Справа № 640/3404/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ № 640/3404/20

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши у письмовому порядку за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Дочірнього підприємств «Рутекс Керам» Товариства з обмеженою відповідальністю «Рутекс Керам» до Головного управління ДПС у Донецькій області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень,

У С Т А Н О В И В :

Дочірнє підприємство «Рутекс Керам» Товариства з обмеженою відповідальністю «Рутекс Керам» (позивач, ДП «Рутекс Керам») звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (відповідач 1, ГУ ДПС у Донецькій області), Державної податкової служби України (відповідач 2, ДПС України), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000045402 від 15.11.2019 про завищення суми бюджетного відшкодування на 7 594 058 грн та застосування штрафних санкцій у сумі 3 797 029 грн;

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення № 000046402 від 15.11.2019 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 166 956 грн;

- визнати протиправними та скасувати рішення ДПС України від 30.01.2020 № 3868/6199-00-08-05-01-06 про результати розгляду скарги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у нього наявні усі передбачені чинним законодавством первинні документи, що підтверджують як здійснення реальної господарської діяльності, так і взаємовідносини з відповідними контрагентами. Зокрема, у позивача наявні первинні документи щодо руху глини на складі порту, що належно відображено у бухгалтерському обліку, у зв`язку з цим позивач не погоджується із висновком відповідача 1 щодо того, що підприємством глину списано без проведення відповідного коригування в податковому обліку платника податків. Зважаючи на це, позивач вважає викладені в акті перевірки висновки відповідача 1 такими, що не відповідають дійсності та не ґрунтуються на приписах чинного законодавства України, відтак, прийняті на їх підставі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В частині позовних вимог, звернених до відповідача 2, позивач зауважив, що переглядаючи в порядку адміністративного оскарження зазначені податкові повідомлення-рішення останній не виконав передбаченого статтею 56 Податкового кодексу України обов`язку доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним. На думку позивача, у рішенні про результати розгляду скарги відповідач 2 обмежився лише викладенням окремої інформації з Акту перевірки, натомість, ним не здійснено ані дослідження доказів, які були долучені до скарги, ані спростовано жодного з тверджень, викладених у скарзі.

Відповідач 1 проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, зазначаючи, що позивачем сформовано податковий кредит з придбання сировини, робіт, послуг, які використано для видобування глини, при тому, що глину списано, але не проведено відповідного коригування в податковому обліку платника податків. Внаслідок чого позивачем не нараховане податкове зобов`язання з ПДВ, а також не складені та не зареєстровані податкові накладні у встановлений термін. Також віповідач-1 зауважив, що позивачем не надано повний пакет документів, які підтверджують взаємовідносини з постачальниками товарів (робіт, послуг) згідно укладених договорів про надання транспортно-експедиторських послуг та про виконання робіт з видобутку товарної глини.

Відповідач 2 у відзиві зазначив, що в частині позову про скасування рішення про розгляд скарги слід відмовити, оскільки таке рішення, прийняте за результатами вирішення податкового спору у порядку досудового врегулювання, не створює, не змінює та не припиняє будь-яких прав та обов`язків.

У судове засідання 21.05.2020 учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Представник позивача заявив про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження. Жодного документа від представника відповідача з приводу судового засідання не надходило.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України).

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта (ч. 9 ст. 205 КАС України).

Оскільки представником позивача виявлено бажання здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження, у судових засіданнях досліджено всі обставини, що мають значення для вирішення спору по суті, а неявка відповідачів без повідомлення причин не перешкоджає подальшому розгляду справи, дана адміністративна справа розглядається у письмовому порядку.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

Головним управління ДПС у Донецькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ДП «Рутекс Керам» ТОВ «Рутекс Керам» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації за липень 2019 року, за результатами якої складено акт перевірки від 16.10.2019 № 88/05-99-04-02/31727271.

У висновках акту перевірки зазначено порушення п. п. 14.1.18, пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, пунктів 198.1, 198.2, 198.3, 198.5 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого:

- занижено суму податкових зобов`язань за операціями, що оподатковуються за основною ставкою у сумі 165564 грн (рядок 9 декларації);

- завищено від`ємне значення між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту у сумі 7761014 грн (рядок 19 декларації);

- завищено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку на суму 7594058 грн (рядок 20.2.1 декларації);

- завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 166956 грн (рядок 21 декларації).

Позивач, не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки № 88/05-99-04-02/31727271 від 16.10.2019 в частині заниження суми податкових зобов`язань та завищення суми бюджетного відшкодування, звернувся до податкового органу з запереченнями вх. № 119 від 28.10.2019.

За результатами розгляду заперечень ДП «Рутекс Керам» ТОВ «Рутекс Керам» Головним управлінням ДПС України у Донецькій області було надано відповідь, якою визнано правомірними порушення, встановлені в ході документальної позапланової невиїзної перевірки позивача.

На підставі акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.11.2019:

- № 000045402, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 594 058 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 3 797 029 грн;

- № 000046402, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 166 956 грн.

