Справа № 160/7786/19
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 серпня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7786/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.

розглянувши в м. Дніпро у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року (суддя Врона О.В.) у справі за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» про застосування арешту коштів на розрахункових рахунках,-

ВСТАНОВИВ:

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» про застосування арешту коштів на розрахункових рахунках.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що заявлені у позовній заяві вимоги у співставленні з обставинами спору не ґрунтуються на приписах законодавства та є безпідставними.

Судом першої інстанції зазначено, що відповідно до підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо накладення арешту на кошти та інші цінності, що знаходяться в банку, платника податків, який має податковий борг, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, з огляду на правовий зміст та аналіз наведених норм матеріального права у їх взаємному зв`язку суд приходить до висновку, що законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але ж і за наявністю підстав (умов), за яких існує правова можливість для задоволення таких вимог.

В даному випадку такими правовими підставами (умовами) є саме, або наявність податкового боргу, у разі якщо у такого платника податків відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та/або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

В той же час, для звернення з позовними вимогами щодо накладення арешту на кошти платника податків, що знаходяться в банку, з підстав не допуску перевіряючих до перевірки, не є передбаченою правовою підставою визначених положеннями податкового законодавства для накладання арешту на кошти, які перебувають на рахунках відповідача, відкритих в банківських установах.

Будь-яких доказів наявності у відповідача податкового боргу та відсутності майна для погашення цього податкового боргу податковим органом до суду не надано, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування адміністративного арешту коштів на рахунках платника податків.

Позивачем подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права - ст. 94 Податкового кодексу України.

Представник Офісу великих платників податків ДПС (правонаступника Офісу великих платників податків ДФС) апеляційну скаргу підтримав.

Представник ТОВ «Август Пром» проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено матеріалами справи, Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби України відповідно до наказу від 14.02.2019 №308 прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агуст Пром» з питань дотримання вимог з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні обсягу податкових зобов`язань з податку на додану вартість за листопад 2018 року при здійсненні операцій з реалізації суміші вуглеводнів з 19.02.2019 року тривалістю 15 робочих днів.

19.02.2019 року на підставі наказу від 14.02.2019 року №308, направлень на перевірку від 18.02.2019 року №52/28-10-46-14 та №53/28-10-46-14 головними державними ревізорами-інспекторами відділу податкового супроводження підприємств житлово-комунального господарства та інших галузей Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДФС здійснено вихід за місцезнаходженням (податковою адресою) платника податку ТОВ «Агуст Пром»: 51934, м. Кам`янське, пр. Аношкіна, буд. 80/1, кв. 24,41,42.

За місцезнаходженням платника податку виявлено посадових осіб ТОВ «Агуст Пром», а саме директора Берковського О. Б. , якому посадовими особами контролюючого органу в порядку п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України було пред`явлено копію наказу на перевірку від 14.02.2019 року №308, направлення на проведення перевірки від 18.02.2019 року №52/28-10-46-14 та №53/28-10-46-14, службові посвідчення осіб, які зазначені у направленнях.

Однак, директором підприємства відмовлено у допуску про проведення перевірки з підстав протиправності наказу про проведення перевірки, що підтверджено актом про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 19.02.2019 року № 8/28-10-46-14-39176765.

В подальшому, 19.02.2019 в.о. начальника Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків ТОВ «Август-Пром».

Поряд з тим, на підставі абз.2 пп.94.6.2 п.94.2 ст.94 ПК України позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом, вважаючи наявними підстави для накладення арешту на кошти на рахунку платника податків.

Наказ №308 від 14 лютого 2019 роскаржувався Підприємством у судовому порядку, за результатами розгляду справи №160/1787/19 Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 08 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року, відмовив у задоволенні позову Підприємства.

Відповідно до підпункту 20.1.4. пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Документальна позапланова перевірка здійснюється якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (підпункт 78.1.1 пункту 78.1. статті 78 ПК України).

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Пункт 81.1 статті 81 ПК України встановлює, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до пункту 81.2 статті 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.

У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт відмови в отриманні акта та/або наданні письмових пояснень до нього.

Згідно з пунктом 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Відповідно до підпункту 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України арешт майна може бути застосовано, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Арешт може бути накладено контролюючим органом на будь-яке майно платника податків, крім майна, на яке не може бути звернено стягнення відповідно до закону, та коштів на рахунку платника податків (пункт 94.4 статті 94 ПК України).

