Справа № Зп/9901/2/20
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 серпня 2020 року

Київ

справа №Зп/9901/2/20

адміністративне провадження №Зп/9901/2/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Дашутіна І.В., Коваленко Н.В., Шишова О.О., Юрченко В.П.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, -

ВСТАНОВИВ:

27.07.2020 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. В заяві зазначає про намір подати позов до Вищої ради правосуддя та Київського апеляційного адміністративного суду про визнання протиправним і скасування рішення Вищої ради правосуддя від 23.07.2020 та наказу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2020 про його звільнення з посади судді. Просить забезпечити позов шляхом зупинення дії наказу Київського апеляційного адміністративного суду від 24.07.2020 про його звільнення та заборони Київському апеляційному адміністративному суду в особі голови ліквідаційної комісії вчиняти дії щодо відрахування його зі штату суддів цього суду і проводити остаточний розрахунок та підписувати/затверджувати ліквідаційний баланс суду і виключати Київський апеляційний адміністративний суд з ЄДРПОУ України.

На обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову до його пред`явлення ОСОБА_1 зазначає, що враховуючи встановлену пунктом 1 частини третьої статті 151 КАС України заборону забезпечення позову, зокрема, шляхом зупинення рішення Вищої ради правосуддя про його звільнення, є підстави для зупинення і попередження наслідків реалізації такого рішення з огляду на його очевидну протиправність (на переконання позивача).

Ухвалою Верховного Суду від 03.08.2020 задоволено заяви суддів Гусака М. Б., Желтобрюх І. Л. та Блажівської О. Є. про самовідвід від участі у розгляді цієї заяви.

За наслідками повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.08.2020 для розгляду цієї заяви визначено склад колегії суддів: Гімон М. М. - головуючий суддя (суддя-доповідач), судді: Дашутін І. В., Коваленко Н. В., Шишов О. О., Юрченко В. П.

Ознайомившись із заявою про забезпечення позову суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 22 КАС України місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди) вирішують адміністративні справи як суди першої інстанції, крім випадків, визначених частинами другою - четвертою цієї статті.

Поряд із загальними правилами провадження в адміністративних справах у суді першої інстанції КАС України встановлює певні особливості провадження в окремих категоріях справ, зокрема, справ щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Особливості провадження у справах зазначеної вище категорії передбачено статтею 266 КАС України. Згідно з частиною першою наведеної статті встановлені нею правила поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Наведений у зазначеній статті перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.

Отже, за загальним правилом, судами, які вирішують адміністративні справи у першій інстанції є місцеві адміністративні суди (місцеві загальні суди як адміністративні суди та окружні адміністративні суди). І лише у встановлених процесуальним законом випадках певні категорії спорів підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 153 КАС України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. Частиною другою наведеної статті передбачено, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Частиною першою статті 154 КАС України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Отже, підсудність заяви про забезпечення позову, яка подається до подання позовної заяви, нерозривно пов`язана із встановленою підсудністю для майбутнього позову, тому це питання підлягає перевірці при розгляді відповідної заяви.

Відповідно до частини першої статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. В свою чергу, частиною п`ятою статті 172 КАС України передбачено, що не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Верховний Суд може вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви лише у випадку, якщо її розгляд віднесено до підсудності Верховного Суду як суду першої інстанції.

З огляду на зміст поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, предметом його майбутнього позову визначено як рішення Вищої ради правосуддя від 23.07.2020 про його звільнення з посади судді, так і наказ Київського апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 про його звільнення, тобто об`єднані дві різні вимоги до двох різних осіб. При цьому спосіб забезпечення позову, про який просить заявник, випливає із вимог до Київського апеляційного адміністративного суду та стосується саме зупинення дії оспорюваного індивідуального акта цієї установи та заборони вчинення дій нею ж.

Разом з тим, з урахуванням приписів ст. 266 КАС України, суб`єктного складу учасників, позовні вимоги до Київського апеляційного адміністративного суду про скасування наказу не віднесені до виключної підсудності Верховного Суду та з урахуванням правил підсудності не можуть бути прийняті до розгляду Верховним Судом як судом першої інстанції. Такі вимоги не підсудні Верховному Суду і за визначеним позивачем предметом позову.

Пунктом 5 частини четвертої статті 151 КАС України також заборонено вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Таким чином, враховуючи, що у поданій до Верховного Суду заяві ставиться питання про забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Київського апеляційного адміністративного суду та заборони вчиняти дії, що випливають з такого наказу, позов про оскарження яких не підсудний Верховному Суду як суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Керуючись статтями 22, 152, 153, 154, 266 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України, але може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддіМ.М. Гімон І.В. Дашутін Н.В. Коваленко О.О. Шишов В.П. Юрченко