У подальшому, не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної податкової служби України.

Рішенням відповідача 2 від 30.01.2020 № 3868/6199-00-08-05-01-06 позивачу відмовлено в задоволенні скарги, відповідно, оскаржувані податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Також пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це не можливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Таким чином, господарські операції мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначено також підпунктом 1.2 пункту 1 та підпунктом 2.1 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, яке затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення).

Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксуються та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно з пунктом 2.4 Положення первинні документи (на паперових і машинолічильних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи. Від імені яких складений документи, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Досліджуючи фактичність проведення господарських операцій та їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, правомірність формування податкового кредиту та заявленої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість судом встановлено наступне.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичний осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом господарської діяльності позивача є добування піску, гравію, глин і каоліну (код КВЕД 08.12).

У межах здійснення господарської діяльності за період, який підлягав перевірці, позивачем було укладено ряд господарських договорів. Зокрема, договори підряду з виконання розкривних та видобувних робіт з ПрАТ ВО «Донбасекскавація» та ПрАТ «Веско».

Технологічний процес виконання розкривних робіт та робіт з видобутку товарної глини, що виконує ПрАТ ВО «Донбасекскавація» та ПрАТ «Веско», передбачає видобуток товарної глини після розкривних робіт. Зазначені роботи виконують за допомогою екскаваторів, що завантажують гірську масу в автотранспорт, який вивозить її у відвал. Кожна вказана дія враховується водієм екскаватора та водієм автотранспорту, результати якої реєструються в журналі обліку розкривних робіт. Зазначений журнал ведуть ПрАТ ВО «Донбасекскавація», ПрАТ «Веско» і позивач та він є оперативним звітом. Крім оперативного звіту, відповідно до умов договорів, проводяться маркшейдерські заміри, результати яких оформлюються відповідною довідкою (додаток №9), дані таких замірів переносяться до щомісячного звіту про виконання гірничих робіт. Кількість годин роботи техніки підтверджується відомостями роботи техніки, що підписуються представниками обох сторін договору (додаток №10).

Технологічний процес селективного видобутку глини відбувається згідно Технічних умов ТУ У 14.2-1:2011 із змінами № 3 та ТУ У 14.2-1:2011 від 02.07.2019 (додаток №11). Згідно якості глини визначається марка глини, тобто її сорт. Кожен сорт видобувається окремо, транспортується на склади та зберігається в окремих штабелях.

Глина в залежності від якості та сорту зберігається на 3-х складах: прирейковий склад; прикар`єрний склад; проміжний склад.

Переміщення видобутої глини з кар`єру на прирейковий склад оформлюється накладними (додаток № 12). Облік видобутої глини на прирейковому складі здійснюється вагарем на автоваговій після зважування кожного автомобіля.

В журналі обліку приймання видобутку глини на склад реєструється чиста вага глини (додаток №13).

Результати добового видобутку глини вносяться в таблицю «Рух продукції», що ведеться в електронній формі, яку заповнює завідувач складом глини (додаток № 14).

Облік глини на прикар`єрному та проміжному складі ведеться на підставі висновків маркшейдерських замірів та відображається в щомісячному Звіті про виконання плану гірничих робіт (додаток №15).

Зазначений звіт є консолідованим документом, що відображає рух товарної глини між складами, та використовується бухгалтерією для підтвердження даних щодо об`ємів робіт, зазначених в складених актах виконаних робіт.

На підтвердження вищезазначених технологічних процесів позивачем були надані документи, зокрема, копія довідки про результати маркшейдерського заміру; копія Технічних умов ТУ У 14.2 -1:2011 (із змінами) № 3 від 02.07.2019; копія журналу обліку приймання видобутку глини на склад за липень 2019 року; копія таблиці «Рух продукції» за липень 2019 року; копія звіту про виконання плану гірничих робіт за липень 2019 року. Судом встановлено, що зазначені документи були надані позивачем відповідачу під час перевірки, жодних зауважень щодо наведеної технології видобування, а також форми та змісту наданих на її підтвердження документів від податкового органу не надходило. Зазначені первинні документи містять необхідні реквізити, які дозволяють ідентифікувати зміст та обсяг технологічних операцій з видобування глини.

Також судом встановлено, що господарські відносини позивача з ПрАТ ВО «Донбасекскавація» ґрунтуються на договорі № 27-12/2018 від 27.12.2018 (додаток №16), відповідно до умов якого ПрАТ ВО «Донбасекскавація» (Виконавець) зобов`язується виконати роботи в кар`єрі позивача.

Згідно з умовами договору перелік робіт визначений в розділі 1 договору та складається з:

- розкривних робіт (відкриті гірничі роботи з виймання та переміщення порід (розкриву), що покривають корисну копалину, з метою підготовки її запасів до виймання). Включають всі витрати з навантаження ґрунту в самоскиди, транспортуванні ґрунту на відвал, роботи на відвалі, будівництва та утримання технологічних доріг, пилоподавлення, чищенні кузовів від налипання ґрунту, а також підсипка технологічних доріг в разі неможливості проїзду автотранспорту;

- робіт з видобутку товарної глини, включаючи селективну виїмку корисної копалини, навантаження авто транспортування на прирейковий склад глини, повне утримання внутрішньокар`єрних доріг до виїзду на технологічну дорогу;

- надання послуг механізмами погодинно на об`єктах позивача.

