Справа № 826/11280/17
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: головуючої - судді: Земляної Г. В., суддів - Мєзєнцева Є. І., Файдюка В. В., розглянувши клопотання та матеріали апеляційної скарги Державної авіаційної служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018 року по справі за позовом Державної авіаційної служби України до ТОВ «Кий Житло», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Київської міської держаної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху, Міністерство оборони України, РСП «Київцентраеро», КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) про зобов`язання вчинити дії, визнання незаконним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки,-

ВСТАНОВИЛА:

Державна авіаційна служба України звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ТОВ «Кий Житло», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Київської міської держаної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху, Міністерство оборони України, РСП «Київцентраеро», КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни), в якому просить:

- зобов`язати виконати рішення від 18.07.2017 року №17;

- зобов`язати знести самочинне будівництво та привести земельну ділянку у попередній стан;

- визнати незаконним та скасувати дозвіл на виконання будівельних робіт та містобудівні умові і обмеження забудови земельної ділянки за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018 року закрито провадження у справі №826/11280/17 в частині позовних вимог про зобов`язання виконати рішення Державної авіаційної служби України від 18.07.2017 року №17; зобов`язання ТОВ «Кий Житло» знести самочинне будівництво та привести земельну ділянку за адресою: м. Київ, вул. Кіровоградська, 70 у попередній стан.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Державною авіаційною службою України (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, яке обґрунтоване тим, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції отримано 30 червня 2020 року.

Надаючи оцінку викладеним у клопотанні доводам, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно із статті 295 КАС України (в редакції, яка діє з 15.12.2017 року) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується апелянтом, що Окружним адміністративним судом міста Києва прийнято Ухвалу 15 травня 2018 року в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується апелянтом, що 22 грудня 2018 року представником Державної авіаційної служби України подано до суду першої інстанції клопотання про повернення останньому судового збору в сумі 3200,00 грн на підставі платіжного доручення від 18.12.2018 року №1543 у зв`язку із закриттям провадження у справі (стор. 199- 201 том І).

Колегія суддів звертає увагу, що у вищезазначеному клопотанні позивач зазначає, що Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018року закрито провадження у справі №826/11280/17, а отже, в даному випадку апелянту станом на грудень 2018 року було відомо про наявність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року задоволено клопотання представника Державної авіаційної служби України та повернуто судовий збір в сумі 3200,00 грн (стор. 204, 205 том І).

Колегія суддів звертає увагу, що в ухвалі суду першої інстанції від 26 грудня 2018 року зазначено, що Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018року закрито провадження у справі №826/11280/17, копію даної ухвали апелянтом отримано 09 січня 2019 року (стор. 209 том І).

Крім того, представником апелянта 28 березня 2019 року подано до суду першої інстанції заяву про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомлено заявника з матеріалами справи 08.04.2019 року, що підтверджується підписом представника (стор. 216 - 217 том І)

Колегія суддів звертає увагу, що апеляційна скарга була подана до суду 16 липня 2020 року, після спливу більше одного року з дня складення повного тексту оскаржуваної ухвали.

Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення від 29.01.2016 року у справі "Устименко проти України" зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатись перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності.

При цьому, судом також враховуються висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Таким чином, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

У контексті наведеного суд вважає за необхідне зауважити, що законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на викладене та з огляду на не подання апелянтом вмотивованого клопотання щодо поважності причин пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції більше чим один рік, колегія суддів приходить до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Приписи ч. 3 ст. 299 КАС України визначають, що питання про відмову у відкритті апеляційного провадження суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів після надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Враховуючи вищевикладене та керуючись приписами Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів вважає за необхідне у відкритті апеляційного провадження відмовити та повернути апеляційну скаргу апелянту.

Керуючись ст.ст. 248, 299, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Відмовити Державній авіаційній службі України у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної авіаційної служби України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018 року по справі за позовом Державної авіаційної служби України до ТОВ «Кий Житло», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Київської міської держаної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху, Міністерство оборони України, РСП «Київцентраеро», КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) про зобов`язання вчинити дії, визнання незаконними та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки - відмовити.

Повернути апеляційну скаргу Державній авіаційній службі України на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 травня 2018 року по справі за позовом Державної авіаційної служби України до ТОВ «Кий Житло», Державної архітектурно-будівельної інспекції України, Київської міської держаної адміністрації, треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Служба безпеки України, Державне підприємство обслуговування повітряного руху, Міністерство оборони України, РСП «Київцентраеро», КП «Міжнародний аеропорт «Київ» (Жуляни) про зобов`язання вчинити дії, визнання незаконними та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки та додані до неї матеріали.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до касаційної інстанції у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: Є. І. Мєзєнцев

В. В. Файдюк