Справа № 160/6991/20
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2020 року Справа № 160/6991/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному провадженні (письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (далі - Правобережне УСЗН ДМР, відповідач), в якій просить визнати протиправною бездіяльність Правобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради щодо не врахування 50% знижки по оплаті жилої площі, комунальних послуг, а також палива ОСОБА_1 та зобов`язати Правобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради виконати всі необхідні дії по врахуванню 50-відсоткової знижки по оплаті за користування житлом, комунальними послугами, паливом та освітленням ОСОБА_1 , що порушує його право на вказану пільгу.
Ухвалою суду від 30.06.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.
Від представника Правобережного УСЗН ДМР до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що з 01.07.2015 року набрали чинності зміни до частини 7 статті 22 Закону України «Про міліцію», якими встановлено, що пільги, передбачені частинами 4, 5 і 6 цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. На виконання цієї статті Закону була прийнята постанова Кабінету Міністрів України №389 від 05.06.2015 року «Про надання пільг окремим категоріям громадян з урахуванням середньомісячного сукупного доходу сім`ї», якою визначено механізм реалізації права на отримання пільг з оплати послуг за користування житлом, комунальних послуг, паливом, скрапленим газом, телефоном, а також послуг із встановлення квартирних телефонів (пільги), залежно від середньомісячного сукупного доходу сім`ї осіб, які мають право на пільги згідно із законодавчими актами. Представник відповідача зазначає, що з 07.11.2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію», тобто право на отримання відповідної пільги, передбачене частиною 4 статті 22 Закону України «Про міліцію» відсутнє. Законом України «Про Національну поліцію» пільги на оплату жилої площі та комунальних послуг не передбачені. Отже, законних підстав для надання пільги на комунальні послуги ОСОБА_1 немає. Також, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не перебуває на обліку органу соціального захисту населення у Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги. Окрім цього, з метою реалізації права на отримання відповідних пільг, позивач починаючи з дня видачі довідки №241/1 від 07.10.2015 року по теперішній час до органу соціального захисту шляхом надання довідки про доходи родини, необхідної для визначення права на отримання пільг на оплату житлово-комунальних послуг не звертався. В зв`язку з чим відповідач вважає, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають задоволенню.
Виходячи з положень пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ з 03.11.2015 року, що підтверджується пенсійним посвідченням серія НОМЕР_1 .
З листа-відповіді Правобережного УСЗН ДМР від 17.06.2020 року №12/5-76, наданої на звернення позивача, вбачається, що відповідно до пункту 5 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію» з 07.11.2015 року втратив чинність Закон України «Про міліцію». Таким чином, особи, які мали право на пільги згідно з Законом України «Про міліцію» з 07.11.2015 року втратили право на пільги. Законом України «Про національну поліцію» взагалі не передбачені пільги на житлово-комунальні послуги пенсіонерам поліції та пенсіонерам міліції.
Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача шодо незастосування пільги, встановленої Законом України «Про міліцію» позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.
Правовий і соціальний захист працівників міліції, їх пенсійне забезпечення було врегульовано Законом України «Про міліцію», а з 07.11.2015 року - Законом України «Про Національну поліцію».
Згідно з частинами першою та другою статті 22 Закону України «Про міліцію», держава гарантує працівникам міліції соціальний захист; працівники міліції користуються пільгами при розподілі житла, встановленні квартирних телефонів, влаштуванні дітей у дошкільні заклади, вирішенні інших питань соціально-побутового забезпечення у порядку, передбаченому законодавством України.
Відповідно до частин 4-7 статті 22 Закону України "Про міліцію", в редакції, чинній на час звільнення позивача з органів внутрішніх справ, працівникам міліції та членам їх сімей надається 50-відсоткова знижка плати за користування житлом та комунальними послугами, за паливо в межах норм, встановлених законодавством; працівники міліції, які живуть і працюють у сільській місцевості та в селищах міського типу, і члени їх сімей, які проживають з ними, забезпечуються безплатно житлом з опаленням і освітленням за встановленими нормами, а також користуються іншими пільгами, передбаченими законодавством; за працівниками міліції, звільненими зі служби за віком, хворобою або вислугою років, зберігається право на пільги згідно з цим Законом; установити, що пільги, передбачені частинами четвертою, п`ятою та шостою цієї статті, надаються за умови, якщо розмір середньомісячного сукупного доходу сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців не перевищує величини доходу, який дає право на податкову соціальну пільгу, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
З 07.11.2015 року у зв`язку з набуттям чинності Законом України «Про Національну поліцію» втратив чинність Закон України «Про міліцію».
Згідно з абзацами 2 та 3 пункту 15 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про Національну поліцію», за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.
Отже, наведеною нормою прямо закріплено застереження щодо можливості збереження за пенсіонерами МВС та членами їх сімей лише тих пільг, які наразі передбачені Законом України «Про Національну поліцію» для колишніх поліцейських, членів їх сімей, інших осіб.
Проте, Закон України «Про Національну поліцію» не містить норм, які б передбачали пільги, а саме 50-відсоткову знижку по оплаті жилої площі, комунальних послуг, палива та освітлення не тільки для колишніх міліціонерів, а й для тих осіб, які виходять на пенсію після вступу цього закону в силу.
Конституційний Суд України у пункті 3 мотивувальної частини Рішення від 03 жовтня 1997 року №4-зп у справі про набуття чинності Конституцією України зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.
Враховуючи те, що останнім в часі є Закон України «Про Національну поліцію», пріоритетними в даному випадку є положення саме цього Закону.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 27.09.2018 року у справі №638/6025/16-а та від 17.02.2020 року у справі №638/5670/17.
З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для надання позивачу знижки на оплату житлово-комунальних послуг та палива, оскільки вказані пільги не передбачені чинним законодавством, зокрема Законом України «Про Національну поліцію», а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Враховуючи відмову в задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар