухвалено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
21.05.2020 року позивачем подано заяву, у якій просить розглядати справу з викликом сторін.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін відмовлено.
17.06.2020 року ГУ ДПС у Дніпропетровській області надано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви і зазначає, що позивачем подано на реєстрацію податкову накладну виписану на користь Сільськогосподарського виробничого кооператива «Нива» на загальну суму 1067539,2 грн., з номенклатурою: «Селітра Аміачна в бігбегах» та «Аміачна селітра».
Згідно з наданими первинними документами встановлено, що позивачем незрозуміло на яку подію виписана податкова накладна від 30.01.2020 року № 1 у зв`язку з тим, що не надано жодного документу по взаємовідносинам з Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Нива» окрім ТТН від 03.02.2020 року на відвантаження зазначеної продукції покупцю.
17.06.2020 року від Державної податкової служби України надійшов відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити у задоволенні позовної заяви і зазначає, що позовні вимоги щодо зобов`язання Кам`янське управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру податкових накладних податкову накладну/розрахунок коригування № 1 від 30.01.2020 року, подану позивачем є хибними, оскільки Єдиний реєстр податкових накладних ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами. Тобто наведені законодавчі приписи визначають суб`єктивний склад осіб, які будуть учасниками судового процесу (відповідачами) у справах про оскарження протиправної відмови у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних: головне управління ДПС у Дніпропетровській області - в частині оскарження рішення комісії, яка прийняла рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; ДПС України - в частині зобов`язання зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних у випадку визнання протиправними та скасування рішень головного управління ДПС у Дніпропетровській області про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. З власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Позивачем 06.02.2020 року складено на направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних податкову накладну від 30.01.2020 № 1, виписану на адресу покупця - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нива» на загальну суму 1067539,2 грн., з номенклатурою: «Селітра Аміачна в бігбегах» та «Аміачна селітра».
У подальшому згідно з квитанцією, направленою позивачу 07.02.2020 року об 11 год. 57 хв., податкова накладна № 1 від 30.01.2020 року прийнята, але її реєстрація зупинена із посиланням на пункт 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 року № 1165.
10.02.2020 року позивач подав до органу ДПС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної від 30.01.2020 № 1.
Рішенням Комісії від 12.02.2020 року №1453991/ відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою відмови в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи) в т. ч. рахунки- фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт/послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України встановлений обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Абзацами 9, 10, 13 п. 201.10 ст. 201 ПК України передбачено, що датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні / розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок, що визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246).

Відповідно до п. 2 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем (п. 3 Порядку № 1246).

З урахуванням наведених правових норм суд робить висновок, що направлення платником податків протягом операційного дня на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідної податкової накладної / розрахунку коригування передбачає надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про їх прийняття або неприйняття в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Враховуючи той факт, що отримання спірної податкової накладної контролюючим органом відбулося 06.02.2020 року в межах операційного дня, а направлення позивачу квитанції про зупинення реєстрації мало місце 07.02.2020 року, податкова накладна № 1 від 30.01.2020 року вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003).

При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З урахуванням викладеного, належним способом захисту порушеного права позивача в частині необґрунтованої відмови в реєстрації податкової накладної суд вважає зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну №1 від 30.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначене гарантуватиме остаточне вирішення спору між сторонами та належним способом поновлення порушених прав позивача.

Застосування положень абзацу 13 п. 201.10 ст. 201 ПК України (в частині реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в силу ненадсилання позивачу квитанції про зупинення реєстрації в межах операційного дня) зумовлює відсутність у контролюючого органу компетенції на прийняття рішення щодо зупинення реєстрації податкової накладної, а також прийняття Комісією відповідного рішення щодо реєстрації або відмови у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вказане свідчить про протиправність рішення Комісії від 12.02.2020 року №1453991/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Крім того, суд зазначає, що механізм прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначений Порядком прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 року № 520 (далі - Порядок № 520).

Відповідно до п. 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством (п. 5 Порядку № 520).

Як передбачено п. 10, 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/ оформлених із порушенням законодавства.

Так, Комісією прийнято рішення від 12.02.2020 року №1453991/, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної № 1 від 30.01.2020 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підставою для відмови зазначено ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Всупереч визначеній у рішенні підставі їх прийняття, контролюючим органом не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, в оскаржуваному рішенні Комісії відсутня конкретна інформація щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а міститься лише загальна інформація.

У той же час, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно-правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 (провадження №К/9901/17927/19).

Натомість оскаржуване рішення контролюючого органу щодо податкової накладної №1 від 30.01.2020 року не відповідає наведеним вимогам чіткості та зрозумілості, та породжує їх неоднозначне трактування, що у свою чергу впливає на неможливість реалізації свого права або обов`язку платником податків щодо виконання юридичного волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку рішенню Комісії від 01.04.2020 року № 1506606/ про неврахування таблиці даних суд виходить із наступного.

Відповідно до п. 2 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (далі - Порядок № 1165) таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (п. 12 Порядку № 1165).

Як передбачено п. 13 Порядку № 1165 у таблиці даних платника податку зазначаються: види економічної діяльності відповідно до КВЕД; коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України; коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Водночас, положення пунктів 1 та 4 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток № 3 до Порядку № 1165), містить вимоги до змісту таблиці даних платника, а саме - товари /послуги, які містяться в останній, мають постачатися на постійній основі.

З урахуванням викладеного, таблиця даних платника податків повинна містити інформацію щодо товарів/послуг, які на постійній основі постачатимуться.

Відповідно до п. 14 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

З урахуванням викладеного, пояснення, які подаються платником податків одночасно із таблицею даних, мають містити інформацію та відповідні документи, що підтверджують вказані обставини.

При цьому, контролюючий орган з урахуванням положень 15-17 Порядку № 1165 має право надати оцінку поданим платником податків документам/інформації та прийняти відповідне рішення.

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування (п. 17 Порядку № 1165).

Як встановлено судом, засобами електронного зв`язку позивачем 26.03.2020 року надіслана для розгляду до податкового органу Таблиця даних платника податків (реєстраційний номер 16169653).

До зазначеної Таблиці додано наступні документи: пояснення (додаток 1), в якому зазначається специфіка діяльності підприємства, податкова Декларація платника єдиного податку фізичної особи-підприємця (додаток № 9), виписки з розрахункового рахунку (додатки 10,11) на підтвердження сплати податків та відсутності податкового боргу, договір поставки (додаток № 3, 4), договір про надання послуг відповідального зберігання (додаток № 6), договір про виконання навантажувально-розвантажувальних робіт (додаток № 7), договір з покупцем (додаток № 5). Подання вказаних документів не заперечується відповідачем-1.

Рішенням Комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.04.2020 року № 1506606/ не враховано Таблицю на підставі того, що платником надано недостатньо інформації для врахування таблиці.

Відповідач-1 у своєму відзиві зазначає, що дійсно позивачем 19.03.2020 року за №1495765/ та 23.03.2020 року за № 1506606/ подано Таблиці даних платника податку на додану вартість, які ним не враховані, оскільки у поясненнях доданих до таблиць не зазначено жодного постачальника та покупця продукції, а надані лише документи під одну операцію, тобто з пояснень незрозуміла суть господарської операції.

Суд вважає, що в оскаржуваному рішенні контролюючим органом не обґрунтовано відсутність якої саме інформації позбавила можливості врахувати вказані таблиці, чому документи платника не є достатніми для прийняття комісією ДПС рішення про врахування таблиці, які документи платник податків має надати для обґрунтованого рішення щодо врахування таблиці.

Саме посилання контролюючого органу на той факт, що платником податків подані документи від одного постачальника та покупця не може бути безумовним свідченням одноразового характеру постачання.

Відповідачем-1 не наведено жодної обставини невідповідності визначених платником податку в таблиці даних видів діяльності наявним у платника податку основним засобам, рівно як і не додано жодного документального доказу на підтвердження виявленої невідповідності, отже, позовна заява у частині визнання протиправним та скасування рішення Комісії про неврахування таблиці даних платника податку на додаткову вартість від 01.04.2020 року № 1506606/ підлягає задоволенню.

При цьому, як передбачено п. 19 Порядку №1165, у разі коли до контролюючого органу надійшла податкова інформація, що свідчить про надання платником податку недостовірної інформації, в таблиці даних платника податку, яка врахована, зокрема в автоматичному режимі, комісії контролюючих органів мають право прийняти рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 Кодексу. Відтак контролюючий орган не позбавлений права в майбутньому на прийняття рішення щодо неврахування відповідної таблиці даних платника.

У контексті наведеного суд зазначає, що відповідно до пункту 22 Порядку № 1165 таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили, отже позов в частині зобов`язання врахувати таблицю даних платника податку від 26.03.2020 року № 16169653 задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів у рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 139, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 12.02.2020 року №1453991/.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 30.01.2020 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 01.04.2020 року № 1506606/ про неврахування таблиці даних.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. відповідно до платіжного доручення № 147 від 03.04.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. відповідно до квитанції № 4795 від 29.04.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський