Справа № 320/2889/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Епель О.В.
УХВАЛА

03 серпня 2020 року Справа № 320/2889/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Епель О.В., суддів: Губської Л.В., Черпіцької Л.Т. у м. Києві, перевіривши клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 адміністративний позов було задоволено.

22 жовтня 2019, не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Київській області вперше подало апеляційну скаргу, яку ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 було залишено без руху з підстав несплати судового збору.

Далі, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу повернуто внаслідок не усунення її недоліків.

У травні 2020 року відповідач - Головне управління ДПС у Київській області, зазначаючи себе правонаступником Головного управління ДФС у Київській області, повторно подало апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2020 року у задоволенні зазначеного клопотання було відмовлено, а апеляційну скаргу - залишено без руху через пропуск строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та надано апелянту строк для усунення недоліків.

Апелянтом повторно було подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, у задоволенні якого ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.07.2020 було відмовлено.

Апелянтом втретє подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Перевіривши зазначене клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Так, відповідно до статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Суд встановив, що оскаржуване рішення було винесено 24 вересня 2019 року, а дана апеляційна скарга подана 05 травня 2020 року, що підтверджується відтиском штампу на конверті, тобто зі спливом тридцятиденного строку, регламентованого статтею 295 КАС України.

При цьому, у поданому повторному клопотанні апелянт знову не зазначає поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Разом з тим, дотримання строків оскарження судового рішення є однією з гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Такі строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

У свою чергу, статтею 44 КАС України регламентовано обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку звернення до суду визнаються лише ті, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

При цьому, колегія суддів також враховує висновки Європейського Суду з прав людини, викладені в рішенні по справі "Лелас проти Хорватії", відповідно до яких, держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу.

Крім того, у справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

У свою чергу, згідно зі ст. 17 Закон України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ практику Суду як джерело права.

Таким чином, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи загалом, і орган доходів і зборів зокрема, зобов`язані діяти в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно.

При цьому, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07.07.1989 у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження у цій справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 295, 298, 321, 325, ст.ст. 328-331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач

Судді: