Справа № 420/3281/20
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/3281/20
Головуючий в 1 інстанції: Глуханчук О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича ( виконавчий округ м. Київ) на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 420/3281/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича ( виконавчий округ м. Київ), третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом у якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (виконавчий округ м. Київ) від 07 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 61743969;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (виконавчий округ м. Київ) від 07 квітня 2020 року про арешт коштів боржника ВП № 61743969;

- покласти судові витрати на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що 08 квітня 2020 року з Єдиного реєстру боржників та веб-порталу "Автоматизована система виконавчого провадження" їй стало відомо, що на виконанні у приватного виконавця Клименка Р.В. (виконавчий округ - м. Київ) перебуває виконавче провадження № 61743969, за яким ОСОБА_1 є боржником, а ТОВ "Вердикт Капітал" стягувачем коштів на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Д.І. від 02 березня 2020 року № 839. Позивач дізналася, що приватним виконавцем Клименко Р.В. (виконавчий округ м. Київ) з метою примусового виконання рішення прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 61743969, та постановою від 07 квітня 2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містять на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву у якому зазначив, що його дії як приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Оскільки виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу міста Києва, ним прийнято виконавчий напис приватного нотаріуса до виконання та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 квітня 2020 року № 61743969.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 07 травня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнив повністю.

Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (виконавчий округ міста Києва) від 07 квітня 2020 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 61743969.

Визнав протиправною та скасував постанову приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (виконавчий округ міста Києва) від 07 квітня 2020 року про арешт коштів боржника ВП № 61743969.

Стягнув за рахунок приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (виконавчий округ міста Києва) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 312, 20 грн (дві тисячі триста дванадцять гривень 20 коп.).

Стягнув за рахунок приватного виконавця Клименка Романа Васильовича (виконавчий округ міста Києва) на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000, 00 грн (п`ять тисяч гривень).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Приватний виконавець Клименко Роман Васильович ( виконавчий округ м. Київ) подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- чинною редакцією Закону України "Про виконавче провадження" не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 25.01.2019 у справі № 511/1342/17;

- жодним нормативно-правовим актом, в тому числі Законом України Про виконавче провадження та Інструкцією з організації примусового виконання рішень не зобов`язано приватного виконавця виносити постанову про арешт коштів боржника саме після виявлення грошових коштів на банківському рахунку;

- відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 03 квітня 2020 року до приватного виконавця Клименка Романа Васильовича надійшла заява товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал про примусове виконання виконавчого напису № 839, виданого 02 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал коштів у розмірі 27 289, 61 грн. У цій заяві стягувач просив також накласти арешт на все рухоме майно, грошові кошти на банківських рахунках боржника в межах суми заборгованості.

Разом із заявою стягувачем ТОВ Вердикт Капітал подано: платіжне доручення про сплату авансового внеску; оригінал виконавчого напису № 839 від 02 березня 2020 року; копію довіреності представника стягувача.

07 квітня 2020 року приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем відкрито виконавче провадження ВП № 61743969 про примусове виконання виконавчого напису № 839 від 02 березня 2020 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованості у розмірі 27 289, 61 грн.

У постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 61743969 зазначено наступну інформацію щодо боржника та стягувача, а саме:

Боржник: ОСОБА_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Стягувач: ТОВ Вердикт Капітал, адреса: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз,буд. 5Б.

На підтвердження надіслання позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 07 квітня 2020 року № 61743969 рекомендованим поштовим відправленням, як того вимагає стаття 28 Закону України Про виконавче провадження, відповідачем надано до суду копії фіскального чеку Укрпошти від 07 квітня 2020 року та копії аркушів списку рекомендованих листів.

Позивач зазначив, що отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від 07 квітня 2020 року № квітня 2020 року за адресою: АДРЕСА_3 .

При примусовому виконанні виконавчого напису № 839 від 02 березня 2020 року приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем винесено також постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 07 квітня 2020 року, якою визначено для боржника ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат у сумі 300, 00 грн., а також постанову від 07 квітня 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди у розмірі 2728, 96 грн.

