Справа № 420/4688/20
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
----------------------
У Х В А Л А

04 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4688/20

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Стас Л.В., розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року по справі № 420/4688/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) про визнання протиправною бездіяльність, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 липня 2020 року повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) про визнання протиправною бездіяльність.

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з клопотанням про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що у апелянта відсутній дохід за 2019 рік, на підтвердження якого надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податку про суми виплачених та утриманих податків ОСОБА_1 сформовані 25.05.2020 року.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для задоволення заявленого клопотання, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» визначені підстави для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

За приписами ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав, зокрема, для звільнення від сплати судового збору, дія яких в даному випадку не розповсюджується на апелянта.

З аналізу викладеного вбачається, що єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є майновий стан заявника. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу.

Проте, апелянтом не було надано достатніх доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, оскільки із наданої довідки неможливо зробити висновок про майновий стан апелянта або встановити наявність чи відсутність у апелянта інших доходів.

Тобто, належних та достатніх доказів, що в своїй сукупності підтверджують наявність (відсутність) доходів, їх розмір, наявність чи відсутність у власності майна, коштів на банківських рахунках (довідка про доходи, видана податковим органом, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, довідка про перебування на обліку у центрі зайнятості і пошук роботи, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо), тобто, доказів на підтвердження його скрутного матеріального становища чи наявності інших обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, апелянт суду не надала.

Отже, вказане клопотання не може бути задоволене судом, оскільки не містить повної інформації про майновий стан апелянта.

З цього приводу суд зауважує, що згідно позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 04.07.2018р. у справі № 686/114/16, положення Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи; у кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням. Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Kniat v. Poland», заява № 71731/01; п. 63- 64 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland», заява № 73547/01).

Також необхідно зазначити, що право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. У випадку, коли доступ особи до суду обмежується або законом, або фактично таке обмеження не суперечить пунктові 1 статті 6 Конвенції, якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використовуваними засобами та метою, яка має бути досягнута (див. рішення у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, cерія А, № 93).

Крім того слід зазначити, що апеляційна скарга не відповідає вимогам ст. 296 КАС України, яка встановлює форму та зміст апеляційної скарги.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин справи та (або) застосування норм права. Натомість апелянтом, на виконання вказаної норми КАС України, не наведено обґрунтувань того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом доказів або застосування норм процесуального права судом першої інстанції при постановленні ухвали суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила ст. 169 цього Кодексу.

Таким чином, згідно ст. 169 КАС України апеляційна скарга має бути залишена без руху, з наданням строку для усунення недоліків шляхом подання доказів на підтвердження наявності підстав для звільнення від сплати судового збору або доказів сплати судового збору та наведення обґрунтувань апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту вручення ухвали.

Витребувати з Одеського окружного адміністративного суду справу № 420/4688/20.

Ухвала у касаційному порядку не підлягає оскарженню.

Суддя: Стас Л.В.