Справа № 334/924/20
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2020-04-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 29.04.2020
Справа № 334/924/20
Провадження № 2-а/334/102/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,

при секретарі Бараш Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич Альбіни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич Альбіни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі.

В позові вказав, що 15.02.2020 року інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2112108 від 15.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.12.4 ПДР - перевищення встановленого обмеження швидкості руху, за якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до змісту постанови, 15.02.2020 року о 12 год. 18 хв. в м.Запоріжжя, вул. Прибережна Автомагістраль, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвіл швидкості не більше 50 км/год.).

Позивач вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки поліцейським об`єктивно не доведена та не підтверджується доказами його вина у порушенні п. 12.4 ПДР, оскільки докази, одержані за допомогою пристрою «ТruСam» неналежні та недопустимі з мотивів того, що засіб не був стаціонарно розміщений та не працював у автоматичному режимі, що є грубим порушенням.

Автомобіль поліції не був належним чином припаркованим та вимкнені проблискові маячки.

Вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом із функцією фото- та відеофіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Між тим, у відповідності до ст. 40 Закону України «Про національну поліцію»: «Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію; отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні...». Отже, відповідач, будучи поліцейським не мав права використовувати прилад із функціями фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі.

Позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі винесену інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич А.О. серії ЕАК № 2112108 від 15.02.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач у судове засідання не з`явився, до початку судового розгляду позивач надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду письмовий відзив з додатками та диском з вимірювального пристрою ТruСam, в якому вказав, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час несення служби в м.Запоріжжя, 15.02.2020 року інспектором ОСОБА_2 А.О ОСОБА_3 за допомогою лазерного вимірювача швидкості ТruСam LTI 20/20 ТС № 000571 було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Ssangyong Korando C200DI CKSA4 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 75 км/год., при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, після чого транспортний засіб було зупинено. Матеріали адміністративної справи були розглянуті в присутності позивача, та було винесено постанову ЕАК № 2112108 у справі про адміністративне правопорушення про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. До постанови в якості доказу долучено відео, на якому зафіксовано як озивач перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту та відеозапис розгляду справи після зупинки автомобіля позивача. Також, вказаний факт підтверджується долученим до постанови фото, на якому зафіксовано державний номерний знак вищезазначеного транспортного засобу, що перевищив встановлені Правилами дорожнього руху обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Просить в задоволенні позову відмовити.

Згідно ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши обставини справи суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено.

Згідно ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, що повинно бути доведене шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Статтею 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Судом встановлено, що 15.02.2020 року інспектором 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич А.О. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2112108 від 15.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.12.4 ПДР - перевищення встановленого обмеження швидкості руху, за якою на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Відповідно до змісту постанови, 15.02.2020 року о 12 год. 18 хв. в м.Запоріжжя, вул. Прибережна Автомагістраль, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом перевищив встановлені обмеження руху більш як на 20 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозвіл швидкості не більше 50 км/год.).

Справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ОСОБА_4 , як уповноваженою посадовою особою органу поліції, без урахування пояснень позивача, на місці вчинення.

Порушення було зафіксоване за допомогою лазерного вимірювача швидкості Тru Саm LTI 20/20, яким здійснюється вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія, а також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, на якому зафіксований факт правопорушення.

При цьому, з оглянутого в судовому засіданні цифрового носія, наданого до відзиву інспектором поліції, ідентифікувати автомобіль позивача, його марку, номерний знак та дорожню обстановку з прив`язкою до місцевості не представляється можливим. Крім того, факт скоєння правопорушення саме ОСОБА_1 неможливо чітко ідентифікувати, що суперечить принципу індивідуальної юридичної відповідальності особи, оскільки з огляду на інтенсивність пересування машин на автодорозі по якій рухався позивач, які прямують в одному напрямку з його автомобілем, можливо припустити, що приладу «ТruСam» не вдасться зафіксувати швидкість саме того автомобіля, за кермом якого був ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити назву технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), однак складена відносно нього постанова не містить такої інформації. До того ж, в постанові не вказано, які саме докази долучено до постанови ЕАК № 2112108 на підтвердження вини позивача в порушенні вимог п. 12.4 ПДР, оскільки в п.9 постанови зазначено «До постанови додається…..».

Аналогічна позиція міститься в постанові Верховного Суду України по справі № 524/9716/16-а ВС від 13.02.2020 року, в якій зазначено, що в постанові про порушення ПДР має бути вказано технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото- чи відеозапис порушення. Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Верховний Суд зазначив, що у разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами ст. 70 КАСУ не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Суд враховує посилання позивача на те, що він не порушував вимог п.12.4 ПДР, а відповідачем суду не було представлено належних доказів того, що позивач дійсно порушив вказаний пункт Правил Дорожнього руху.

За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова серії ЕАК № 2112108 від 15.02.2020 року у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача не відповідає вимогам закону, постанова не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Постанова інспектором поліції була винесена за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій позивача, а тому є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Керуючись статтями: 2, 12, 72, 77, 132, 134, 139, 241-246, 257, 262, 286, 295 КАС України, статтями: 247, 258, 268, 280, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич Альбіни Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі - задовольнити.

Постанову інспектора 1 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Дасевич Альбіни Олександрівни серії ЕАК № 2112108 від 15.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 255 грн. - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя Ісаков Д.О.