Справа № 804/3940/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року

м. Київ

справа № 804/3940/17

адміністративне провадження № К/9901/50553/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 804/3940/17

за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди,

за касаційною скаргою Антимонопольного комітету України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Павловський Д. П., Врона О. В., Ільков В. В. ) від 20 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду (у складі колегії суддів: Щербак А. А., Баранник Н. П., Малиш Н. І.) від 28 березня 2018 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У червні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України, в якому просив:

- визнати недійсним, протиправним рішення Антимонопольного комітету України, яке міститься у листі від 02 червня 2017 року № 128-17/02-6034, не задовольняти вимоги скарги ОСОБА_1 від 26 квітня 2017 року, зобов`язати розглянути її об`єктивно, всебічно, по суті, прийняти відповідні заходи та надати обґрунтовану відповідь;

- стягнути з Антимонопольного комітету України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. + 20,00 грн. за кожен наступний день, починаючи із 21 червня 2017 року, тобто, дати даної позовної заяви, і до винесення судового рішення у справі, або до усунення Антимонопольним комітетом України порушень законодавства, якщо це буде раніше;

- винести Окрему ухвалу і направити її Адміністрації Президента України, Верховній Раді України та Кабінету Міністрів України для притягнення до відповідальності винних співробітників Антимонопольного комітету України.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що 26 квітня 2017 року позивачем було подано скаргу до Антимонопольного комітету України, в якій він повідомив про постійні навмисні протиправні дії Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» по відношенню до мешканців будинку в якому проживає позивач, а також, у скарзі позивач скаржився на створене товариство щодо розрахунків з населенням за отримані послуги. У відповідь на скаргу позивачем було отримано лист від 02 червня 2017 року № 128-17/02- 6034, в якому відповідач повідомив, що Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України діє у відповідності до чинного законодавства, доводи, викладені у скарзі не доведено, а також, не спростовано. Позивач наголошує, що хибними є висновки відповідача щодо відсутності доступу до квартири позивача, а також, висновки щодо надання договору, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Дніпрогаз». Позивач зазначає, що отримана ним відповідь є протиправною, і на даний час в його квартирі відсутнє газопостачання, тому, скарга повинна бути розглянута у найкоротший час, об`єктивно, всебічно, по суті, та з прийняттям відповідних заходів, з наданням обґрунтованої відповіді, з метою захисту прав позивача. Також, враховуючи тривалу бездіяльність, позивач зазначає, що йому вчиняється моральна шкода, яка зростає щодня, та зволікає до значних хвилювань, тому, позивач просить суд відшкодувати відповідачем йому моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. та по 20,00 грн. щоденно, починаючи із дня подання позовної заяви до суду, або до усунення допущених порушень Антимонопольним комітетом України, якщо цей факт буде встановлено раніше. Щодо позовної вимоги про винесення окремої ухвали та направлення її до Адміністрації Президента України, Верховній Раді України та Кабінету Міністрів України, позивач обґрунтовує її прийняття, з метою притягнення винних співробітників Антимонопольного комітету України до відповідальності за вчинення протиправних дій.

3. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року, частково задоволено позовні вимоги.

Визнано протиправним рішення Антимонопольного комітету України, яке міститься у листі від 02 червня 2017 року № 128-17/02-6034 щодо не задоволення вимог скарги ОСОБА_1 від 26 квітня 2017 року, та зобов`язано Антимонопольний комітет України розглянути лист ОСОБА_1 від 02 червня 2017 року № 128-17/02- 6034 об`єктивно, всебічно, по суті, прийняти відповідні заходи та надати обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.

В решті позову - відмовлено.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 27 квітня 2018 року Антимонопольний комітет України звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

5. Ухвалою Верховного Суду (склад колегії суддів: Бевзенко В. М. - суддя-доповідач, Білоус О. В., Стрелець Т. Г.) від 11 червня 2018 року, після усунення недоліків касаційної скарги, відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Антимонопольного комітету України та установлено строк для подання відзиву.

6. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 734/0/78-20 від 05 травня 2020 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М., що унеможливлює його участь у розгляді касаційної скарги.

7. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 05 травня 2020 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

8. Ухвалою Верховного Суду справу прийнято до свого провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

9. Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надходив.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

10. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 26 квітня 2017 року за вхідним від 04 травня 2017 року № 14-01/547, ОСОБА_1 звернувся до Антимонопольного комітету України із скаргою щодо порушення законодавства про захист економічної конкуренції з боку Публічного акціонерного товариства «Дміпрогаз», що полягає у неправомірному відключенні квартири від газопостачання, у порушені процедури складання актів про порушення та безпідставному нарахуванні плати за спожитий природний газ, в межах компетенції.

11. Листом від 02 червня 2017 року № 128-17/02- 6034 «Про розгляд звернення», Антимонопольний комітет України повідомив позивачу, що Дніпропетровське обласне територіальне відділенням Антимонопольного комітету України здійснювало розгляд його попередніх аналогічних за змістом звернень та повідомляло, що Публічне акціонерне товариство «Дніпрогаз» надало документи, які засвідчують виїзд робочої групи до житлового будинку позивача з метою відновлення газопостачання, а також акт, складений представниками Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз», завірений підписами незацікавлених осіб, та печаткою балансоутримувача, яким було зафіксовано відсутність вільного доступу до квартири ОСОБА_1 з метою проведення огляду встановленого газового обладнання та проведення опресування газопроводу, що унеможливлює пуск газу у систему.

Також, у листі відповідач зазначив, що встановлення достовірності наданого ПАТ «Дніпрогаз» акту, а також контроль за дотриманням Правил безпеки систем газопостачання не відноситься до компетенції органів Антимонопольного комітету України, крім того, Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України пропонувало позивачу надати, зокрема, копію договору на постачання природного газу укладеного між ним та ПАТ «Дніпрогаз». Відсутність документів, які б підтверджували факти та обставини, зазначені у зверненнях не дають можливості органам Комітету зробити відповідні висновки щодо наявності ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ПАТ «Дніпрогаз», тобто, при розгляді звернень, Дніпропетровське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України діяло в межах компетенції та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Щодо нарахування заборгованості за послуги газопостачання відповідач у листі зазначив, що згідно зі статтею 17 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг», до функцій та повноважень НКРЕКП належать, зокрема: контроль за додержанням ліцензіатами законодавства у відповідній сфері регулювання і ліцензійних умов провадження господарської діяльності та вживає заходів до запобігання порушенням ліцензійних умов; захист прав та законних інтересів споживачів товарів (послуг), які виробляються (надаються) суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, розгляд звернень таких споживачів та врегулювання спорів, надання роз`яснень з питань застосування нормативно-правових актів Регулятора; участь у регулюванні платіжно-розрахункових відносин на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг. Тому, з метою врегулювання питань, пов`язаних з неправомірним нарахуванням плати за послуги з газопостачання, позивач може звернутися до НКРЕКП або до суду.

Крім цього, відповідачем зазначено, що, у разі наявності у ОСОБА_1 документів, що можуть свідчити про ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції в діях ПАТ «Дніпрогаз», він може звернутися до органів Антимонопольного комітету України із заявою, яка має відповідати вимогам викладеним у пункті 18 Правил розгляду заяв і справ про порушення законодавства про захист економічної конкуренції, затверджених розпорядженням Антимонопольного комітету України від 19 квітня 1994 року № 5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 6 травня 1994 року за № 90/299 (у редакції розпорядження Антимонопольного комітету України від 29 червня 1998 року № 169-р (із змінами).

12. Не погодившись з зазначеною відповіддю та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

13. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходили з того, що позивач звертався до Антимонопольного комітету України зі скаргою, яка містила всі необхідні вимоги, передбачені частиною 7 статті 5 Закону України «Про звернення громадян», не була анонімною, тому, відсутні підстави щодо не вжиття відповідних заходів, з метою прийняття відповідного рішення та захисту прав позивача, який вже досить тривалий час перебуває у квартирі, в якій відсутнє газопостачання.

14. Суди дійшли висновку, що відповідачем протиправно не було надано обґрунтованої відповіді та не вжито всіх передбачених законом заходів, отже, з метою повного захисту прав позивача, суди вважали за необхідне зобов`язати Антимонопольний комітет України розглянути лист ОСОБА_1 від 02 червня 2017 року № 128-17/02- 6034 об`єктивно, всебічно, по суті, прийняти відповідні заходи та надати обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

15. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій щодо часткового задоволення позовних вимог, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

16. Зокрема, скаржник зазначив, що ОСОБА_1 вже звертався до суду з аналогічним адміністративним позовом. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 804/3913/17 визнано протиправною бездіяльність Антимонопольного комітету України, яка виразилась у не повному розгляді скарги ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року по суті звернення та міститься у листі від 02 червня 2017 року та зобов`язано Антимонопольний комітет України повно та всебічно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року та надати на неї обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України, в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Відтак, неприпустимо повторно розглядати одне й теж питання між тими самими сторонами.

17. Також, скаржник у касаційній скарзі здійснює виклад обставин справи та надає їм відповідну оцінку, цитує норми процесуального та матеріального права, а також висловлює свою незгоду із оскаржуваними судовими рішеннями про часткове задоволення позовних вимог.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

18. Враховуючи положення п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 460-ІХ, а також те, що касаційна скарга на судові рішення у цій справі була подана до набрання чинності цим Законом і розгляд їх не закінчено до набрання чинності цим Законом, Верховний Суд розглядає цю справу у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Отже, застосуванню підлягають положення КАС України у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року.

19. Верховний Суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

20. Як свідчать матеріали справи, звертаючись до суду з вказаним адміністративним позовом, ОСОБА_1 просив визнати протиправним рішення відповідача, зобов`язати вчинити певні дії та стягнути моральну шкоду, вимоги якого викладені у п. 1 цієї постанови.

21. Разом з цим, згідно змісту постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 804/3913/17, 20.06.2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Антимонопольного комітету України (далі - відповідач) в якому просив:

- визнати недійсними, протиправними рішення Антимонопольного комітету України, яке міститься у його листі від 02.06.2017 року № 128-17/02-6034, не задовольняти вимоги скарги ОСОБА_1 від 26.04.2017 року, зобов`язати розглянути її об`єктивно, всебічно, по суті, прийняти по ним відповідні заходи та надати на них обґрунтовану відповідь;

- стягнути з Антимонопольного комітету України на користь позивача відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн. + по 20,00 грн. за кожен наступний день, починаючи з 19.06.2017 року, тобто, дати позову, до винесення судового рішення по справі/або усунення Антимонопольного комітету України допущених порушень законодавства, якщо це буде раніше;

- винести окрему ухвалу та направити її до Адміністрації Президента України, Верховної Ради України та Кабінету Міністрів України щодо притягнення винних співробітників Антимонопольного комітету України до відповідальності.

22. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 липня 2017 року у справі № 804/3913/17 визнано протиправною бездіяльність Антимонопольного комітету України, яка виразилась у не повному розгляді скарги ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року по суті звернення та міститься у листі від 02 червня 2017 року та зобов`язано Антимонопольний комітет України повно та всебічно розглянути скаргу ОСОБА_3 від 26 квітня 2017 року та надати на неї обґрунтовану відповідь, згідно вимог чинного законодавства України, в іншій частині позовних вимог - відмовлено. Зазначена постанова набрала законної сили.

23. Наведене свідчить, що позовні вимоги ОСОБА_1 , у справі що розглядається вже були предметом розгляду у іншій адміністративній справі між тими самими сторонами, рішення в якій набрало законної сили.

24. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

25. Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

26. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

27. Відтак, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави і предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

28. Згідно з ч. 1 ст. 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

29. Ураховуючи наведені вище положення КАС України та оскільки вимоги позивача заявлені з тих самих підстав та були розглянуті у межах адміністративної справи № 804/3913/17, рішення у якій набрало законної сили, оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій, у справі що розглядається, підлягають скасуванню, а провадження у справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 238, 341, 345, 349, 354, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Антимонопольного комітету України задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року у справі № 804/3940/17 скасувати.

Провадження у справі № 804/3940/17 за позовом ОСОБА_1 до Антимонопольного комітету України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії та стягнення моральної шкоди - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов