Справа № 640/2396/20
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ № 640/2396/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ПФУ у м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90 % до 70 % від сум грошового забезпечення;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м Києві перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 в розмірі 90 % грошового забезпечення без обмеження її максимального розміру згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 04 1992 № 2262-ХН, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21 02 2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою;

3) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м, Києві щодо виплати ОСОБА_1 в 2018 році лише 50 %, у 2019 році лише 75 % суми підвищення пенсії;

4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м Києві виплачувати 100 % суми підвищення пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 04 1992, постановою Кабінету Міністрів України від 30.08 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», починаючи з 01.01.2018 врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що є військовим пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Пенсія призначена з 17.03.1999 року (а.с. 6).

Зазначає, що у квітні 2018 ГУ ПФУ була перерахована пенсія з 01.01.2018 відповідно до ст. 63 Закону, постанови КМУ № 704 від 30.08.2017, постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 на підставі довідки, виданої уповноваженим органом.

Відповідно, як зазначає позивач, розмір грошового забезпечення є наступним: посадовий оклад 10150 грн., оклад за військове звання 1620 грн., процентна надбавка за вислугу років (50%) - 5885,00 грн. Усього 17655,00 грн.

Позивач вважає, що під час перерахунку були допущені наступні порушення.

Так, (1) зменшено основний розмір пенсії з 90% грошового забезпечення до 70%.

Крім того, (2) позивач звертає увагу щодо виплати підвищення до пенсії: з 01.01.2018 - 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%; з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018. Позивач зазначає, що керуючись постановою КМУ № 103, відповідач виплачував позивачу з 01.01.2018 лише 50% від суми підвищення, а з 01.01.2019 - 75%. Однак, як зазначає позивач, Закон № 2262 зовсім не визначав питання стосовно того, що виплата перерахованої суми пенсії може бути відстрочена на тривалий термін. Позивач вважає таку відстрочку протиправною, вважає, що право позивача має бути поновлено з 01.01.2018.

Крім того (3), позивач зазначає про недопустимість обмеження максимального розміру пенсії.

Позивач зазначає, що набув право на отримання пенсії з 17.03.1999. Розмір пенсії було визначено у розмірі 90% грошового забезпечення.

З 01.01.2018, як зазначає позивач при перерахунку, виходячи з наведених вище складових грошового забезпечення, з урахуванням підвищень та надбавок («діти війни» - 66,43 грн., «особливі заслуги» 348,48 грн.), то її розмір становить 16 304,41 грн., який, як зазначає позивач, значно перевищує, зазначений у ч. 7 ст. 43 Закону № 2262 максимальний розмір.

Тобто, як вважає позивач станом 01.01.2018 було обмежено сумою 13730,00 грн., а станом 01.01.2019 - суми 14970,00 грн., що є меншим від тієї на яку позивач має право. Вважає, що обмеження, визначені Законом № 3368-IV з 01.01.2011, не поширюються на позивача, оскільки пенсія призначена 17.03.1999 - до набрання чинності вказаним Законом. Звертає також у зв`язку з цим увагу на положення розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 911-VIII від 24.12.2015.

Позивач вважає такі дії та бездіяльність відповідача протиправними у зв`язку з чим звернувся до суду.

Під час розгляду справи позивачем (представником) подавалися додаткові пояснення в обґрунтування позовних вимог.

Позиція відповідача.

Відповідач надав лише копію пенсійної справи.

Між тим, з відповіді ГУ ПФУ від 18.12.2019 № 305198/02 вбачається, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "«ро пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Станом на грудень 2017 розмір пенсії обчислювався з розрахунку 90% сум грошового забезпечення за 35 років вислуги. На підставі постанови КМ України № 103 від 21.02.2018 з 01.01.2018 здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки, виданої уповноваженим органом. Виплата перерахованих пенсій проводиться з 01.01.2018 у розмірах: з 01.01.2018 - 50%, з 01.01.2019 - 75%, з 01.01.2020 - 100 відсотків суми підвищення.

Зазначає також у цій відповіді, що з 01.01.2018 розмір пенсії обчислюється виходячи з 70% сум грошового забезпечення.

При цьому, звернута увага, що з 05.03.2019 набрало законної сили рішення ОАСК від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року N 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатка 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року N 45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 06.02.2020 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного (письмового) позовного провадження, в порядку ст. 263 КАС України.

Встановлені судом обставини.

Так, учасниками справи не спростовується та не заперечується, а матеріалами справи підтверджується те, що позивач перебуває на обліку у відповідача, обставини призначення, виплати та перерахунку пенсії, як зазначено учасниками справи, у т.ч. щодо зменшення з 01.01.2018 розміру пенсії перерахований та зменшено розмір до 70% сум грошового забезпечення при визначеному початково - 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

1. Щодо зменшення загального розміру пенсії з 90% до 70%.

Відповідно до підпункту 8 п. 6 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи від 08.07.2011 №3668-VI у ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» внесені зміни, а саме: у частині другій цифри « 90» замінити цифрами « 80». Ці зміни набрали чинності з 01.10.2011.

27.03.2014 прийнято Закон № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон № 1166-VII), який набрав чинності з 01.04.2014, пунктом 23 Розділу II якого внесено зміни до Закону № 2262-XII, а саме: у частині другій статті 13 цифри « 80» замінено цифрами « 70». Ці зміни набрали чинності з 01.05.2014.

Між тим, суд зазначає, що стаття 13 Закону № 2262-XII регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку та, до того ж, не має зворотної дії у часі.

Зміни до статті 63 Закону № 2262-XII ні Законом № 3668-VI, ні Законом № 1166-VII у частині підстав, умов, розміру або порядку перерахунку пенсій не вносилися.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законом № 1166-VII зміни до статті 13 Закону N 2262-XII щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії.

Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін, у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VI та Закону № 1166-VII, не зазнала.

Відтак, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 № 3668 та від 27.03.2014 № 1166-VІІ зміни до ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 90 % розміру грошового забезпечення.

Отже, зміна відсоткового розміру пенсії за ч .2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу, не є підставою для зменшення розміру вже призначеної позивачу пенсії під час проведення відповідачем її перерахунку, в тому числі, на підставі відповідних довідок.

Таким чином, у цій частині позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

2. Щодо поетапної виплати суми підвищення пенсії, а саме: з 01.01.2018 - 50%, з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75%; з 01.01.2020 - 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Так, поетапність виплат підвищення перерахованої пенсії була передбачена пунктом 2 постанови Уряду №103, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться з 01.01.2018 у таких розмірах: з 01.01.2018 - 50 %; з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 75 %; з 01.01.2020 - 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

Проте, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 й зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45.

При цьому, залишаючи без змін рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №826/3858/18 Верховний Суд у постанові від 12.11.2019, серед іншого вказав на те, що зміст статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-ХІІ свідчить про наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Відтак, із набранням законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/3858/18 позивач має право на отримання пенсійних виплат у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, починаючи з 05.03.2019.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 15.07.2020 у справі № 520/3360/19, у рішенні від 06.08.2019 у справі №160/3586/19, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 та постанові від 09.04.2020 у справі №640/19928/18.

Таким чином, позов у цій частині підлягає частковому задоволенню, а саме: слід визнати протиправними дії ГУ ПФУ щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05.03.2019 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та зобов`язати ГУ ПФУ провести виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) позивачу з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

3. Щодо позовних вимог про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, як то передбачено ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

Слід зазначити, що вивчення динаміки змін до ч. 7 ст. 43 Закону та рішень Конституційного Суду України відносно визнання неконституційними норм. Ч. 7 ст. 43 Закону, дає підстави для висновку, що 20.12.2016 відсутня частина сьома статті 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Внесення до неї змін з 01.01.2017 не має правового значення, оскільки вказаної норми вже не існувало.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду 16.04.2020 у справі № 620/1285/19, від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 06.11.2018 у справі № 522/3093/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17.

При цьому, обмеження, передбачені ст. 43 Закону № 2262-XII введені в дію Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі також - Закон №3668-VI), який набрав чинності в даній частині з 01.10.2011.

В той же час, пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону (№3668-VI) передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 2 Прикінцевих положень Закону №911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються, починаючи з 01.01.2016.

Відтак, відносно позивача, якому пенсія призначена з 17.03.1999 не існує жодних законодавчих обмежень щодо максимального розміру пенсії у грошовому виразі.

Із позову вбачається, що позивач припускає, що у випадку застосування належного базового розміру пенсії у розмірі 90% та без обмеження у виплаті підвищення пенсії, як зазначено вище, загальний розмір пенсії у грошовому виразі може бути обмежений відповідачем відповідно до ч. 7 ст. 43 Закону № 2262-XII.

Тобто, доводи в цій частині ґрунтуються на гіпотетичних припущеннях щодо можливих протиправних дій відповідача у майбутньому.

Однак, як станом на час звернення із позовом, так і станом на час прийняття рішення у справі з наявних матеріалів, у т.ч. пенсійної справи, не вбачається, що відповідач обмежував максимальний розмір пенсії або мав намір його обмежувати, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для висновку про порушення станом на час розгляду справи прав позивача.

Відтак, вказані позовні вимоги заявлені передчасно, на майбутнє, а відтак задоволенню не підлягають.

Що стосується зобов`язання відповідача виплатити донарахування сум пенсії невідкладно одним платежем, суд звертає увагу, що для цілей виконання рішення суду воно має набрати законної сили. З набранням законної сили рішення суду підлягатиме виконанню ГУ ПФУ, а відтак вважає вимогу про невідкладну виплату одним платежем безпідставною.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище. При цьому, суд не вбачає підстав для відображення в резолютивній частині рішення посилань на низку нормативних актів, як то зазначено у змісті позовних вимог, оскільки таке не передбачено ч. 5 ст. 246 КАС України.

У той же час, в силу положень ст. 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню судовий збір у розмірі 1 681,60 грн., враховуючи те, що заявлено дві вимоги немайнового характеру та фактично дві вимоги задовольняються, хоча і частково, що, однак, не позбавляє позивача права на отримання відшкодування за дві вимоги.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статей 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, ст. ст. 241 - 246, 250, 251, 255, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) щодо зменшення основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) з 90 % до 70% грошового забезпечення під час перерахунку з 01.01.2018.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) здійснити з 01.01.2018 перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) виходячи з 90% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язати здійснити виплату різниці з урахуванням раніше проведених виплат.

4. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за рахунок виплати з 05.03.2019 75 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) пенсії з 05.03.2019 з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 із врахуванням раніше виплачених сум.

6. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) 1 681,60 грн. - суму сплаченого судового збору за квитанцією від 29.01.2020 № 65620.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін