Справа № 308/1610/20
Суддя: Дергачова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/1610/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Дергачової Н.В.,

за участі секретаря судових засідань Стегней К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Ужгород адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пекарь Віктор Іванович до Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ДПО18 № 744786 від 13.02.2020 року, про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пекарь Віктор Іванович звернувся до суду із звернувся до суду із позовом до Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, за яким просить суд: скасувати постанову Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції серії ДПО18 № 744786 від 13 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

Постановою інспектора роти № 2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області серія ДПО18 №744786 від 13 лютого 2020 року, ОСОБА_1 ( Позивач ) було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 12 лютого 2020 року о 23 годині 08 хвилин в с. Оноківці по вул. Головна, буд. 144, керуючи транспортним засобом КІА «MAGENTIS» номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку транспортного засобу безпосередньо на смузі руху біля виїзду з території Ужгородського РВП, чим порушив вимоги п. 15.9 «д» та п. 15.9 «и» ПДР України.

12 лютого 2020 року у Позивача виникла необхідність приїхати по місцю роботи (працює в Ужгородському РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, яке розташоване за адресою с. Оноківці, вул. Головна, 55). Коли він зупинився, до Позивача підійшли працівники патрульної поліції та повідомили йому, що він зупинив свій автомобіль з порушенням правил дорожнього руху. На запитання, що саме він порушив, працівники поліції повідомили, що Позивач зупинив автомобіль ближче ніж 3 м від роздільної смуги та ближче ніж 10 м від виїзду з території Ужгородського РВП.

Не погоджуючись з твердженнями працівників патрульної поліції та враховуючи те, що на думку Позивача він зупинився відповідно до вимог правил дорожнього руху, ним було запропоновано провести відповідні обміри однак, отримав відмову. При цьому, працівниками патрульної поліції було зазначено, що у проведенні вимірів немає потреби так як навіть візуально вони бачать що Позивачем не дотримано встановленні правилами дорожнього руху мінімальні відстані.

Під час розгляду адміністративної справи та винесення оскаржуваної постанови працівниками патрульної поліції не було надано Позивачу для ознайомлення та не долучено до матеріалів справи жодного доказу який відповідав би вимогам ст. 251 КУпАП, що і зазначено у п.8 Постанови.

Однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції проведених обмірів або складеної схеми розташування автомобіля тощо, який би підтвердив факт порушення Позивачем п. 15.9 «д» та п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, що свідчить про відсутність доказів, які б доводили правомірність оскаржуваної постанови, а візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

В судове засідання позивач та його представник не з`явився, однак ним було подано клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, причини неприбуття суду не повідомив, незважаючи на той факт, що про час і місце розгляду справи був судом належним чином повідомлений під розписку.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що за постановою інспектора роти № 2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Закарпатській області серія ДПО18 №744786 від 13 лютого 2020 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 12 лютого 2020 року о 23 годині 08 хвилин в с. Оноківці по вул. Головна, буд. 144, керуючи транспортним засобом КІА «MAGENTIS» номерний знак НОМЕР_1 він здійснив зупинку транспортного засобу безпосередньо на смузі руху біля виїзду з території Ужгородського РВП, чим порушив вимоги п. 15.9 «д» та п. 15.9 «и» ПДР України.

Згідно з положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 88 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, як-то відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції проведених обмірів або складеної схеми розташування автомобіля тощо, який би підтвердив факт порушення Позивачем п. 15.9 «д» та п. 15.9 «и» Правил дорожнього руху, що свідчить про відсутність доказів, які б доводили правомірність оскаржуваної постанови, а візуальне спостереження працівником поліції за порушенням не може бути доказом порушення.

Аналогічна позиція, щодо неможливості притягнення до відповідальності за відсутності доказів, які відповідають вимогам ст. 251 КУпАП в матеріалах справи підтримана рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.10.2019 по справі №357/10134/17.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що при складанні постанови поліцейський не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення. На підтвердження вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР України, відповідних доказів до постанови не додано, що стверджується відсутністю записів у графі 8 (до постанови додаються) оскаржуваної постанови. Окрім цього, будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем доводи у суду відсутні, у зв`язку з чим, на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не було доведено правомірності рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, постанова серії ДПО18 № 744786 від 13.02.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 77, 90, 162, 268-272, 286, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Пекарь Віктор Іванович до Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії ДПО18 № 744786 від 13.02.2020 року, про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову Департаменту патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції серії ДПО18 № 744786 від 13 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження по адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 05.08.2020.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова