Справа № 580/144/20
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/144/20 Суддя (судді) першої інстанції: А.М. Бабич
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Земляної Г.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" на додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Первомайський кар`єр "Граніт" до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И В :

05 червня 2020 року у Черкаський окружний адміністративний суд надійшло клопотання адвоката Кураса С.А., подане від імені Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» про ухвалення додаткового судового рішення у справі №580/144/20 щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат позивача.

В обґрунтування зазначено, що до закінчення судових дебатів представник позивача заявив суду, що докази понесення судових витрат будуть надані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки позивач не міг передбачити строк розгляду справи, обсяг наданих послуг та розмір витрат на професійну правничу допомогу. Позивач стверджує, що поніс витрати на правову допомогу, що надана Адвокатським бюро «КУРАСА І ПАРТНЕРИ», в сумі 11832,00грн. і витрати зі сплати судового збору в сумі 2102 грн. за подання апеляційної скарги.

Додатковим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року заяву Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 6500,00 грн. та витрати зі сплати поштової кореспонденції в сумі 69,00 грн.

Щодо стягнення інших витрат відмовлено.

Зі змісту рішення вбачається, що суд визнав обґрунтованими витрати на професійну правничу допомогу адвоката за розгляд справи в суді першої інстанції та витрати на відправлення поштової кореспонденції документів до суду першої інстанції.

Щодо решти витрат, суд відмовив у їх відшкодуванні, оскільки вважає, що це мав здійснити Шостий апеляційний адміністративний суд, приймаючи постанову від 29 квітня 2020 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначене рішення та задовольнити заяву в повному обсязі.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 статті 311 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10 січня 2020 року Приватне акціонерне товариство «Первомайський кар`єр «Граніт» подало позов про визнання протиправним та скасування рішення державного виконавця Центрального відділу ДВС у м. Черкаси Постоєнко М.В., прийнятого у формі постанови від 22 травня 2018 року про відкриття виконавчого провадження №56451425 з клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовом.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 січня 2020 року у справі № 580/144/20 позовну заяву було залишено без руху з наданням строку на усунення недоліків.

Недоліками позовної заяви були визначені: пропуск строку звернення до адміністративного суду та визнання неповажними причин пропуску строку; не сплата судового збору.

14 лютого 2020 року з метою усунення недоліків поданої позовної заяви до суду було направлено заяву про зменшення позовних вимог та клопотання про усунення недоліків із обґрунтуванням причин пропуску строку звернення та клопотанням про поновлення такого строку.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року позовну заяву було повернуто позивачу.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 квітня 2020 року задоволено апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт», скасовано ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

29 травня 2020 року представником позивача в судовому засіданні до закінчення судових дебатів була подана заява про те, що докази понесених судових витрат, у зв`язку з розглядом справи №580/144/20 будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки на той момент позивач не міг передбачити строк розгляду справи, обсяг наданих послуг, а відповідно і розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу та інших витрат пов`язаних з розглядом справи.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» задоволено в повному обсязі: визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси Постоєнко М.В. про відкриття виконавчого провадження від 22 травня 2018 року ВП №56451425.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» сплачений судовий збір в розмірі 2102 грн.

03 червня 2020 року представник позивача надав суду із заявою докази понесених судових витрат та просив ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

В заяві було зазначено, що позивач у зв`язку з визнанням протиправним рішення державного виконавця за весь час розгляду справи, з моменту подачі позову і до прийняття рішення по суті, поніс витрати, пов`язані з розглядом справи, на суму 11836,00 грн. Крім того, позивач сплатив за подання апеляційної скарги на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року судовий збір в розмірі 2102 грн., що також просив відшкодувати.

15 червня 2020 року Черкаський окружний адміністративний суд виніс додаткове рішення, яким заяву ПАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» щодо прийняття додаткового рішення про розподіл судових витрат задовольнив частково.

Приймаючи додаткове рішення, суд дійшов до таких висновків:

- питання розподілу судових витрат під час апеляційного провадження уповноважений вирішити саме суд апеляційної інстанції;

- витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції щодо скасування ухвали суду, що перешкоджала розгляду справи, не підлягають покладанню на відповідача, оскільки відсутня вина відповідача у таких діях. Натомість відповідні витрати пов`язані з усуненням помилки суду першої інстанції.

Колегія суддів апеляційного суду з такими висновками не погоджується.

Відповідно до ч.1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Враховуючи те, що при винесенні рішення по суті спору не було вирішено питання про розподіл судових витрат, суд дійшов висновку про необхідність постановлення додаткової постанови.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно ч.3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно положень статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 6, 7, 9 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом першої інстанції встановлено, що представництво інтересів позивача в суді першої інстанції здійснювалося адвокатом на підставі ордеру серії ЧК №134923, виписаному Адвокатському бюро «КУРАСА І ПАРТНЕРИ» згідно з договором від 24 грудня 2019 року №13 (а.с.55-58).

Порядок оплати послуг бюро визначений у статті 4 зазначеного Договору. Зокрема, згідно п.4.1 вартість послуг Бюро встановлюється за домовленістю сторін в залежності від тих послуг, що були надані Бюро, характеру та змісту правової допомоги і оформлюється актом приймання-передачі адвокатських послуг. Відповідно до п.4.3 Клієнт протягом 3 днів з моменту підписання договору сплачує аванс за надані послуги в обумовленому Сторонами розмірі. Інша частина гонорару за надані послуги підлягає сплаті протягом 10 днів з моменту підписання акту прийманні-передачі наданих послуг.

Згідно доданого до Заяви Акту приймання-передачі наданих послуг№11 від 29 травня 2020 року, підписаного позивачем, як клієнтом, зі вказаним адвокатським бюро, перелік послуг та їх вартість у період з грудня 2019 до травня 2020 року такий: за підготовку та подання зазначеного позову (6год) загальна вартість 3000грн., підготовка та подання заяви №1 з процесуальних питань від 07 лютого 2020 року (2год) - 1000грн., заяви №2 - (2год) 1000грн. Крім того, за подання апеляційної скарги на ухвалу суду від 17 лютого 2020 року (10год.) - 5000грн., підготовка та подання заяви з процесуальних питань від 17 квітня 2020 року (0,5год) 250грн; підготовка до розгляду справи: правовий аналіз, пояснення та документів, поданих відповідачем та третьою особою, - (1год) 500грн, представництво інтересів клієнта в Черкаському окружному адміністративному суді (2год) - 1000грн. Загальна сума склала 11750,00грн.

Крім того, в п.4 Акту №11 зазначено про понесення витрат в сумі 86 грн. на направлення поштової кореспонденції згідно з п.2.1, п.2.2, 2.3, 2.5 Акту відповідно.

Зарахування від позивача на рахунок вказаного Бюро коштів в сумі 11 860,00грн. підтверджується засвідченими копіями квитанцій: від 02 червня 2020 року №26852892 та від 03 червня 2020 року №26864103. Сплата послуг поштової кореспонденції також підтверджується засвідченими копіями фіскальних чеків (а.с.203-206): для Черкаського окружного адміністративного суду від 10 січня 2020 року, від 07 лютого 2020 року, та для Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2020 року.

З огляду на викладене суд першої інстанції ятягнув за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 6500,00 грн. та витрати зі сплати поштової кореспонденції в сумі 69,00 грн.

При цьому, зазначаючи, що питання розподілу судових витрат під час апеляційного провадження уповноважений вирішити саме суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції послався на пп.в п.4 ч.1 статті 322 КАС України, відповідно до якого в резолютивній частині постанови зазначається про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Разом з тим, суд не врахував, що стаття 322 КАС України містить загальні вимоги для постанов суду як при оскарженні ухвал так рішень судів, а отже з урахуванням спеціальних норм Кодексу адміністративного судочинства, загальні положення не завжди можуть бути застосовані та виконані.

Зі змісту пп.в п 4 ч.1 статті 322 КАС України вбачається, що ця норма стосується тієї ситуації, коли суд апеляційної інстанції переглядає справу, по якій суд першої інстанції прийняв рішення по суті позовних вимог, тобто задовольнив або відмовив у задоволенні позову. В такому випадку, дійсно, суд апеляційної інстанції задовольняючи або не задовольняючи апеляційну скаргу учасника справи, має право та можливість розподілити судові витрати, відтак зобов`язаний зазначити про це у резолютивній частині постанови.

Проте, якщо справа не розглядалась по суті позовних вимог в суді першої інстанції, а суд апеляційної інстанції лише скасував ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду, яка перешкоджала розгляду справи, а отже не приймав рішення по суті спору, відповідно до положень ч.1 статті 139 КАС України Шостий апеляційний адміністративний суд, приймаючи постанову від 29 квітня 2020 року, не мав ні права, ні можливості розподілити судові витрати.

З аналізу наведених вище норм права можна дійти висновку, що і судовий збір, і витрати, пов`язані з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу, витрати що пов`язані із прибуттям до суду, витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи, все це є судовими витратами.

В той же час, зі змісту положень статті 139 КАС України можна зробити наступні висновки:

- питання про відшкодування судових витрат, їх розподіл, може бути вирішено судом (будь яким судом, оскільки КАС України не розмежовує в даному випадку ні суд апеляційної, ні суд касаційної інстанції) лише в тому випадку, якщо у справі прийнято рішення по суті позовних вимог, тобто при задоволенні позову, при частковому задоволенні позову, у разі відмови у задоволенні вимог позивача.

- при задоволенні позову суд зобов`язаний вирішити питання про розподілу всіх судових витрат, які сторона понесла до прийняття рішення по суті позовних вимог.

Слід зазначити, що в кодексі адміністративного судочинства відсутня будь яка норма, яка б встановлювала, що певні судові витрати можуть бути відшкодовані на одному етапі розгляду справи, а інші судові витрати на іншому етапі розгляду справи.

Таким чином, враховуючи що ПАТ «Первомайський кар`єр «Граніт» понесло судові витрати в розмірі 16 040 грн., саме суд першої інстанції зобов`язаний вирішити питання щодо відшкодування цих витрат, адже в Кодексі прямо зазначено обов`язок суду щодо розподілу всіх судових витрат.

В той же час, відповідно до ч. 6 статті 139 КАС України апеляційний чи касаційний суди, лише не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, та змінюючи або ухвалюючи нове рішення, має право відповідно змінити розподіл судових витрат.

Оскільки у даній справі Шостий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 29 квітня 2020 року скасував ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2020 року та направив справу до суду першої інстанції на новий розгляд, то він не мав права приймати рішення про розподіл судових витрат, понесених позивачем під час апеляційного провадження.

Такий висновок підтверджується, зокрема, ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 11 липня 2018 року у справі №826/1216/16, в якій суд, посилаючись на положення КАС України, відмовив заявнику в ухваленні додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених під час касаційної провадження, зазначивши, що оскільки судом касаційної інстанції не ухвалювалось рішення по суті позовних вимог, а справа була направлена на новий розгляд, у суду відсутні правові підстави для розподілу судових витрат.

Відтак, питання розподілу судових витрат має вирішити суд, який завершить розгляд справи по суті.

Таким чином, твердження суду першої інстанції про те, що саме апеляційний суд мав вирішити питання розподілу судових витрат, пов`язаних з апеляційним провадженням, є такими, що суперечить вищевказаним положенням законодавства та позиції Верховного суду.

Щодо твердження суду першої інстанції про те, що витрати, пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції щодо скасування ухвали суду, що перешкоджала розгляду справи, не підлягають покладанню на відповідача, оскільки відсутня його вина у таких діях, натомість відповідні витрати пов`язані з усуненням помилки суду першої інстанції, то апеляційний суд з ним не погоджується.

Як вже було зазначено вище, відповідно до ч.1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, зі змісту вищевказаних положень Кодексу можна зробити такі висновки:

- при задоволенні позову суд зобов`язаний вирішити питання про розподіл всіх судових витрат, які сторона понесла до прийняття рішення по суті позовних вимог;

- суд має право зменшити розмір витрат лише на правничу допомогу та лише за умови наявності клопотання іншої сторони, і лише за умови недотримання вимог ч.5 статті 134 КАС України.

Таким чином, у суду право зменшувати витрати на правничу допомогу виникає лише за наявності двох обов`язкових умов, які вказані вище.

Однак, станом на момент розгляду судом питання розподілу судових витрат від відповідача не надходило клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, отже суд не мав права зменшувати розмір витрат на правничу допомогу.

В той же час, в Кодексі відсутня будь-яка норма, яка б надавала суду право звільняти чи зменшувати судові витрати, які підлягають стягненню зі сторони, проти якої ухвалено рішення, в залежності від наявності вини в її діях щодо ухвалення неправомірного рішення судом.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача про ухвалення додаткового рішення в повному обсязі та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» судових витрат, понесення позивачем яких підтверджується наявними у матеріалах справи документами, а їх розмір видається пропорційним та обґрунтованим.

Оскільки судом першої інстанції заяву позивача було задоволено частково, то суд апеляційної інстанції присуджує на користь позивача частину витрат, в задоволенні якої було відмовлено оскаржуваним рішенням, а саме у розмірі 7369,00 грн., що складається із судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу в сумі 2102 грн, а також витрат на правову допомогу в сумі 5267 грн.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення зазначені обставини не врахував, що і призвело до винесення незаконного рішення.

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального права, що стали підставою для невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду скасувати, позов задовольнити.

Приписи п.1,4 ч.1 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 317, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Додаткове рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року - в частині відмови в задоволенні заяви Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» про розподіл судових витрат скасувати та прийняти в цій частині нову постанову.

Заяву Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання про відшкодування судових витрат позивача - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (18000, Черкаська область, місто Черкаси, проспект Хіміків, будинок 50; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Первомайський кар`єр «Граніт» 18016, м.Черкаси, вул. Євгена Кухарця, буд.8; ) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5267,00 (п`ять тисяч двісті шістдесят сім) гривень та витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні згідно платіжного доручення №13 від 13 березня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 04 серпня 2020 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Г.В. Земляна

Є.І. Мєзєнцев