Справа № 815/95/15
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р. Категорія: 8.1м.ОдесаСправа № 815/95/15
Головуючий в 1 інстанції: Танцюра К.О.

час і місце ухвалення: 12:16:56, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Косцової І.П. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
"Одесагаз"Єгоров О.О. (адвокат, ордер)
ГУ ДПСМунтян Є.О. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування податкової вимоги про зобов`язання вчинити певні дії, -

встановиВ:

Публічне акціонерне товариство Одесагаз звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовом до Балтської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області про скасування податкових вимог про сплату податкового боргу з земельного податку та збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ та зобов`язання податкового органу внести до картки особового рахунку відомості про сплату товариством податків та зборів, мотивуючи його тим, що відповідно до ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ст. 129 Податкового кодексу України, ст. 22 Закону України Про платіжні системи в Україні ним вчинені всі необхідні дії для фактичної сплати податкового боргу.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2015 р., залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.06.2015р., позов було задоволено; скасовано податкові вимоги Балтської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів в Одеській області від 02 липня 2014 року: № 922-25 про сплату боргу з земельного податку в сумі 1 744, 40 грн., № 914-25 про сплату боргу за збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в сумі 4 250, 20 грн., зобов`язано Балтську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів в Одеській області внести до обліку податків і зборів відомості про сплату позивачем за платіжними дорученнями № 13177 від 17 червня 2014 року в сумі 46 050, 26 грн., № 13179 від 17 червня 2014 року в сумі 16 807, 19 грн., № 13238 від 18 червня 2014 року в сумі 1 744, 10 грн., № 13314 від 18 червня 2014 року на суму 4 326, 67 грн., № 13300 від 18 червня 2014 року на суму 4 300, 00 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 серпня 2019 року касаційну скаргу Балтської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС в Одеській області задоволено частково. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2015 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 3 червня 2015 року у справі № 815/95/15 скасовано та направлено справу на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою задовольнити вимоги позивача у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не врахував, що позивач здійснив всі належні дії зі сплати податкових зобов`язань та обов`язкових платежів шляхом надання платіжних доручень до обслуговуючого банку, а наявність платіжних доручень із відміткою банку про їх отримання для виконання, свідчить про завершення позивачем ініціювання переказу грошових коштів для сплати податків та обов`язкових платежів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що 17.06.2014 р. ПАТ Одесагаз до обслуговуючого банку АТ Єврогазбанк надані платіжні доручення: №13177 для перерахування єдиного внеску за травень 2014 року в сумі 46 050, 26 грн., отримувач Балтська ОДПІ, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса); № 13179 для перерахування прибуткового податку із заробітної плати за травень 2014 року в сумі 16807,19 грн., отримувач УДКСУ у Балтському районі, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса) (а.с.39-40 т.2).

18.06.2014 р. ПАТ Одесагаз до обслуговуючого банку АТ Єврогазбанк надані платіжні доручення: № 13238 для сплати земельного податку з юридичних осіб за травень 2014 року в сумі 1 744, 40 грн., отримувач УДКСУ у Балтському районі, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса); № 13314 для сплати збору в виді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за травень 2014 року в сумі 4 326, 67 грн., отримувач УДКСУ у Балтському районі, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса); № 13300 для сплати збору в виді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ за червень 2014 року в сумі 4 300, 00 грн., отримувач УДКСУ у Балтському районі, банк отримувача ГУДКСУ в Одеській області (м. Одеса) (а.с. 41-43 т.2).

Заявами № 79 від 20.06.2014 р., отримано ОДПІ 20.06.2014 р., що підтверджено відміткою контролюючого органу, № 101 від 26.06.2014 р., отримано ОДПІ 26.06.2014 р., що підтверджено відміткою контролюючого органу, ПАТ «Одесагаз» повідомило Балтську ОДПІ, що товариством подані платіжні доручення на перерахування платежів до бюджету за Балтське управління експлуатації газового господарства до АТ Єврогазбанк, але з вини банку зарахування до бюджету не було проведено. Також до заяв були додані копії платіжних доручень (а.с.37-38, т.2).

02 липня 2014 року Балтською ОДПІ прийнято податкову вимогу № 922-25 в якій визначено позивачу суму податкового богу по земельному податку з юридичних осіб в розмірі 1 744, 40 грн.(а.с.30 т.1).

02 липня 2014 року Балтською ОДПІ прийнято податкову вимогу № 914-25 в якій визначено позивачу суму податкового богу по збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в розмірі 4 250, 20 грн. (а.с.34 т.1).

Не погоджуючись із вищевказаними вимогами, позивач звернувся до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що грошові кошти за платіжними дорученнями від 17.06.2014 р. та 18.06.2014 р. не списані банком з рахунків позивача без поважних причин та факт існування у достатньому для здійснення зазначених платежів коштів на рахунку товариства № 972.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Відповідно до п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Згідно п. 313.6 ст.313 Податкового кодексу України, збір сплачується платниками збору у строки, визначені для місячного податкового (звітного) періоду, за місцем податкової реєстрації.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податковий борг, це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до п. 38.1 ст. 38 Податкового кодексу України, виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Приписами п.1.24, п. 1.29 ст. 1, п. 8.1 ст. 8 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні 5 квітня 2001 року N 2346-III (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що переказом коштів є рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою (п.1.24 ст.1). Платіжна система, це платіжна організація, учасники платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов`язковою функцією, що має виконувати платіжна система (п.1.29 ст.1). Банк зобов`язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження (ст. 8).

Положенням п. 22.4 ст. 22 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, передбачено, що під час використання розрахункового документа ініціювання переказу є завершеним: для платника - з дати надходження розрахункового документа на виконання до банку платника; для банку платника - з дати списання коштів з рахунка платника та зарахування на рахунок отримувача в разі їх обслуговування в одному банку або з дати списання коштів з рахунка платника та з кореспондентського рахунка банку платника в разі обслуговування отримувача в іншому банку.

Відповідальність банків при здійсненні переказу, передбачена приписами ст. 32 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні, де зазначено, що отримувач має право на відшкодування банком, що обслуговує платника, шкоди, заподіяної йому внаслідок порушення цим банком строків виконання документа на переказ.

Пунктом 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 21.01.2004 року N 22 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), передбачено, що банк платника на всіх примірниках прийнятих розрахункових документів і на реєстрах обов`язково заповнює реквізити Дата надходження і Дата виконання, а банк стягувача Дата надходження в банк стягувача (якщо ці реквізити передбачені формою документа), засвідчуючи їх підписом відповідального виконавця та відбитком штампа банку. На документах, прийнятих банком після закінчення операційного часу, крім того, ставиться штамп Вечірня. Відміткою про дату реєстрації банком платіжного доручення платника про сплату платежів до бюджету є заповнення в ньому реквізиту Дата надходження, який банк заповнює незалежно від дати складання платником цього платіжного доручення.

Водночас, п. 27.2. ст.27 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що банки здійснюють переказ з кореспондентських рахунків інших банків - своїх клієнтів у межах залишку коштів на цих рахунках, крім випадків надання обслуговуючим банком кредиту банку-клієнту. Порядок визначення залишку коштів встановлюється Національним банком України. У разі недостатності на рахунку клієнта коштів для виконання у повному обсязі розрахункового документа стягувача на момент його надходження до банку цей банк здійснює часткове виконання цього розрахункового документа шляхом переказу суми коштів, що знаходиться на рахунку клієнта, на рахунок отримувача.

Також, п.23.1 ст.23 Закону України Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» надано право ініціаторам переказу на відкликання переказу в будь-який час до списання суми коштів з його рахунка шляхом подання до банку, що обслуговує цього ініціатора, документа на відкликання.

Під час з`ясування офіційних обставин справи судом першої інстанції, на виконання постанови Верховного Суду від 08.08.2019 р. по справі № 815/95/15, зобов`язано позивача надати до суду інформацію щодо наявності грошових коштів на розрахункових рахунках Публічного акціонерного товариства «Одесагаз» у спірний період.

Листом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 27-21454/19 від 19.12.2019 р., щодо залишку коштів на рахунку АТ «Одесагаз» в АТ «ЄВРОГАЗБАНК» у червні 2014 року, повідомлено позивача, що згідно вимог Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», з метою забезпечення збереження архівних документів АТ «ЄВРОГАЗБАНК» передав їх на зберігання до Національного банку України (а.с.74 т.2).

Разом з тим, листом Національного банку України від 13.01.2020 р. повідомлено представника товариства про те, що відповідні документи в архівних справа ПАТ «Єврогазбанк» не значаться та до Національного банку України ліквідатором ПАТ «Єврогазбанк» не передавалися (а.с.73 т.2).

Таким чином, позивачем не доведено, що грошові кошти за платіжними дорученнями від 17.06.2014 р. та 18.06.2014 р. не списані банком з рахунків позивача без поважних причин та факт існування у достатньому для здійснення зазначених платежів коштів на рахунку товариства № 972.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги довідки відділення № 1 АТ «ЄВРОГАЗБАНК» № 171 від 25.07.2014 р. та № 172 від 25.07.2014 р. про існування на спірному рахунку коштів (а.с.26-27, т.2), оскільки вказані довідки не засвідчені належним чином та на них відсутній відбиток печатки відділення.

За загальним правилом відповідальність за неналежне виконання податкового обов`язку несе платник, таку позицію висловлено в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 804/4602/16 від 01 липня 2020 року.

Враховуючи викладене та те, що направлення позивачем до обслуговуючого банку платіжних доручень на оплату обов`язкових платежів і зборів є належними та достатніми діями лише за умови, що на рахунку товариства наявні відповідні кошти для сплати вказаного податку та, що ПАТ «Одесагаз» не доведено факт існування коштів на рахунку товариства № 972, що відповідно не спростовує правомірність оскаржених рішень відповідача, а тому колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про скасування податкових вимог від 02 липня 2014 року: № 922-25 про сплату боргу з земельного податку в сумі 1 744, 40 грн., № 914-25 про сплату боргу за збір у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ для споживачів усіх форм власності в сумі 4 250, 20 грн.

Поряд з цим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання внести до обліку податків і зборів відомості про сплату позивачем за платіжними дорученнями № 13177 від 17 червня 2014 року в сумі 46 050, 26 грн., № 13179 від 17 червня 2014 року в сумі 16 807, 19 грн., № 13238 від 18 червня 2014 року в сумі 1 744, 10 грн., № 13314 від 18 червня 2014 року на суму 4 326, 67 грн., № 13300 від 18 червня 2014 року на суму 4 300, 00 грн., оскільки дані вимоги є похідними від заявлених позивачем позовних вимог про скасування вимог, у задоволенні якої судом відмовлено з вищенаведених підстав.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одесагаз" , - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року по справі № 815/95/15, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 29 липня 2020 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Косцова І.П. Шляхтицький О.І.