Також судом першої інстанції встановлено, що постановою приватного виконавця Клименка Романа Васильовича від 07 квітня 2020 року ВП № 61743969 при примусовому виконанні виконавчого напису № 839, виданого 02 березня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І., про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю Вердикт Капітал заборгованості у розмірі 27 289, 61 грн., накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містять на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 , у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, разом - 30318, 57 грн.

Отже, спір між сторонами зводиться до того, чи мав відповідач повноваження приймати до виконання виконавчий напис, враховуючи територіальні межі діяльності приватного виконавця.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про відкриття виконавчого провадження № 61743969 прийнята відповідачем поза межами наданих повноважень та не у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню, відповідно і постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні також підлягає скасуванню.

Проте з вказаним висновком погодитись не можна з огляду на наступне.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" (далі Закон № 1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

За правилами частини 2 статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону № 1404 місцем виконання рішення є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом № 1404 випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

При цьому право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Згідно приписів пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини 3 статті 26 Закону № 1404-VIII у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина 5 статті 26 Закону № 1404-VIII).

З аналізу вищевказаних норм права слідує наступне: якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження його майна розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність, та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження для їх виконання, якщо не виявлено жодної з передбачених законом підстав для повернення виконавчого документу стягувачу та відмови у відкритті виконавчого провадження.

Слід зазначити, що Законом № 1404-VIII не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку будь-якої інформації стосовно боржника до відкриття виконавчого провадження.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 08.04.2020 у справі № 804/6996/17 та від 30.04.2020 у справі № 580/3311/19.

Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 у справі № 668/7175/15-ц державний виконавець може встановити місце проживання, перебування, роботи, місцезнаходження майна боржника лише після відкриття виконавчого провадження.

У виконавчому написі нотаріуса № 839 від 02 березня 2020 року, який поданий ТОВ Вердикт Капітал відповідачу приватному виконавцю Клименко Р.В. для примусового виконання, зазначено адресу реєстрації боржника: АДРЕСА_2 , та адресу проживання боржника: АДРЕСА_4 (а.с.102, т.1).

У заяві про відкриття провадження № 13713078 від 17.03.2020 (а.с. 111,т.1) зазначена адреса місця проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 .

Пунктом 3 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року визначено, що заява про примусове виконання рішення подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця у письмовій формі разом із оригіналом (дублікатом) виконавчого документа.

У заяві про примусове виконання рішення зазначаються такі відомості:

назва і дата видачі виконавчого документа;

прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові стягувача;

дата народження та адреса місця проживання чи перебування стягувача;

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) стягувача;

номер телефону стягувача;

спосіб перерахування стягнутих з боржника грошових сум (у разі виконання рішення про стягнення коштів);

реквізити рахунку, відкритого у банку або в іншій фінансовій установі, для отримання стягнутих з боржника грошових сум (за наявності).

У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо).

У разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документальне підтвердження, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.

Однак, у даному випадку, виконавчий документ подано, зокрема, за місцем проживання (перебування боржника - фізичної особи) позивача зазначеної стягувачем в заяві про відкриття виконавчого провадження, на який розповсюджується діяльність приватного виконавця відповідача по справі, що є достатнім для прийняття виконавчого документа до виконання, оскільки законодавчо перевірка місцезнаходження боржника приватним виконавцем під час відкриття виконавчого провадження не передбачена.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 25 січня 2019 року у справі № 511/1342/17.

Отже, виконавче провадження № 61743969 відкрито відповідачем правомірно, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

При цьому позивач може реалізувати своє право на зміну територіального органу виконавчої служби шляхом подання відповідної заяви.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач не довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неправильно застосовані норми матеріального права, а тому, керуючись пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким у задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця Клименка Романа Васильовича ( виконавчий округ м. Київ) - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.05.2020 по справі № 420/3281/20 скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Семенюк Г.В. Домусчі С.Д.