Справа № 580/699/20
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/699/20 Суддя (судді) першої інстанції: М.А. Білоноженко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Кузьменка В.В.,

Шурка О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного Фонду України в Черкаській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління пенсійного фонду України в Черкаській області (протокол № 91 від 30 січня 2020 року) про відмову в призначені позивачу пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу викладене в формі листа від 05 лютого 2020 року;

- зобов`язати Головне Управління пенсійного фонду України в Черкаської області призначити позивачу пенсію тракториста-машиніста за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 частини 2 статті 114 розділу XIV-1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 21 січня 2020 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, викладене у формі протоколу № 91 від 30.01.2020.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. 3 ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21 січня 2020 року, з урахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, при цьому, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, у відповідності до положень ч. 1 ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до відомостей атестата № НОМЕР_2 та довідки ДНЗ «Іркліївський професійний аграрний ліцей» від 26.11.2019 № 354, ОСОБА_1 з 01.11.1980р. (наказ № 12-К від 01.11.1980р.) по 26.08.1981р. (наказ № 11-К від 26.08.1981) навчався в Іркліївському СПТУ № 19 (реорганізований 21.06.2010 в ДНЗ «Іркліївський професійний аграрний ліцей») за професією «Тракторист-машиніст ІІІ класу».

Згідно відомостей з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3, ОСОБА_1 у 1981 році зарахований на посаду тракториста в колгосп ім. Петровського (наказ № 1 від 23.01.1982).

Відповідно до відомостей військового квитка серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 призваний на дійсну строкову службу - 23.05.1983 та 29.05.1985 звільнений з військової служби в запас. Цивільна спеціальність - тракторист, водій.

Також, згідно відомостей з трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3, ОСОБА_1 21.05.1987 вибув з членів колгоспу за власним бажанням (наказ № 4 від 14.07.1987).

Згідно з даними трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3, ОСОБА_1 з 01.11.1988 зарахований членом колгоспу ім. Петровського на посаду тракториста (наказ № 4 від 24.12.1988).

До трудової книжки колгоспника внесено запис про створення загальними зборами членів колгоспу ім. Петровського, на підставі протоколу № 2 від 14.03.1992 Колективного сільськогосподарського підприємства - агрофірми «Богодухівське».

11.03.1993 внесено запис до трудової книжки колгоспника про перебування позивача з 1992 року по 14.03.2000 року на посаді тракториста-машиніста в КСП - агрофірма «Богодухівська».

Крім того, 14.03.2020 до трудової книжки колгоспника внесено запис про реорганізацію КСП - агрофірми «Богодухівська» у СТОВ «Богодухівське» та переведення позивача у зв`язку із реорганізацією на посаду тракториста-машиніста до СТОВ «Богодухівське».

21.01.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Надалі, 05.02.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області листом № 2300-0302-8/1470 (а.с. 10) повідомлено позивачу про наявність підтвердженого стажу його роботи на посаді тракториста-машиніста становить 2 роки, 11 місяців 11 днів, у зв`язку з чим зазначено: "Отже, прийнято рішення (протокол № 91 від 30.01.2020) про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону, так як відсутній відповідний стаж тракториста-машиніста".

Вважаючи вказану відмову пенсійного органу протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що дії та рішення пенсійного органу при відмові позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах та зарахування спірних періодів роботи до пільгових, є неправомірними та не відповідають приписам законодавства, адже, позивачем було надано весь пакет необхідних документів, а дані трудової книжки та інших первинних документів відображають періоди та характер роботи, та не містять неточностей чи недоліків.

Доводи апеляційної скарги вказують на те, що, на переконання відповідача, у позивача відсутні підстави до врахування спірних у цій справі періодів роботи до пільгових та призначенні пенсії за особливим порядком, адже первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких надаються уточнюючі довідки, мають підтверджувати зміст та суть всіх наведених даних, а у випадку позивача, до книг обліку розрахунків по оплаті праці за період з червня 1981 року по лютий 2003 року - посаду не зазначено.

Зважаючи на вказане вище, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Приписами ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII, визначено категорії осіб, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах, а саме, згідно з п. "в", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі, що також чітко кореспондується з п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

Відповідно до положень ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приписами п. п. 1, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (Порядок № 637), також вказано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до норм п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції, було досліджено, що пенсійним органом було зараховано позивачу до пільгового стажу стаж роботи трактористом-машиністом у обсязі 2 років 11 місяців 11 днів. При цьому, пенсійним органом не було зараховано до пільгового стажу періоди роботи позивача з червня 1981р. по 21.05.1987р. та з 01.11.1988р. до 14.03.2000р. в колгоспі ім. Петровського, реорганізованого 14.03.1992 в КСП агрофірма «Богодухівська», оскільки за наслідками перевірки документів, на підставі яких видано довідку від 19.11.2019р. № 28, яка містить відомості про характер робіт позивача за спірний період, встановлено, що відповідно до книг обліку розрахунків по оплаті праці за період з червня 1981р. по лютий 2003р. - посаду не зазначено.

При цьому, варто врахувати, записи трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3 (а.с. 12-13), згідно яких ОСОБА_1 :

- у 1981 році зарахований на посаду тракториста в колгосп ім. Петровського (наказ №1 від 23.01.1982р.). та з 21.05.1987р. вибув з членів колгоспу за власним бажанням (наказ №4 від 14.07.1987р.);

- з 01.11.1988р. зарахований членом колгоспу ім. Петровського на посаду тракториста (наказ №4 від 24.12.1988р.).

- 11.03.1993р. внесено запис до трудової книжки колгоспника про перебування позивача з 1992 року по 14.03.2000 року на посаді тракториста-машиніста в КСП - агрофірма «Богодухівська».

Крім того, позивачем на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, залучено до матеріалів справи первинні документи, а саме:

- посвідчення тракториста-машиніста третього сласу серії НОМЕР_4 від 29.08.1981р. виданого Іркліївським СПТУ №19 (а.с.17), відповідно до якого, обрахунок стажу роботи ОСОБА_1 почався з 01.09.1980р.;

- довідку СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. №25, відповідно до якої, на підставі протоколу №2 загальних зборів членів колгоспу ім. Петровського від 14.03.1992р., колгосп ім. Петровського Чорнобаївського району Черкаської області реорганізовано у Колективне сільськогосподарське підприємство - агрофірму «Богодухівська».

На підставі протоколу №1 загальних зборів уповноважених КСП - агрофірми «Богодухівська» від 04.03.2000р., КСП - агрофірми «Богодухівська» реорганізовано у СТОВ «Богодухівське».

- довідку СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. №28 відповідно до якої, ОСОБА_1 , за професією, посадою - тракторист-машиніст працював повний робочий день в СТОВ «Богодухівське» і за періоди з: з червня 1981 року по грудень 1982 року; з лютого 1983 року по квітень 1983 року; з липня 1985 року по травень 1987 року; з листопада 1988 року по лютий 2003 року, виконував на протязі повного польового періоду у рослинництві та на протязі календарного року у тваринництві сільськогосподарські роботи за професією, посадою - тракторист-машиніст. Зазначена довідка містить додаткові відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції; довідку СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. №27 про заробітну плату для обчислення пенсії, що містить відомості про розмір заробітної плати позивача за період з 01.01.1989р. до 31.12.1993р. Відповідно до висновків Акту ГУ ПФУ в Черкаській області №1999, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії від 19.11.2019р. №27 відповідає первинним документам.

Також, окружним судом було враховано, що матеріали справи містять відомості СТОВ «Богодухівське» про заробітну плату позивача за період роботи з 1981 року по 1991 рік на посаді тракториста та з 1992 року по 1999 рік на посаді тракториста-машиніста; довідку СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. №26, що містить відомості про кількість відпрацьованих ОСОБА_1 людино-днів у періоди роботи з червня 1981 року по грудень 1982 року; з лютого 1983 року по квітень 1983 року; з липня 1985 року по травень 1987 року; з листопада 1988 року по лютий 2003 року.

При цьому, що вищевказані первинні документи недоліків в оформленні не мають, а довідки СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. №28, про роботу позивача на посаді тракториста-машиніста за періоди роботи з червня 1981 року по грудень 1982 року; з лютого 1983 року по квітень 1983 року; з липня 1985 року по травень 1987 року; з листопада 1988 року по лютий 2003 року, у відповідності до вимог п.20 Порядку № 637, містять відомості про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції, періоди роботи позивача на посаді тракториста-машиніста відповідають записам трудової книжки колгоспника № НОМЕР_3, що не дає підстав для виникнення сумнівів у їх точності/достовірності, та позбавлення особи гарантованого права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах. Слід констатувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Колегія суддів погоджується з висновками окружного суду про те, що посилання відповідача про непідтверженість пільгового характеру роботи позивача за період з червня 1981р. по лютий 2003р., адже в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за вказаний період - посаду позивача не зазначено, є помилковими, оскільки відомості про посаду позивача внесені належними записами до трудової книжки колгоспника, а характер робіт, що дає позивачу право на отримання пільгової пенсії тракториста - машиніста підтверджений відомостями довідки СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. № 28 та цілком відповідає даним трудової книжки колгоспника.

Відповідно до ч. 2 Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби» від 02.06.2005р. № 2636-IV, час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Записами військового квитка № 3588553 підтверджується, що 23.05.1983р. до 29.05.1985р., позивач проходив військову службу в Радянській армії. При цьому, що записами з трудової книжки колгоспника встановлено, що до та після служби в армії позивач продовжував працювати в колгоспі ім.Петровського трактористом, у зв`язку з чим, період служби у збройних силах підлягає зарахуванню до стажу, який дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того, згідно з приписами ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» від 10.02.1998р. № 103/98-ВР, час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. Тобто, час навчання у професійно-технічному навчальному закладі повинен бути зарахований до трудового стажу, у тому числі й в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, за наявністю двох підстав: 1) у випадку, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу не перевищує 3 місяці; 2) особа зарахована на роботу за набутою професією.

Згідно довідки ДНЗ «Іркліївський професійний аграрний ліцей» від 26.11.2019р. № 354, ОСОБА_1 навчався в Іркліївському ПТУ №19 до 26.08.1981р. за спеціальністю тракториста-машиніста, при цьому, з червня 1981 працював як практикант на посаді тракториста в колгоспі ім.Петровського, про що свідчать відомості Довідки СТОВ «Богодухівське» від 19.11.2019р. №28, а тому, позивачем також набуто право на зарахування до пільгового стажу для призначення пенсії з віком період навчання у професійній технічній установі (з 01.11.1980р. по 26.08.1981р.).

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, що викладене у формі протоколу № 91 від 30.01.2020 та про наявність підстав у суду першої інстанції для зобов`язання відповідача розглянути питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах як трактористу-машиністу, безпосередньо зайнятому у виробництві сільськогосподарської продукції відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21 січня 2020 року, з урахуванням дискреційних повноважень у пенсійного органу щодо обрахування пільгових періодів та призначення пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Висновки суду апеляційної інстанції за наслідком розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення спору, тобто, оскаржуване рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню. Крім того, посиланням апелянта, що наведені в скарзі, вже було надано правову оцінку судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні, за наслідком перевірки в апеляційному порядку якого, колегія суддів не вбачає для їх спростування.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України Черкаської області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.04.2020 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді В.В. Кузьменко

О.І. Шурко