Справа № 947/15624/20
Суддя: Маломуж А. І.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/115/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Маломуж А.І.,

за участі секретаря судового засідання - Абухіної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними, зобов`язання відшкодувати шкоду,-

ВСТАНОВИВ:

11.06.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними, зобов`язання відшкодувати шкоду, в якому, просить суд: визнати протиправною постанову серії про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 672698 від 30.05.2020 року; визнати протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо тимчасового затримання шляхом евакуації на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів 30.05.2020 року автомобілю, державний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 на праві власності; стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань шляхом списання коштів на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) матеріальну шкоду у розмірі 3107 (три тисячі сто сім) гривень та моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень, спричинені внаслідок незаконних дій працівника Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції; стягнути з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (65114, м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 5, ) за рахунок бюджетних асигнувань шляхом списання коштів на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 000 (дванадцять тисяч) гривень та на судовий збір в розмірі 840,80 грн.

В обґрунтування позову посилається на те, що постанову винесено з порушенням вимог закону, не надано йому можливості надати пояснення, розгляд справи не проводився, а просто було вручено копію постанови вже після евакуації авто на штрафмайданчик, позивач вимушений був витрачати свій час та сили на спілкування з поліцією та забирати своє авто зі штрафмайданчика, змушений був оплатити витрати по транспортуванню та зберіганню транспортного засобу за три дні, оскільки на вихідних йому автомобіль повернуто не було, що і завдало йому моральної шкоди.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 19.06.2020 року адміністративний позов був прийнятий до розгляду та призначено справу до слухання в порядку спрощеного провадження.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив його задовольнити.

Представник відповідача УПП в Одеській області в судовому засіданні просив у задоволені позову відмовити, посилаючись на його безпідставність.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Гупалюк Е.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серп ДПО18 № 672698 від 30.05.2020, з фабули якої вбачається, що 30.05.2020 року приблизно о 11:45 год. позивач здійснив зупинку та стоянку транспортного засобу Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_3 в м. Одеса, на вул. Аркадійська алея, 1 з порушенням п.п.15.10.д) Правил дорожнього руху, де відстань між суцільною лінією розмітки і транспортним засобом, що зупинився, менше 3 м., чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП. Вказаною постановою на особу накладено штраф у розмірі 510, 00 грн.

Відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати передбачені ними вимоги, а особи, які порушують їх, відповідно до п. 1.9. цих Правил несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пунктом 17.1 Правил дорожнього руху України визначено, що на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух; не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом; у випадках, визначених Законом України «Про екстрену медичну допомогу», надавати необхідну домедичну допомогу та вживати всіх можливих заходів для забезпечення надання екстреної медичної допомоги, у тому числі потерпілим внаслідок дорожньо-транспортних пригод.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачена відповідальність у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів, зокрема, за порушення проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах.

Згідно зі ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 2, 3 ст. 122, ст. 126 КУпАП розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2, ч. 3 та 4 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КУпАП України встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд зазначає, що фотокартки, надані до суду повністю підтверджують факт вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Так, з фотокарток вбачається, що позивач на транспортному засобі транспортного засобу Mitsubishi Lancer реєстраційний номер НОМЕР_3 , дійсно здійснив зупинку/стоянку на смузі для маршрутних транспортних засобів.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП України, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме фотокартками, які суд вважає належними та допустимими.

З огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ДПО18 № 672698 від 30.05.2020 року про застосування до ОСОБА_1 штрафу за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, є правомірною та підстави для її скасування відсутні, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дії Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції щодо тимчасового затримання шляхом евакуації на спеціальний майданчик для зберігання транспортних засобів 30.05.2020 року автомобілю, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 260 КУпАП з метою припинення адміністративних правопорушень, для забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються тимчасове затримання транспортного засобу.

У відповідності до ст. 265-2 КУпАП у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора.

У відповідності до п. 1 Розділу XII «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» тимчасове затримання транспортного засобу поліцейським проводиться у випадках, передбачених статтею 265-2 КУпАП, зокрема, у разі коли неможливо усунути причину затримання на місці виявлення адміністративного правопорушення, і передбачає примусове припинення використання такого транспортного засобу шляхом його блокування за допомогою технічних пристроїв або доставляння на спеціальний майданчик чи стоянку, якщо транспортний засіб створює значні перешкоди дорожньому руху.

Суд зазначає, що вище встановлена правомірність постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, то суд приходить до висновку, що інспектор мав право проводити тимчасовий огляд та тимчасове затримання транспортного засобу позивача, у зв`язку із чим дані позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Також, не підлягають задоволенню позовні вимоги, про задоволення яких просить позивач про стягнення моральної шкоди, оскільки вони є похідними від попередніх.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності дій відповідача, а відповідач, як суб`єкт владних повноважень - довів обґрунтованість своїх дій.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази, проаналізувавши положення ПДР України, суд прийшов до переконання що обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 672698 від 30.05.2020 року, знайшли своє підтвердження, і вони вказують на вчинення адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 . Посилання водія ОСОБА_1 на відсутність факту порушення ним ПДР спростовуються наданим стороною відповідача фотографіями, з яких вбачається факт вчинення адміністративного правопорушення, тому суд вважає їх надуманими та такими, що спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності, та вбачає дану постанову в частині визнання винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення законною.

Керуючись ст. ст. 2-15, 19-21, 72-79, 121, 122, 159-164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 293-295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 9) про визнання протиправною та скасування постанови, визнання дій протиправними, зобов`язання відшкодувати шкоду відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання П`ятому апеляційному адміністративному суду через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.08.2020 року.

Суддя Маломуж А. І.