Справа № 580/3596/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3596/19 Суддя першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Степанюка А.Г. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

представника позивача: - Лисенка Ю.М.,

представника відповідача: - Дубенка В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2019 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної податкової служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної податкової служби № від 04.11.2019 року про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 6374022,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Офіс великих платників податків Державної податкової служби звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

13 липня 2020 року, відповідно до штампу вхідної кореспонденції суду Вх.№ 23800, представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого позивач повністю заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги, вважає її безпідставною, в той час як рішення суду - законним та обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимог Податкового кодексу України відповідач не спростував законність дій платника податків (позивача), а лише зазначив про ніби-то відсутність реальності господарських операцій позивача з контрагентами, тобто, фактично, контролюючим органом заміщено обов`язок спростування презумпції законності дій та рішень платника податків на обов`язок доводити податковому органу права на податковий облік певних операцій, відтак, доводи, викладені в акті перевірки, спростовуються належними та допустимими доказами, що наявні в матеріалах справи, а обставини, на які посилається представник відповідача, не можуть бути достатніми підставами для визнання правочинів між позивачем та контрагентами недійсними та не можуть одночасно бути достатніми доказами «безтоварності»/неможливості фактичного здійснення господарських взаємовідносин між позивачем та контрагентами.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції правомірним, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» зареєстроване як юридична особа 30.06.2004 року Катеринопільською районною державною адміністрацією Черкаської області, ідентифікаційний код 32580463.

Офісом великих платників податків ДПС проведено документальну позапланову перевірку ТОВ «Катеринопільський елеватор» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податків та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податків з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, за липень 2019 року. Результати перевірки оформлені актом від 18.10.2019 року №310/28-10-42-03/32580463.

За результатами перевірки встановлено порушення позивачем вимог пп. 198.1, 198.3, 198.6 ст. 198, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту за червень 2019 року на загальну суму 4738502 грн., в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 4738502 грн. та завищення податкового кредиту за липень 2019 року на загальну суму 1635520 грн., що призвело до завищення від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму ПДВ 6374022 грн.

За наслідками вищевказаної перевірки Офісом великих платників податків ДПС винесено податкове повідомлення-рішення від 04.11.2019 року №.

Вважаючи винесені контролюючим органом податкові повідомлення - рішення протиправними, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пп. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.2 статті 44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності, щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно з пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: - зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: - збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи. Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності

В силу приписів абзацу 1 пункту 138.2 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу. Не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У силу підпункту 138.10.3 пункту 138.10 статті 138 ПК України до складу інших витрат включаються: витрати на збут, які включають витрати, пов`язані з реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг: витрати на рекламу та дослідження ринку (маркетинг), на передпродажну підготовку товарів; витрати на утримання основних засобів, інших необоротних матеріальних активів, пов`язаних зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг (оперативна оренда, страхування, амортизація, ремонт, опалення, освітлення, охорона); інші витрати, пов`язані зі збутом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Згідно п. 198.3 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та ТОВ «Агротрейд-2000» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 06.06.2019 року №17322/к разом із додатками до нього та договір поставки сільськогосподарської продукції від 12.06.2019 року №17564/к разом із додатками до нього. Виконання вищевказаних договірних правовідносин підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджується копіями документів, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

На час проведення перевірки та винесення спірного податкового повідомлення - рішення, стан платника податку - 0 (платник податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 52.10 - складське господарство, згідно з даними податкового розрахунку сум доходу (Форма № 1 ДФ) за червень 2019 року - кількість працюючих - 50 осіб.

Згідно даних звіту про наявність земельних ділянок, у ТОВ «Агротрейд-2000» наявні в оренді 49,6255 га ріллі для вирощування с/г продукції.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо ТОВ «Агротрейд-2000» встановлено наявність земельних ділянок у загальній кількості 164,9574 га.

Між позивачем та ТОВ «Астарта-ВВ» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 26.07.2019 року №17894/к разом із додатками до нього та договір поставки сільськогосподарської продукції від 28.08.2018 року №13583/к разом із додатками до нього. Виконання вищевказаних договірних правовідносин підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджується копіями документів, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

Варто наголосити, що на момент проведення перевірки та винесення спірного рішення, ТОВ «АСТАРТА-ВВ» () стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 01.11- вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

За даними звіту про наявність земельних ділянок, у контрагента наявні в оренді 642,9407 Га ріллі для вирощування сільськогосподарської продукції.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта встановлені в наявності земельні ділянки у загальній кількості 681,9682 Га:

- Бунаківська сільська рада (), 64610, Харківська обл., Лозівський р-н., с. Бунакове, вул. Ковальова, буд. 52.

- Новоіванівська сільська рада (), 64670, Харківська обл., Лозівський р- н., с. Нова Іванівка, вул. Садова, буд. 1.

- Новоукраїнська сільська рада (), 64863, Харківська обл., Близнюківський р-н., с. Новоукраїнка, вул. Центральна, буд. 1.

Крім того, між позивачем та ТОВ «Злата-Колос» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 28.05.2019 року №17255/к. Виконання вищевказаних договірних правовідносин підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджується копіями документів, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

ТОВ «ЗЛАТА-КОЛОС» (), станом на дату виникнення спірних правовідносин, стан платника - 0 (платник - податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 01.11- вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта встановлені в наявності земельні ділянки у загальній кількості 25,7575 га.

Між позивачем та ДП «Дослідне господарство «Іванівка» інституту сільського господарства північного сходу НААН України» укладено договір поставки від 23.05.2019 року №17234/к. Виконання вищевказаних договірних правовідносин підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджується копіями документів, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

На момент проведення перевірки, стан платника - 0 (платник податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 01.11- вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно поданого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) за червень 2019 року встановлено: кількість працюючих - 143 осіб.

Відповідно до поданої податкової декларація з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або (комунальної власності) за 2019 рік встановлені наявні земельні ділянки загальною площею 3 727,0000 га.

Між позивачем та ТОВ «Діва-Агролан» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 20.06.2019 року №17626/к разом із додатками до нього та договір поставки сільськогосподарської продукції від 20.06.2019 року №117626/к разом із додатками до нього. Виконання вищевказаних договірних правовідносин підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджується копіями документів, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

Стан платника ТОВ «ДІВА- АГРОЛАН» () - 0 (платник податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 01.11- вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта встановлені в наявності земельні ділянки у загальній кількості 4 286,8934 Га.

Між позивачем та ТОВ «Маковій» укладено договір поставки сільськогосподарської продукції від 02.07.2019 року №17664/к разом із додатками до нього. Виконання вищевказаних договірних правовідносин підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, що підтверджується копіями документів, які містяться у матеріалах адміністративної справи.

Стан платника ТОВ «МАКОВІЙ» () - 0 (платник податків за основним місцем обліку), основний вид діяльності - 01.11- вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно поданого податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (Форма № 1 ДФ) за червень, липень 2019 року встановлено: кількість працюючих - 11 осіб.

Поряд з цим контрагент є платником податку на землю. За даними звіту про наявність земельних ділянок, у контрагента наявні в оренді 488,8098 га ріллі для вирощування сільськогосподарської продукції.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо суб`єкта встановлені в наявності земельні ділянки у:

- Верхньобишкинська сільська рада (), 64120, Харківська обл., Первомайський р-н., с. Верхній Бишкин, вул. Косінова, буд. 41.

- Дмитрівська сільська рада (), 64130, Харківська обл., Первомайський р-н, с. Дмитрівка, вул. Центральна, буд. 1.

- Єфремівська сільська рада (), 64112, Харківська обл., Первомайський р-н., с. Єфремівка, вул. Красна, буд. 30.

- Михайлівська сільська рада (), 64143, Харківська обл., Первомайський р-н., с. Михайлівна, вул. Центральна, буд. 2.

Таким чином, як вірно встановлено судом першої інстанції, у товариства з обмеженою відповідальністю «Катеринопільський елеватор» наявні всі первинні облікові та податкові документи, з якими Податковий кодекс України пов`язує право платника на формування податкового кредиту з ПДВ. Дані первинні документи не визнані недійсними, а тому вважаються належними доказами по справі. Жодних заперечень щодо вірності чи достатності первинних документів в апеляційній скарзі відповідачем не зазначено.

Посилання відповідача на те, що контролюючим органом не підтверджено здійснення господарських операцій позивача з ТОВ «Агротрейд-2000», ТОВ «Астарта-ВВ», ТОВ «Злата-Колос», ДП «Дослідне господарство «Іванівка» інституту сільського господарства північного сходу НААН України», ТОВ «Діва-Агролан», ТОВ «Маковій», оскільки у вказаних контрагентів рахується недостатня кількість земель для вирощування сільськогосподарської продукція, яка була реалізована позивачу за вищевказаними договірними зобов`язаннями - є необґрунтованим, оскільки належне чи неналежне виконання контрагентом обов`язків, покладених на нього законом як на суб`єкта господарювання щодо здійснення господарської діяльності, не впливає на дійсність та значимість господарської операції для самого позивача.

Інших доводів щодо порушення позивачем податкової дисципліни, апеляційна скарга відповідача не містить.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року - без змін.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: А.Г.Степанюк

Л.Т.Черпіцька

Повний текст виготовлено 04 серпня 2020 року.