Справа № 420/4125/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4125/19
Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді - доповідача - Стас Л.В.

суддів Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУПФ в Одеській області), в якому, з урахуванням уточнень до позовної заяви, просив:

- визнати протиправним рішення ГУПФ в Одеській області № 53 від 23.02.2019 року по перерахунку/осучасненню пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2019 року, за нормою ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, оскільки такий перерахунок за ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-IV судовим рішенням у справі № 1527/9112/12 було визнано незаконним та резолютивною частиною цього рішення було зобов`язано виконати розрахунок за нормою ч. ч. 2, 3 ст. 27 цього Закону;

- зобов`язати відповідача виконати належний перерахунок/осучаснення розміру пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах за Списком № 2, згідно ч. ч. 2, 3 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньомісячної заробітної плати в Україні у розмірі - 4404,35 грн. з 01.03.2019 року та сплатити різницю між сплаченим та перерахованим розмірами пенсії.

В обґрунтування позову зазначив, що посилання відповідача на недоцільність проведення перерахунку/осучаснення розміру його пенсії з 01.03.2019 року, згідно ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є безпідставним, а оскаржуване рішення від 23.02.2019 року прийнято внаслідок протиправних дій відповідача. На думку позивача, відповідач неправомірно зменшив розмір його пенсії, що призвело до порушення ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки є втручанням в його майнові права.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляцій скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху з підстав не відповідності її вимогам ст. 269 КАС України, в тому числі з тих підстав, що скарга містила багато суперечностей та неточностей.

На вимогу ухвали апеляційного суду апелянтом 09.06.2020 року подано заяву про усунення недоліків апеляційної скарги разом з апеляційною скаргою в редакції від 09.06.2020 року.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року та прийняти нове про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що порушення відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії норм ст. 10, ч. 2, 3 ст. 27, ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та норм Постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» призвели до штучного зменшення розміру пенсії позивача, а саме: а) зменшення середньомісячної заробітної плати в Україні для двоскладової з розміру - 4404,35 грн. на розмір 376,38 грн.; б) штучне збільшення кількості місяців для перерахунку/осучасненню пенсії з 01.03.2019 року; в) в порушення резолютивної частини судового рішення у справі № 1527/9112/12, відповідачем, без згоди позивача, зроблено перерахунок/осучаснення пенсії за ч. 1 ст. 27 Закону № 1058, замість ч.ч. 2, 3 ст. 27 цього Закону, що призвело до суттєвого зменшення розміру пенсії та показника коефіцієнту заробітку з розміру 1,09337 на 1,05108, що відповідно до положень ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є втручанням в майнові права позивача.

Також апелянт зазначає, що судом першої інстанції було протиправно проігноровано його заяву про уточнення позову від 10.02.2020 року, в якій окрім заявлених позовних вимог ставиться питання про скасування рішення відповідача № 23 від 20.01.2020 року щодо перерахунку пенсії позивача.

Апелянт вважає відмову у прийнятті вказаної заяви протиправною та просить скасувати протокольну ухвалу від 10 лютого 2020 року про відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог.

Окрім того, з метою захисту порушених прав, свобод та інтересів позивача, апелянт в апеляційній скарзі просить вийти за межі позовних вимог та скасувати незаконні рішення відповідача № 53 від 17.01.2020 року та рішення № 76 від 05.03.2020 року, на підставі яких у позивача виникли нові публічно-правові спори про неправомірність цих рішень.

Відповідач, ГУПФ в Одеській області, у відзиві на апеляційну скаргу зазначив про безпідставність доводів апеляційної скарги та підкреслив, що оскільки проведення розрахунку пенсії за двоскладовою формулою є недоцільним, розмір пенсії позивача розраховано за новою формою, відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». З урахуванням викладеного, відповідач просить в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 відмовити, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року залишити без змін.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , 29.07.2011 року звернувся до УПФ України в Суворовському районі м. Одеси про призначення пільгової пенсії за віком за Списком №2 (т.1 а.с.88), однак пенсійним органом йому відмовлено у призначенні цієї пенсії.

Крім того, судом встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 18.04.2013 року у справі №1527/17273/12 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 12 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Суворовському районі м. Одеси про призначення пільгової пенсії. Ухвалено у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено: визнано протиправними дії УПФ України в Суворовському районі м. Одеси щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пільгової пенсії та зобов`язано УПФ України в Суворовському районі м. Одеси зарахувати період з 01.03.1992 року по 04.03.1996 року у пільговий стаж та призначити пенсію ОСОБА_1 , починаючи з 29 липня 2011 року, відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (т.1 а.с.28-29).

19.04.2013 року позивач звернувся до УПФ України в Суворовському районі м. Одеси із заявою про призначення пенсії за віком за списком №2 та просив розрахувати її за ч.2, ч.3 ст.27 Закону № 1058 (т.1 а.с.62).

Згідно протоколу та розпорядження від 24.05.2013 року позивачу з 29.07.2011 року призначено пенсію за списком №2 у загальному розмірі 1083,03 грн. із зазначенням у протоколі та у розпорядженні даних щодо: загального стажу - 36 років 7 місяців 18 днів (на 30.06.2011), коефіцієнту стажу - 0,36583 - 439 місяців, коефіцієнту стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,49388, розміру пенсії за віком - 998,99 грн., доплати за понаднормовий стаж 11 років - 84,04 грн.(т.1 а.с.80,86, т.2 а.с.87-92). Також, згідно розпорядження від 24.05.2013 року, позивачу з 01.01.2013 року здійснено перерахунок призначеної 29.07.2011 року пенсії з урахуванням підвищення за ст.42 Закону, і відповідно розмір пенсії становив з 01.03.2013 - 1121,15 грн. (т.1 а.с.154, т.2 а.с.93).

В подальшому УПФ України в Суворовському районі м. Одеси були здійснені перерахунки пенсії позивача 05.07.2013 року, 19.08.2013 року через зміну надбавки, 20.12.2013 року з 01.03.2013 року (масовий перерахунок) (т.2 а.с.109-114).

Постановою Суворовського районного суду м. Одеси від 27.09.2013 року, яка набрала законної сили 09.07.2014 року у справі №1527/9112/12 за позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Суворовському районі м. Одеси про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії (т.1 а.с.23-25,26-27) визнано протиправним та скасовано рішення УПФ України в Суворовському районі м. Одеси №64 від 12.10.2011 року, та зобов`язано Управління:

- призначити пенсію ОСОБА_1 на пільгових умовах за списком №2 згідно вимог ч.ч.2,3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням загального страхового стажу 37 років і 8 місяців - з 08.05.2011 року;

- зарахувати до пільгового стажу за списком №2 період з 27.12.1976 року по 01.04.1978 року - час навчання в Одеській морехідній школі, проходження виробничої практики на посаді машиніста-турбініста відповідно до архівної довідки ЧМП №001а/127 від 22.05.2012 року та особової картки форми Т-3 ЧМП;

- зарахувати до страхового стажу період з 01.09.1973 року по 01.08.1974 року - навчання ТУ №1 з дати призначення пенсії з 08.05.2011 року;

- виконати належний розрахунок пенсії згідно вимог ч.ч.2,3 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та сплатити різницю між перерахованим та сплаченим розмірами пенсії за період з 08.05.2011 року;

- на підставі ст.65 Закону України «Про пенсійне забезпечення» для розрахунку першої складової узяти період заробітних плат з 01.11.1990 року до 31.10.1995 року (60 місяців) і з 31.12.2003 року (6 місяців) у загальній кількості - 66 місяців;

- зарахувати заробітні плати за період роботи за сумісництвом на посадах вантажника та слюсаря-ремонтника в період 01.02.1991 року по 25.10.1993 року згідно довідки в матеріалах пенсійної справи №892215;

- провести оптимізацію за період з 01.09.2004 року по 31.05.2008 року у загальній кількості 45 місяців.

В матеріалах пенсійної справи позивача міститься розрахунки пенсії позивача з 08.05.2011 року згідно рішення суду, здійснені УПФ України в Суворовському районі м. Одеси (т.1 а.с.20-21,163-165,186 - зворотній бік).

Також, на виконання вказаної постанови Суворовського районного суду м. Одеси, розпорядженням УПФ України в Суворовському районі м. Одеси від 23.07.2014 року здійснено перерахунок пенсії позивача за двоскладовою формулою з урахуванням загального стажу (повного) у розмірі 37 років 8 місяців, в тому числі: роботи за списком №2 - 12 років 9 місяців 12 днів; військової служби - 2 роки 2 дні; навчання, яке зараховано до пільгового стажу - 1 рік 3 місяці 5 днів; страхового стажу з 01.07.2000 року - 11 років 1 місяць 3 дні; загального стажу після 2004 року - 7 років 7 місяців 2 дні (т.2 а.с.115).

Як вбачається з вказаного розпорядження від 23.07.2014 року, позивачу розраховано розмір пенсії за першою складовою із застосуванням загального відсотку розрахунку пенсії від заробітку у розмірі 60%, основний розмір пенсії - 246,91200, коефіцієнт підвищення основного розміру пенсії 1,12,основний розмір пенсії з урахуванням коефіцієнтів 276,54144 та визначено розмір пенсії позивача з обмеженням у розмірі 168,00 грн. При розрахунку другої складової пенсії позивача застосовано коефіцієнт стажу 0,7500 (90 міс.), коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1,35 - 0,10125 та визначено розмір пенсії за віком у розмірі 172,14 грн.; доплата до прожиткового мінімуму складала 423,86 грн., доплата за понаднормативний стаж - 40,82 грн. (за 12 років), загальний розмір пенсії за віком (друга складова) визначено на рівні 636,82 грн.

Відповідно до розпорядження від 23.07.2014 року, загальний розмір пенсії позивача за віком по 2-х складових становив 804,82 грн.

Згідно розпорядження №839853 від 23.07.2014 року, у зв`язку із зміною стажу та зміною виду розрахунку здійснено перерахунок пенсії позивача (т.2 а.с.116,117-118).

З матеріалів пенсійної справи позивача вбачається, що в подальшому з грудня 2014 по грудень 2018 року пенсійним органом неодноразово здійснювались перерахунки пенсії позивача (т.2 а.с.119-132), в тому числі, на підставі масових перерахунків пенсії, відповідно до Закону №1058-IV, Прикінцевих положень, п.2 ч.1 Закону №1788, ст.13 п.б) (робота за списком №2).

Також судом встановлено, що рішенням Суворовського об`єднаного УПФ України в м. Одесі № 53 від 23.02.2019 року (яке є предметом позову) проведено перерахунок пенсії позивача, відповідно до Закону №1058-IV, Прикінцевих положень, п.2 ч.1 Закону №1788, ст.13 п.б) (робота за списком №2), у зв`язку з індексацією заробітку з 01 березня 2019 року (масовий перерахунок) з урахуванням повного страхового стажу - 41 рік 3 місяці 2 дні, в тому числі: страховий стаж до 01.01.2004 року - 30 років 29 днів, страховий стаж після 01.01.2004 року - 11 років 2 місяці 3 дні, в тому числі, робота за списком №2 - 14 років 18 днів (т.1 а.с.16-19,200-204).

14 травня 2019 року позивач звернувся до Суворовського об`єднаного УПФ України в м. Одесі із скаргою-заявою від 13.05.2019 року, в якій зазначив, що не погоджується із проведеним перерахунком пенсії з 01.03.2019 року та просив виконати належний розрахунок його пенсії згідно вимог ч.2 ст.27 Закону №1058-15 (за двоскладовою формулою), як це зазначено в резолютивній частині судових рішень у справах №1540/9112/12 та 1540/17273/12, та сплатити борг перерахованого розміру пенсії (т.1 а.с.61, т.2 а.с.204-205).

23 травня 2019 року Суворовським об`єднаним УПФ України надано позивачу відповідь за №172/Т-5 (т.1 а.с.15, т.2 а.с.206), в якій зазначено, що з 01.03.2019 року проведено перерахунок пенсії, суть якого полягає в застосуванні коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії в розмірі 1,17. Отже, як вказано у відповіді, пенсію позивача з 01.03.2019 року обчислено з урахуванням норм Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року №124, та при страховому стажі 41 рік 03 місяці та заробітні платі 4629,32 грн. (4404,35 грн. х 1,05108), яка розрахована за періоди роботи з 01.11.1990 по 31.10.1995 та з 01.07.2000 по 30.06.2011, при цьому, її розмір становить 2869,06 грн., де: 1909,59 грн. - основний розмір пенсії; 239,52 грн. - доплата за 16 років понаднормативного стажу; 719,95 грн. - доплата до попереднього розміру пенсійного забезпечення.

Вважаючи протиправним вищевказане рішення відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при проведенні оскаржуваного перерахунку пенсії не було допущено порушень вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», внаслідок чого суд визнав заявлені позовні вимоги необґрунтованими та відмовив у задоволенні позову.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулюється порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно матеріалів справи, предметом позову є рішення відповідача, яким позивачу було здійснено перерахунок пенсії з 01.03.2019 року, відповідно до ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року та Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затв. постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 року № 124, із застосуванням ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Так, відповідно до ч. 2 ст. ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» встановлено, зокрема, що: у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного у цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії (п.2 Постанови).

Пунктом 5 цієї Постанови, Пенсійному фонду України визначено забезпечити перерахунок пенсій, зазначених у пункті 2 цієї постанови, з 1 березня 2019 року.

Водночас, Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого цією постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року № 124 (далі - Порядок №124) відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Пунктом 2 Порядку № 124 визначено, що перерахунку підлягають пенсії, в тому числі, обчислені відповідно до Закону № 1058-IV.

Згідно матеріалів справи, пенсія позивачу була призначена на підставі Закону № 1058-IV у 2011 році.

Згідно п.3 Порядку № 124 перерахунку підлягають пенсії, призначені за зверненнями, які надійшли, зокрема: по 31 грудня включно року, що передує року, в якому проводиться перерахунок, крім тих, які на дату проведення перерахунку переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на умовах, визначених абз. 3 ч. 3 ст. 45 Закону (за зверненнями, які надійшли з 1 січня року, в якому проводиться перерахунок).

Разом з цим, з 11.10.2017 року частково, а з 01.01.2018 року, у повному обсязі, набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-УІІІ від 03.10.2017, яким були внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

Пунктом 4-3 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV встановлено, що пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абз. 1 цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Отже, особі, якій пенсію призначено відповідно до Закону №1058-IV, розмір якої з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-IV (із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %), розрахований за нормами Закону №1058-IV, буде більший, проводиться автоматичний, без її звернення, масовий перерахунок пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Втім, хоча з 01.03.2019 року проводяться масові перерахунки пенсій, розрахунки проводяться індивідуально з урахуванням основного розміру пенсії, доплат до мінімального розміру пенсії, доплати за понаднормовий стаж та інших доплат і надбавок, які залежать від основного розміру пенсії, тому розмір збільшення у кожного пенсіонера є індивідуальним.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо протиправного застосування положень ч. 1 ст. 27 Закону №1058-IV під час здійснення перерахунку пенсії, в той час як, на думку апелянта, відповідач мав би застосувати ч.2 ст.27 Закону №1058-IV, колегія суддів зазначає таке.

Так, відповідно до ч.1 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Відповідно до ч.2 ст.27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Розмір пенсії за віком, обчислений за раніше діючим законодавством, підвищується з дня набрання чинності цим Законом до дня її призначення в порядку, передбаченому частинами першою та другою статті 42 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону (станом на час призначення пенсії), мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 25, а у жінок - 20 років страхового стажу встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За кожний повний рік страхового стажу понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більше ніж на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Статтею 40 Закону №1058-IV врегульовано Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, частиною 1 статті 40 Закону №1058-IV визначено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ч.2 ст.40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1+Кз2+Кз3+...+Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Пунктом 5 Порядку №124 визначено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

Таким чином, з урахуванням середньої заробітної плати по Україні станом на 01.10.2017, а саме 3764,40 грн., розрахунок заробітної плати проводиться із величини 4404,35 грн. (3764,40 грн. х 1,17). При перерахунку застосовується величина оцінки одного року страхового стажу на дату проведення перерахунку - 1%.

Отже, розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії має наступний вигляд:

Зп = 4404,35 х індивідуальний коефіцієнт заробітної плати за матеріалами пенсійної справи на дату проведення перерахунку.

При цьому, розмір пенсії розраховується за формулою, визначеною ст.27 та з урахуванням ст.28 Закону (враховуючи індивідуальні показники страхового стажу пенсіонера).

Згідно з п.6 Порядку №124 під час перерахунку пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, призначених відповідно до Закону, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу, визначена статтею 25 Закону на дату проведення перерахунку.

Так, згідно з ч.1 та ч.2 ст.25 Закону №1058-IV коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за формулою: Кс = См х Вс, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування величина оцінки одного року страхового стажу дорівнює 1%. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням періодів до набрання чинності цим Законом не може перевищувати 0,75, а з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом десятим частини третьої статті 24 цього Закону, - 0,85.

Так, перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до Закону №1058-IV, Прикінцевих положень, п.2 ч.1 Закону №1788, ст.13 п.б) (робота за списком №2), у зв`язку з індексацією заробітку з 01 березня 2019 року (масовий перерахунок) з урахуванням повного страхового стажу - 41 рік 3 місяці 2 дні, в тому числі: страховий стаж до 01.01.2004 року - 30 років 29 днів, страховий стаж після 01.01.2004 року - 11 років 2 місяці 3 дні, в тому числі, робота за списком №2 - 14 років 18 днів (т.1 а.с.16-19, 200-204).

Перерахунок проведено із застосуванням коефіцієнту стажу з урахуванням кратності (495/100*12)*1) - 0,41250; розмір пенсії за віком (ст.27) визначено на рівні 1909,59 грн. (4629,32 грн.*0,41250), доплату за понаднормовий стаж (ст. 28 ч.1 абз. 2) (за 16 років) визначено у розмірі 239,52 грн.; загальний розмір пенсії у розмірі 2149,11 грн.; доплату до старого основного розміру пенсії у розмірі 719,95 грн., і відповідно розмір пенсії позивача з надбавками складає 2869,06 грн.

З розрахунку пенсії позивача вбачається, що у зв`язку із масовим перерахунком, при перерахунку пенсії позивача використані наступні показники: середній заробіток за три попередні роки (2017) - 4404,35 (за 2014-2016 роки); останній місяць врахованої заробітної плати - 30.06.2011 року; максимальна дата оптимізації - 30.06.2011 року; сума коефіцієнтів заробітної плати (до оптимізації) - 190,64116; сума коефіцієнтів заробітної плати (після оптимізації) - 154,50946; кількість місяців заробітної плати (до оптимізації) - 192; кількість місяців виключених оптимізацією - 45; кількість місяців заробітної плати (після оптимізації) - 147; індивідуальний коефіцієнт для обчислення (до оптимізації) - 0,99292; індивідуальний коефіцієнт для обчислення (після оптимізації) - 1,05108; середньомісячний заробіток для обчислення - 4629,32 грн. (т.1 а.с.204).

Судом першої інстанції обґрунтовано зазначено про те, що при здійснені перерахунку пенсії позивача з 01.03.2019 року за ч.1 ст.27 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійним органом у відповідності до діючого законодавства та на підставі матеріалів пенсійної справи, зроблено цей перерахунок із визначенням усіх належних показників та коефіцієнтів при його проведенні.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що відповідач перерахунок пенсії з 01.03.2019 року повинен був провести за ч.2 ст.27 Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", колегія суддів вважає помилковими, а розрахунок пенсії апелянта, здійснений його представником є некоректним, представником помилково були застосовані дані щодо коефіцієнтів страхового стажу та заробітку, оскільки їх застосування у таких розмірах здійснено на власний розсуд і не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. Крім того, здійснений представником апелянта розрахунок не відповідає вимогам діючого законодавства, оскільки ним, окрім іншого, не враховано встановлені ст.19 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та постановами Кабінету Міністрів України № 544 від 15 квітня 2003, № 1783 від 20.11.2003р., № 312 від 11.03.2004р. обмеження розміру першої складової (до 01 січня 2004 року) сумою у 168 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги із зазначенням, що протиправні дії відповідача призвели до порушень ст.1 Протоколу 1 Конвенції з прав та основоположних свобод людини, оскільки такі дії є втручанням в майнові права позивача, колегія суддів зазначає, що такі висновки апелянта ґрунтуються на власних припущеннях та на його довільному розумінні та тлумаченні положень діючого законодавства.

Стосовно інших доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції було допущено порушення норм матеріального та процесуального права при постановленні оскаржуваного рішення чи вчиненні процесуальних дій.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо безпідставності заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, оскільки розрахунок його пенсії з 01.03.2019 року здійснений відповідачем правомірно, на підставі та у відповідності до ч.1 ст.27 Закону №1058-IV, а підсумковий розмір пенсії позивача у сумі 2869,06 грн., розрахований за нормами вказаного Закону, є більшим, ніж був би розмір пенсії, згідно умовного перерахунку за ч.1 ст.27 Закону №1058-IV.

Стосовно вимог апеляційної скарги щодо скасування протокольної ухвали про відмову у задоволенні заяви про уточнення позовних вимог, заявленої позивачем 10.02.2020 року, колегія суддів приходить до висновку щодо відсутності підстав для її скасування, оскільки з матеріалів справи вбачається, що вказану заяву про уточнення позовних вимог подано представником позивача вже на стадії судового розгляду справи, та вказаною заявою про уточнення позовних вимог було заявлено нову позовну вимогу про визнання протиправним рішення відповідача №23 від 02.01.2020 року (новий предмет спору) та на її обґрунтування наведено інші підстави позову.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Отже, на думку колегії суддів, судом першої інстанції цілком обґрунтовано відмовлено у прийнятті заявленого уточнення позовних вимог, як такого, що поданий на стадії судового розгляду та роз`яснено позивачеві його право на звернення до суду з окремою позовною заявою щодо оскарження рішення ГУПФ в Одеській області №23 від 02.01.2020 року.

Вимоги апеляційної скарги із проханням вийти за межі позовних вимог та скасувати незаконні рішення відповідача № 53 від 17.01.2020 року та рішення № 76 від 05.03.2020 року, на підставі яких у позивача виникли нові публічно-правові спори про неправомірність цих рішень, також не можуть бути задоволені, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.ст. 315, 316 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги, якщо суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи, що суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328-329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 05.08.2020р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.