Справа № 460/2517/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 460/2517/19 пров. № А/857/2950/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Хомича О.Р.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Чорномаз Ю.П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.01.2020р. в адміністративній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарських штрафів за порушення законодавства про автомобільний транспорт (суддя суду І інстанції: Нор У.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 08.01.2020р., м.Рівне; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 08.01.2020р.),-

В С Т А Н О В И В:

27.09.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач Приватне акціонерне товариство /ПрАТ/ «Єврошпон-Смига» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати наступні постанови відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті (в особі Управління Укртрансбезпеки у Рівненській обл.):

№ 153874 від 17.09.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт»;

№ 153875 від 17.09.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 680 грн. за невиконання перевізником припису відповідача;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати (а.с.4-16, 24-28).

Розгляд справи проведено судом першої інстанції в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (а.с.1-3).

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08.01.2020р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправною та скасовано постанову Управління Укртрансбезпеки у Рівненській обл. № 153875 від 17.09.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені судові витрати в розмірі 548 грн. 83 коп. сплаченого судового збору (а.с.77-86).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, його оскаржив позивач ПрАТ «Єврошпон-Смига», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нову постанову в цій частині, якою визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Рівненській обл. № 153874 від 17.09.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу (а.с.95-97).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що відповідно до Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010р., відповідач вправі здійснювати перевірки щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення. Звідси, розглядувана рейдова перевірка проведена відповідачем з перевищенням власних повноважень.

Позивач помилково віднесений відповідачем до перевізників в розмінні Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки він не надавав послуг по перевезенню вантажів чи пасажирів.

Водночас, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт спірну постанову винесено неуповноваженою особою.

Відповідачем Державною службою України з безпеки на транспорті скеровано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає її необґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення. Наголошує на тому, що суд першої інстанції правильно застосував норми діючого законодавства та ухвалив законне і справедливе судове рішення (а.с.148-151).

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що проведеною рейдовою перевіркою виявлено відсутність у позивача, що належить до перевізників, станом на час проведення перевірки картки водія та роздруківки даних роботи тахографа, що є порушенням ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Оскільки відповідач здійснював перевезення вантажів 13.08.2019р. вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон, тому відсутність у водія картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа, є правовою підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Стосовно іншої постанови суд підкреслив, що відповідачем не доведено отримання позивачем припису № 0171450 (без дати); під час проведення рейдової перевірки не здійснювалася перевірка виконання вищевказаного припису (при цьому відповідно до законодавства така перевірки повинна бути позаплановою).

Відтак, спірна постанова № 153875 від 17.09.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу не відповідає вимогам закону.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі» у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині задоволених позовних вимог стосовно постанови відповідача № 153875 від 17.09.2019р., тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про часткове задоволення заявленого позову ґрунтуються на фактичних обставинах справи і відповідають вимогам чинного законодавства, з огляду на таке.

Як слідує з матеріалів справи, за результатами розгляду Акту № 140307 від 26.12.2018р. позивачу ПрАТ «Єврошпон-Смига» винесено Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській обл. припис № 0171450 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині ненадання водієм вантажного автомобіля MB, номерний знак НОМЕР_1 , який обладнано цифровим тахографом, картки водія та роздруківки даних роботи тахографа (а.с.63, 65).

08.02.2019р. зазначений припис направлено на адресу позивача рекомендованим листом (а.с.64).

13.08.2019р. посадовим особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській обл. о 13 год 16 хв. на автодорозі Н-16 39 км + 800 м проведено рейдову перевірку транспортного засобу марки «Mersedes-Benz», номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , який належить ПрАТ «Єврошпон-Смига», під керуванням водія ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вантажний автомобіль марки «Mersedes-Benz», модель «Actros 1841LS», номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить ПрАТ «Єврошпон-Смига» (а.с.12).

Згідно з довідкою ПрАТ «Єврошпон-Смига» № 858 від 26.09.2019р. ОСОБА_1 згідно з наказом № 151-ОС від 27.07.2015р. обіймає посаду водія транспортних засобів (а.с.13).

За результатами перевірки складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом № 163408 від 13.08.2019р. (а.с.8) та встановлено порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме надання послуг з перевезення вантажів згідно з товарно-транспортною накладною № 095380 від 13.08.2019р., вантажовідправник ДП «Чигиринське лісове господарство», вантажоодержувач ПрАТ «Єврошпон-Смига», без оформлення відповідних документів, а саме: без картки водія та роздруківок даних роботи цифрового тахографа (а.с.8).

Водій автотранспортного засобу відмовився від підписання акту проведення перевірки, про що вчинено відмітку в самому акті.

10.09.2019р. на адресу позивача направлено рекомендованим листом повідомлення про розгляд 17.09.2019р. справи щодо порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту (а.с.62).

Правом взяти участь у розгляді справи щодо порушення автотранспортного законодавства позивач не скористався, але 16.09.2019р. на електронну адресу Управління Укртрансбезпеки у Рівненській обл. скерував свої письмові пояснення (а.с.69-72).

17.09.2019 на підставі вищенаведених матеріалів Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській обл. прийнято наступні постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів:

№ 153874, якою до позивача на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн. (а.с.10);

№ 153875, якою до позивача на підставі абз.13 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за невиконання перевізником припису № 0171450 органу державного контролю, застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 680 грн. (а.с.9).

Як убачається із змісту заявленого позову, позивач ПрАТ «Єврошпон-Смига» обґрунтовує свої вимоги неналежністю до кола перевізників в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт»; розглядувана перевірка щодо наявності встановлених тахографів проводиться виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Також відповідачем не дотримана процедура розгляду матеріалів перевірки та накладення на нього адміністративно-господарського штрафу.

В частині доводів позивача про помилкове віднесення судом його до кола перевізників та допущеного порушення вимог Закону України «Про автомобільний транспорт» колегія суддів враховує наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені приписами Закону України № 2344-III від 05.04.2001р. «Про автомобільний транспорт».

Відповідно до ст.1 цього Закону автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно матеріалів рейдової перевірки від 13.08.2019р. перевезення вантажу належним позивачем вантажним автомобілем, який керував найманий працівник ПрАТ «Єврошпон-Смига», здійснювалося на підставі товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом /ТТН-ліс/ серії ЧРБ № 095380 від 13.08.2019р. (а.с.11, 12, 14).

Відповідно до цього документу перевізником вказано ПрАТ «Єврошпон-Смига», вантажовідправником - ДП «Чигиринське лісове господарство», вантажоодержувачем - ПрАТ «Єврошпон-Смига».

Отже, позивач своїм вантажним транспортом здійснював за власний кошт перевезення вантажів, тобто, підпадає під визначення автомобільного перевізника в розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно з ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень цієї статті дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено на необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством.

Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010р. затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яким встановлені особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Згідно з п.п.6.1-6.3 вказаного Положення автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тон повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія, у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.

Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010р.

Відповідно до п.1.4 цієї Інструкції контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв; тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно з п.3.3 вказаної Інструкції водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.2.5 зазначеної Інструкції повірку тахографів здійснюють повірочні лабораторії, які уповноважені на проведення повірки тахографів відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Пунктом 2.6 цієї визначено, що ПСТ виконують перевірку та адаптацію тахографів до транспортних засобів відповідно до вимог ЄУТР періодично кожні два роки, а також у разі:

установлення або заміни тахографа;

ремонту тахографа;

зміни типу розмірів пневматичних шин автомобільного транспортного засобу;

якщо під час технічного обслуговування або ремонту автомобільного транспортного засобу відбулося пошкодження таблички тахографа або пломб, накладених на його складові, під час установлення або адаптації або у разі зміни конструкції автотранспортного засобу, що може вплинути на роботу тахографа.

Пунктом 2.7 вказаної Інструкції передбачено, що за результатами перевірки та адаптування тахографа до транспортного засобу ПСТ оформлює у двох примірниках протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу за формою, наведеною в додатку 1.

Бланк протоколу перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу роздруковується відповідальною особою ПСТ на папері формату А4 (210х297 мм) щільністю 100 г/кв.м або більше. Не допускається робити закреслення чи виправлення відомостей, які заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписано та поставлено печатку відповідальної особи ПСТ. У графах, які не заповнюються під час складання протоколу, проставляються прочерки.

ПСТ надає один примірник зазначеного протоколу перевізнику, а другий залишає собі і зберігає разом з тахокартою або у разі цифрового тахографа - з роздруківкою та електронними файлами, що підтверджують достовірність наведених у протоколі даних.

Протокол перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу зберігають протягом трьох років з дати проведення робіт.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що положеннями ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачена необхідність наявності як у перевізника так, і у водія інших документів, передбачених законодавством, а наявність протоколу про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, або індивідуальної контрольної книжки водія - в разі необладнання транспортного засобу тахографом, передбачено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 385 від 24.06.2010р. та Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010р.

Отже, тахограф - це контрольний пристрій, який встановлюється на ТЗ для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.

Іншим способом контролю водіїв є індивідуальна контрольна книжка, яка відображає відомості про тривалість змінного періоду керування.

Чинним законодавством відсутність контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв не передбачена.

У відповідності до п.«а» ч.1 ст.10 Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті (ратифікованої Україною у 2008 році) компетентні власті чи органи в кожній країні передбачають ведення індивідуальної контрольної книжки та визначають умови її видачі, її зміст і спосіб її заповнення водіями.

Згідно ч.3 ст.10 даної Конвенції традиційні засоби контролю, зазначені в пунктах 1 та 2 цієї статті, якщо це потрібно для деяких категорій транспорту, заміняються або доповнюються, наскільки це можливо, сучасними засобами, такими, наприклад, як тахографи згідно з правилами установленими компетентними властями чи органами в кожній країні.

Приписи п.«а» ч.1 ст.10 вказаної Конвенції, на думку колегії суддів, є універсальними для будь - якого транспортного засобу, на якому використовується наймана праця водія.

В той же час, ведення тахографу передбачене для деяких категорій транспорту, в тому числі вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон.

Отже, водії, які здійснюють перевезення з використанням вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон, зобов`язані мати при собі діючий та повірений тахограф. У разі, якщо ТЗ не обладнаний тахографом, водій веде індивідуальну контрольну книжку водія.

Абзацом 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за відсутності документів, зокрема, в даному випадку роздруківок даних роботи цифрового тахографа (протоколу перевірки та адаптації пристрою тахографа), без оформлення індивідуальної контрольної книжки водія, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до фізичних або юридичних осіб, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Оскільки позивач здійснював перевезення вантажів 13.08.2019р. вантажним автомобілем з повною масою понад 3,5 тон, під час рейдової перевірки виявлено відсутність у водія картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа, тому є наявними правові підстави для застосування адміністративного-господарського штрафу, передбаченого абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В частині покликань апелянта на компетенцію відповідача на проведення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення, слід наголосити на наступному.

Статтею 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Відповідно до абз.4 п.1 постанови КМ України № 442 від 10.09.2014р. «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою КМ України № 103 від 11.02.2015р. затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Згідно з п.1 цього Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 п.5 вказаного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань:

здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті;

здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування;

здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю;

проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт;

здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється;

здійснює інші повноваження, визначені законом.

Відповідно до п.3 постанови КМ України № 592 від 26.06.2015р. «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема, управління Укртрансбезпеки у Рівненській обл.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами, визначено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затв. постановою КМ України № 1567 від 08.11.2006р.

Згідно п.3 зазначеного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Відповідно до п.15 цього Порядку під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно, зокрема:

наявність визначених ст.ст.39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів.

Пунктом п.7.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затв. наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010р., передбачено перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затв. постановою КМ України № 1567 від 08.11.2006р.

Водночас, п.5 наказу Міністерства транспорту та зв`язку України № 340 від 07.06.2010р. визначено, що Державній службі України з безпеки на транспорті слід забезпечити здійснення перевірок щодо наявності встановлених тахографів виключно на транспортних засобах, якими здійснюються міжнародні автомобільні перевезення.

Разом з тим, зміст наведених перевірок є різним за своїм предметом; у першому випадку мова йде про перевірку додержання режиму праці та відпочинку водія, а в другому випадку - щодо перевірки наявності встановлених тахографів.

В розглядуваному випадку відповідачем здійснено рейдову перевірку, яка охоплювала питання додержання режиму праці та відпочинку водія, а тому проведення такої ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до п.п.26, 27 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затв. постановою КМ України № 1567 від 08.11.2006р., справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

У матеріалах справи є наявним повідомлення ПрАТ «Єврошпон-Смига» про розгляд справи на 17.09.2019р. на 10 год. 30 хв. та докази скерування такого рекомендованим листом (а.с.62).

При цьому, як свідчать обставини справи, позивач не заперечує отримання такого повідомлення.

В поданих Управлінню Укртрансбезпеки у Рівненській обл. письмових поясненнях ПрАТ «Єврошпон-Смига» зазначено про отримання 16.09.2019р. рекомендованим листом відповідного повідомлення про розгляд справи 17.09.2019 на 10 год. 30 хв. (а.с.69-72).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач належним чином повідомив позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а у зв`язку із неявкою уповноваженої особи суб`єкта господарювання правомірно розглянув справу без її участі.

Щодо решти доводів апелянта колегія суддів наголошує на тому, що доводи про винесення спірної постанови неуповноваженою особою не покладалися в основу заявленого позову.

Водночас, в силу приписів ч.5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», через що є відсутніми правові підстави для скасування спірної постанови № 153874 від 17.09.2019р. про застосування адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700 грн. за порушення вимог ст.48 вказаного Закону.

Колегія суддів враховує правову позицію, яка викладена у постанові Касаційного адміністративного суду від 11.02.2020р. у справі № 820/4624/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є частково підставним та обґрунтованим, через що останній підлягає до часткового задоволення, з викладених підстав.

Також в порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ПрАТ «Єврошпон-Смига».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Єврошпон-Смига» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08.01.2020р. в адміністративній справі № 460/2517/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Приватне акціонерне товариство «Єврошпон-Смига».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку лише у випадках, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 05.08.2020р.