Згідно з пунктом 94.6 статті 94 ПК України, арешт коштів на рахунку платника податків здійснюється виключно на підставі рішення суду шляхом звернення контролюючого органу до суду.

Звільнення коштів з-під арешту банк або інша фінансова установа здійснює за рішенням суду.

Адміністративний арешт майна платника податків є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Законодавцем в положеннях податкового законодавства розрізнюються два види арешту, а саме арешт майна та арешт коштів на рахунку платника.

Підстави для застосування як адміністративного арешту майна, так і арешту коштів на рахунках платника податків, є універсальними та визначені пунктом 94.2 статті 94 ПК України. Обидва види арешту, за загальним правилом, застосовуються з однакових підстав і розрізняються лише процедурою застосування - або за рішенням керівника податкового органу (щодо майна, відмінного від коштів), або за рішенням суду (арешт коштів).

Положення статті 94 ПК України не визначає послідовності процедур застосування адміністративного арешту майна та адміністративного арешту коштів.

Натомість приписи статті 94 ПК України викладаються в єдиному контексті та відповідні правові норми регулюють як правовідносини, що виникають при накладенні адміністративного арешту майна, так і арешту коштів платника податків.

Отже арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Таким чином, арешт коштів на рахунках платника можливий як з підстав передбачених підпунктом 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України так і з підстав передбачених пунктом 94.2 статті 94 ПК України, зокрема у разі недопуску платником податків до проведення перевірки.

Норми підпункту 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 та пункту 94.2 статті 94 ПК України не створюють конкуренцію правових норм та регулюють різні правовідносини. Норми пункту 94.2 ПК України визначають підстави для застосування арешту як майна, так і коштів платника податків, за підстав визначених у зазначеному пункті. Натомість підпункт 20.1.33 пункту 20.1 статті 20 ПК України підлягає застосуванню виключно у випадку неможливості погашення податкового боргу платником у разі, якщо у такого платника відсутнє майно та/або його балансова вартість менша суми податкового боргу, та /або таке майно не може бути джерелом погашення податкового боргу.

Таким чином, законодавець передбачив два види арешту майна в залежності від підстав та порядку його застосування: адміністративний арешт майна, в тому числі грошових коштів на банківському рахунку, як спосіб забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом, який в залежності від виду майна застосовується за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу або судовим рішенням; арешт коштів та інших цінностей платника податків, що знаходяться у банку, який застосовується за рішенням суду як спосіб забезпечення погашення податкового боргу, підставою для застосування якого є відсутність або недостатність у платника податків майна для погашення податкового боргу.

Аналогічні висновки Верховного Суду викладені в постановах від 15 травня 2020 року у справі №813/890/18, від 24 квітня 2020 року у справі №821/1158/15-а, від 12 листопада 2019 року у справі № 813/3944/17.

Відтак, з огляду на те, що у контролюючого органу були наявні законні підстави для проведення документальної позапланової виїзної перевірки Підприємства, призначеної наказом №308 від 14 лютого 2019, що підтверджено судовим рішенням у справі №160/1787/19, яке набрало законної сили, суд апеяційної інстанції дійшов висновку, що відмова платника податків від проведення такої перевірки є підставою для задоволення позову та застосування адміністративного арешту коштів, які перебувають на рахунках Підприємства.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, позовні вимоги належить задовольнити.

Керуючись ст. ст. 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за позовом Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби до Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром» про застосування арешту коштів на розрахункових рахунках скасувати.

Позов задовольнити.

Здійснити арешт коштів на рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю «Август Пром»

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_1

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_2

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_3

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» НОМЕР_4

Акціонерний банк «Південний» НОМЕР_5

Акціонерний банк «Південний» НОМЕР_5

Акціонерний банк «Південний» НОМЕР_5

Акціонерний банк «Південний» НОМЕР_5

АТ «АЛЬФА-БАНК» У М. КИЄВІ НОМЕР_6

АТ «АЛЬФА-БАНК» У М. КИЄВІ НОМЕР_6

АТ «АЛЬФА-БАНК» У М. КИЄВІ НОМЕР_6

АТ «АЛЬФА-БАНК» У М. КИЄВІ НОМЕР_6

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.

Постанова у повному обсязі складена 06 серпня 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш