Справа № 360/3753/18
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3753/18

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тихонова І.В.,

при секретарі судового засідання Таращенко О.В.,

за участю

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Постельги І.В.

від відповідача - Шарнікова І.І.,

від третьої особи - представник не прибув,

розглянувши у судовому засіданні справу № 360/3753/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Сєвєродонецьккомунсервіс", про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс",-

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2018 року на адресу Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Сєвєродонецької міської ради в особі Виконавчого комітету (далі - відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням вимог Закону України від 11 вересня 2003 року № 1160-ІУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та процедури прийняття регуляторного акту. Позивач зазначив, що аналіз регуляторного впливу не проводився, звіт про відстеження результативності регуляторного акту в офіційному виданні згідно вимог ст. 13 Закону України від 11.09.2003 № 1160-ІУ «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності не проводився та не оприлюднювався. Питання щодо затвердження тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів до Плану діяльності з підготовки проектів регуляторних актів Сєвєродонецькою міською радою на 2018 рік включено не було.

Також в обґрунтування позовних вимог зазначено, що при прийняті оскаржуваного рішення були порушені права громадян на участь у самоврядуванні, оскільки в порушення частини третьої статті 13 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» пропозиції за результатами громадських слухань не розглядалися відповідачем. Відсутня інформація щодо проведення громадських слухань стосовно проекту вказаного рішення. В порушення вимог вищевказаного нормативного акту, відповідачем не було застосовано встановленого порядку проведення публічного громадського обговорення оскаржуваного рішення, що також підтверджує протиправність оскаржуваного рішення.

Також відповідачем не дотримано порядок доведення до мешканців міста як споживачів послуги інформації про зміну тарифу на послуги з вивезення твердих побутових відходів.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення було прийнято відповідачем без дотримання вимог чинного законодавства України щодо порядку прийняття такого рішення та просив суд визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради №479 від 11.07.2018 «Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП «Сєвєродонецьккомунсервис».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Виконавчий комітет Сєвєродонецької міської ради своїм рішенням від 11 липня 2018 року № 479 встановив саме тарифи на житлово-комунальні послуги з вивезення твердих побутових відходів, оспорюване позивачем рішення є актом органу місцевого самоврядування, на яке не поширюються вимоги Закону № 1160-IV.

Також, суди попередніх інстанцій зазначили, що рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради не підпадає під ознаки документів, які підлягають обов`язковому громадському обговоренню, тому дія статті 15 Закону України "Про доступ до публічної інформації" № 2939-VI від 13 січня 2011 року в частині обов`язкового опублікування проекту рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 не поширюється.

Суди попередніх інстанцій вказали, що оскаржуване рішення було прийняте у відповідності до Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 390 від 30 липня 2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за №1380/21692. Крім того, позивач не надав суду жодних доказів, судових рішень, якими було підтверджено протиправність дії (бездіяльності) КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" щодо доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад.

Постановою Верховного суду від 04 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2019 року у справі № 360/3753/18 - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

В постанові зазначено, що Верховний Суд, виходячи з аналізу норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, погодився з доводами касаційної скарги про те, що проект рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 від 11 липня 2018 року "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" підлягав обов`язковому оприлюдненню відповідачем не пізніш як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття. З огляду на зазначене, вирішуючи спір суди попередніх інстанцій безпідставно не застосували до спірних правовідносин приписи статті 15 Закону № 2939-VI.

Верховний Суд зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили порушення норм матеріального права при ухваленні судових рішень, а саме безпідставно не застосували до спірних правовідносин приписи Закону № 2939-VI. Також суди допустили порушення норм процесуального права, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, що є підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи судам необхідно всебічно і повно з`ясувати та перевірити всі фактичні обставини справи що стосуються дотримання відповідачем процедури прийняття оскаржуваного рішення як рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування.

10 березня 2020 року адміністративна справа № 360/3753/18 надійшла до Луганського окружного адміністративного суду, у зв`язку з чим здійснено автоматизований розподіл вказаної справи судді Луганського окружного адміністративного суду Тихонову І.В.

Ухвалою суду від 16 березня 2020 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 06 квітня 2020 року.

Підготовче засідання 06.04.2020 відкладено до 14.05.2020 з огляду на клопотання представника відповідача.

В Україні постановою КМ України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" запроваджено карантинні заходи.

Строк підготовчого засідання мав закінчитися 15.05.2020, але подовжується на підставі п. 3 розділу VI Прикінцеві положення КАС України.

З огляду на зазначене та клопотання представника відповідача підготовче засідання 14.05.2020 відкладено на 09.06.2020.

Представник позивача у підготовче засідання 09.06.2020 не з`явився, хоча про час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, подав клопотання про закриття підготовчого засідання. Відповідач у підготовче засідання 09.06.2020 не з`явився, хоча про час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 09 червня 2020 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 16 червня 2020 року.

Судове засідання 16.06.2020 відкладено до 23.06.2020 з огляду на клопотання представника відповідача.

Судове засідання 23.06.2020 відкладено на 23.07.2020 з огляду на клопотання представника відповідача.

У судовому засіданні позивач та представник позивача, підтримав позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях виступу в судових дебатах (т. 2 арк.спр. 108).

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що дія Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги. Крім того, також було дотримано вимоги наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №390 від 30.07.2012 «Про затвердження Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідних позицій». На підставі зазначеного просив відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, на адресу суду надав заяву, в якій просив розглядати справу без участі представника третьої особи щодо задоволення позовних вимог просив відмовити повністю (т.2 арк.спр.48).

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено.

Рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11 липня 2018 року № 479 встановлені тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» (а.с.50-53).

Прийняттю зазначеного рішення передувало звернення КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» до міського голови Казакова В.В. з розрахунками економічно-обгрунтованих витрат на послуги з вивезення твердих побутових відходів на 2018 рік (а.с.54, 55-57, 58-59).

КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» листом від 15.06.2018 № 1155 звернулось до міського голови Казакова В.В. з проханням розмістити інформацію на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради про намір змінити тариф на послугу з вивезення твердих побутових відходів (т.1 арк.спр.92-96).

20 червня 2018 року Сєвєродонецькою міською радою на офіційному веб-сайті (http://sed-rada.gov.ua/) розмітила повідомлення КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» про намір здійснити зміну тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів (т.1 арк.спр.39-42), а саме:

1 .Загальний розмір планового тарифу з вивезення твердих побутових відходів в м. Сєвєродонецьку(статті витрат).

2. Структуру планового тарифу з вивезення ТВП по м. Сєвєродонецьку ( статті витрат, витрати в розрахунку, примітки)

3. Періодичність надання послуги з вивезення ТВП по КП «СКС».

4. Обґрунтування причин зміни тарифу.

5. Встановлення запропонованих тарифів надасть змогу (перелік).

6. Зауваження і пропозиції споживачів, будь-яка додаткова інформація приймаються в письмовому вигляді протягом 14 днів з моменту розміщення на офіційному веб-порталі Сєвєродонецької міської ради.

Така ж саме інформація була надрукована в газеті «Сєвєродонецькі вісті» від 22 червня 2018 року № 25 (т.1 арк.спр.43-44).

Вирішуючи питання щодо заявлених позовних вимог та предмету спору, необхідно зазначити, що тарифи на житлово-комунальні послуги в України формуються та встановлюються на підставі вимог чинного законодавства та нормативно-правової бази.

Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 4 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року №2189-VIІІ (далі - Закон №2189-VIІІ; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) до повноважень органів місцевого самоврядування належить встановлення цін/тарифів на комунальні послуги відповідно до закону.

Повноваження органів місцевого самоврядування щодо встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги визначено статтею 7, 14 Закону, а також статтею 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21 травня 1997 року (далі - Закон № 280/97-ВР, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Так, згідно із пунктом 2 абзацу «а» частини 1 статті 28 Закону № 280/97-ВР до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить встановлення в порядку і межах, визначених законом, тарифів на побутові, комунальні (крім тарифів на теплову енергію, централізоване водопостачання та водовідведення, перероблення та захоронення побутових відходів, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), які встановлюються Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг), транспортні та інші послуги.

Прийняттю рішення про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги передує процедура інформування споживачів за вимогами Порядку доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30 липня 2012 року № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за № 1380/21692 із змінами та доповненнями (далі - Порядок, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За вимогами пункту 2.1 Порядку суб`єкти господарювання здійснюють розрахунки економічно обґрунтованих витрат на виробництво (надання) житлово-комунальних послуг і подають їх органам, уповноваженим встановлювати тарифи.

Згідно з пунктом 2.2. Порядку протягом п`яти робочих днів з дня подання відповідних розрахунків (в тому числі здійснених за результатами коригування встановлених тарифів) до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, суб`єкти господарювання інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів за визначеними цим Порядком способами та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком.

Так, пунктами 2.3, 2.4 та 2.5 Порядку визначено перелік інформації, яка доводиться до відома споживачів суб`єктами господарювання, що надають комунальні послуги (послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого опалення, послуги з централізованого постачання холодної води, послуги з централізованого постачання гарячої води, послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, послуги з вивезення побутових відходів та визначено основні і додаткові способи її доведення.

Суб`єктом господарювання під час доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів обов`язково вказується форма (спосіб) зміни цін/тарифів: повний перегляд цін/тарифів чи коригування окремих їх складових. При цьому зазначається строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, а також повідомляється адреса, на яку необхідно їх надсилати (пункт 2.13 Порядку).

Згідно з пунктом 2.12. Порядку строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на житлово-комунальні послуги.

У разі здійснення суб`єктом господарювання коригування встановлених цін/тарифів відповідно до вимог частини десятої статті 31 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється суб`єктом господарювання.

У процесі доведення до відома споживачів інформації усі зауваження і пропозиції фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань підлягають реєстрації та обов`язковому розгляду суб`єктом господарювання.

Зауваження і пропозицій, які отримані органом, уповноваженим встановлювати тарифи, надсилаються для розгляду суб`єкту господарювання. За результатами такого розгляду суб`єкт господарювання приймає рішення про їх урахування чи відхилення (пункт 2.8 Порядку).

Відповідно до пункту 2.9 Порядку суб`єкт господарювання в установленому законодавством порядку повідомляє споживача, який протягом встановленого строку надав свої пропозиції та зауваження, про їх урахування або відхилення. При цьому у разі відхилення пропозицій і зауважень суб`єктом господарювання надаються споживачеві обґрунтовані пояснення.

У разі врахування зауважень і пропозицій суб`єкт господарювання здійснює перерахунок тарифу та передає його органу, уповноваженому встановлювати тарифи листом з висловленою позицією та відповідними обґрунтуваннями.

У такому випадку процедура доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів повторно суб`єктом господарювання не здійснюється.

Якщо у період доведення до відома споживачів інформації суб`єктом господарювання перераховано тариф у сторону зменшення у зв`язку із виявленням ним технічних помилок, неточностей у розрахунках тарифів, поданих органу, уповноваженому встановлювати тарифи, процедура доведення до відома споживачів інформації про намір зміни цін/тарифів повторно суб`єктом господарювання не здійснюється. Розрахунки тарифів з відповідними обґрунтуваннями надсилаються до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, для прийняття рішення про встановлення тарифів (пункт 2.10 Порядку).

Пунктом 2.11 Порядку передбачено, що у разі відсутності пропозицій та зауважень від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань або вмотивованого їх відхилення, суб`єкт господарювання після закінчення встановленого строку приймання пропозицій/зауважень (наступного робочого дня після останнього дня приймання пропозицій/зауважень) письмово сповіщає про це орган, уповноважений встановлювати тарифи.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач 20 червня 2018 року під час розміщення повідомлення КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» про намір здійснити зміну тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів (т.1 арк.спр.39-42), не підтвердів та не обґрунтував підстави необхідності таких змін, питань щодо періодичності надання послуг з вивезення відходів; причин зміни тарифу (зазначення розміру діючого тарифу та відсотка відшкодування затвердженим тарифом собівартості, планового економічно обґрунтованого тарифу, дати, коли тариф востаннє переглядався, причин перегляду тарифу, зазначення відсотка зростання основних складових тарифу (заробітної плати, електроенергії, паливо-мастильних матеріалів), визначення відсотка підвищення тарифу тощо). Крім того, дані про зміну тарифу, які розміщенні в оголошенні КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» (т.1 арк.спр.43-45) не відповідають розміру тарифу за рішенням Северодонецької міської ради від 11 липня 2018 року№ 479 про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» (т.1 арк.спр.20-22), що не спростовано відповідачем під час судового засідання.

Крім того суд зазначає, що контроль за дотриманням суб`єктами господарювання порядку доведення до відома споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад здійснюється органами, уповноваженими встановлювати тарифи відповідно до їх повноважень, визначених чинним законодавством (пункт 2.14 Порядку).

Дана правова позиція узгоджується з висновками постанови Верховного суду по даній справі № 360/3753/18 від 04 березня 2020 року.

Згідно з вимогами статті 3 Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» (зі змінами) №1160-IV від 11 вересня 2003 року дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

Враховуючи вищевикладене, рішення органу місцевого самоврядування про встановлення тарифів на житлово-комунальні послуги (у тому числі, шляхом коригування тарифів) не є регуляторним актом.

Порядок прийняття виконавчим комітетом місцевої ради визначається нормами Закону України "Про місцеве самоврядування" №280/97-ВР від 21 травня 1997 року та Регламентом відповідної ради.

В той же час, виконавчий комітет Сєвєродонецької місцевої ради є розпорядником публічної інформації в розумінні Закону № 2939-VI.

Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону № 2939-VI визначено, що доступ до інформації забезпечується шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом;

Згідно пунктом 1 частини 1 статті 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами.

Відповідно до статті 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону №2939-VI проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Як вже зазначалося вище, з матеріалів справи встановлено, що рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11 липня 2018 року № 479 встановлені тарифи на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» (т.1 арк.спр.50-53).

КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» листом від 15.06.2018 № 1155 звернулось до міського голови Казакова В.В. з проханням розмістити інформацію на офіційному сайті Сєвєродонецької міської ради про намір змінити тариф на послугу з вивезення твердих побутових відходів (т.1 арк.спр.92-96).

20 червня 2018 року Сєвєродонецькою міською радою на офіційному веб-сайті (http://sed-rada.gov.ua/) розмітила повідомлення КП «Сєвєродонецьккомунсервіс» про намір здійснити зміну тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів (т.1 арк.спр.39-42); Вищезазначена інформація - повідомлення також була опублікована 22 червня 2018 року в газеті «Сєвєродонецькі вісті» (т.1 арк.спр.43-44).

Виходячи з аналізу норм, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин та встановленим обставинам справи, судом встановлено, що проект рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради № 479 від 11 липня 2018 року "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" підлягав обов`язковому оприлюдненню відповідачем не пізніш як за 20 робочих днів до дати його розгляду з метою прийняття відповідного рішення, тобто у строк не пізніше 11 червня 2018 року, згідно до вимог частини 3 статті 15 Закону №2939-VI.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина четверта статті 134 КАС України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (пункти перший, другий частини сьомої статті 139 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Суд зауважує, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Такі документи повинні містити відомості, що безперечно свідчать про здійснення позивачем відповідних витрат, пов`язаних із розглядом в суді даної справи. Витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги, мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Станом на час вирішення справи від 29 липня 2020 року адвокат Постельга Ірина Володимирівна звернулась з заявою відповідно до ст. 139 КАС України щодо розподіл судових витрат та витрат на правову допомогу з наданням часу після ухвалення рішення суду для надання доказів для підтвердження розміру витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом відповідної справи.

Внаслідок чого, суд вважає надати час після ухвалення рішення суду для надання доказів для підтвердження розміру витрат на правничу допомогу адвоката, якщо документально буде підтверджено відповідними документами стосовно даної справи.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір, а саме: 704,80 грн - судовий збір за подання позовної заяви; 1057,20 грн - судовий збір за подання апеляційної скарги та 1409,60 грн - судовий збір за подання касаційної скарги.

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з Сєвєродонецької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 704,80 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057,20 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 1409,60 грн

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Сєвєродонецької міської ради (, 93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, бульвар Дружби Народів, буд.32) в особі Виконавчого комітету, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Сєвєродонецьккомунсервіс", про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс" задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради від 11.07.2018 № 479 "Про встановлення тарифів на послуги з вивезення твердих побутових відходів по КП "Сєвєродонецьккомунсервіс".

Стягнути з Сєвєродонецької міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви в сумі 704,80 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1057,20 грн. та судовий збір за подання касаційної скарги в сумі 1409,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається через Луганський окружний адміністративний суд.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений та підписаний 07 серпня 2020 року.

Суддя І.В. Тихонов