Роботи здійснюються ПрАТ ВО «Донбасекскавація» зі своїх матеріалів і своїми засобами.

Місце розташування кар`єру: Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Зеленопілля.

Строки та об`єми робіт, які повинен виконати Виконавець, обумовлюються та позначаються в Календарному графіку виконання робіт на поточний календарний рік та оформлюються відповідним Додатком №1, який є невід`ємною частиною договору. До початку виконання робіт маркшейдерські служби обох сторін сумісно проводять заміри в кар`єрі. Наприкінці кожного звітного місяця, маркшейдерські служби проводять виміри в кар`єрі, по результатам яких складається Акт маркшейдерського виміру. Акт виконаних робіт складається Виконавцем по факту виконання робіт на підставі Акту маркшейдерських вимірів та на підставі підписаних Замовником довідок роботи механізмів Виконавця, які надавали послуги погодинно. Замовник зобов`язаний підписати наданий Виконавцем Акт виконаних робіт протягом 5 (п`яти) днів.

Вартість робіт за договором відображається у Додатку № 2 «Специфікація». Вартість робіт за договором може змінюватися в більшу або меншу сторону у разі зміни ціни на дизельне паливо. Вартість дизельного палива визначається виходячи із ціни погодженої сторонами, яка не повинна перевищувати середньої ціни по регіону на момент закупівлі, оформлюється Протоколом узгодження договірної ціни на дизельне паливо, який є невід`ємною частиною договору (п. 4.3. договору).

Оплата за виконані роботи проводиться два рази на місяць згідно рахунку на оплату, що виставляється Виконавцем:

- на підставі Акту виконаних робіт 15 числа звітного місяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт;

- на підставі Акту виконаних робіт останнього числа звітного місяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Витрати на передислокацію необхідної техніки в одну сторону покриває Замовник згідно розрахунків Виконавця.

Усі розбіжності та спори, що можуть виникнути між сторонами у зв`язку з виконанням договору, вирішуються шляхом переговорів.

У випадку, якщо сторони в результаті переговорів не змогли дійти взаємної згоди щодо виниклих розбіжностей, а також у випадку, якщо одна зі сторін ухиляється від проведення переговорів, спір розглядається у судовому порядку згідно чинного законодавства.

Договір набрав чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2019, але до повного виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до договору.

На підтвердження виконання умов договору № 27-12/2018 від 27.12.2018 позивачем було надано первинні документи, зокрема:

- копію акту приймання виконаних підрядних робіт за липень 2019 року № 24 від 15.07.2019; № 25 від 15.07.2019 року; № 26 від 31.07.2019 (додаток № 17);

- копію довідок про вартість виконаних підрядних робіт та витрати за липень 2019 року від 15.07.2019 та від 31.07.2019 (додаток № 18);

- копію розрахунку узгодження договірної ціни в липень за виконані обсяги робіт з вартістю дизельного палива на кар`єрі станом на 15.07.2019 та станом на 31.07.2019 (додаток № 19);

- копію протоколу про узгодження ціни на дизельне паливо до договору

№ 27-12/2018 від 27.12.2018 року від 15.07.2019 та від 31.07.2019 (додаток № 20);

- копії довідок про результати маркшейдерського заміру від 15.07.2019 та 31.07.2019 (додаток № 9);

- копії накладних щодо переміщення видобутої глини з кар`єру на прирейковий склад за липень 2019 року - 13 шт. (додаток № 21);

- копії довідок роботи техніки (години) за липень 2019 року - 23 шт. (додаток № 22);

- копії відомостей роботи техніки на кар`єрі за липень 2019 року - 2 шт. (додаток № 23);

- копії рахунків №№ 51,52 від 15.07.2019 та № 55 від 31.07.2019 (додаток № 24).

Щодо ненадання позивачем для перевірки документів, які підтверджують придбання дизельного пального, то суд зауважує, що договором № 27-12/2018 від 27.12.2018 не покладено відповідний обов`язок із такого підтвердження на позивача, а передбачений двосторонній порядок дій за участі обох сторін договору, який полягає у погодженні сторонами вартості дизельного пального шляхом підписання протоколу узгодження договірної ціни на дизельне паливо. За змістом договорів ціна за дизельне паливо включена до вартості послуг. До того ж, в матеріалах справи наявні копії протоколів про узгодження ціни на дизельне паливо до договору № 27-12/2018 від 15.07.2019 та від 31.07.2019 та копії розрахунків узгодження договірної ціни в липні за виконані обсяги робіт з вартістю дизельного палива на кар`єрі станом на 15.07.2019 та станом на 31.07.2019, які дозволяють встановити кількість та вартість дизельного палива за відповідний звітний період. Отже, суд не приймає до уваги доводи відповідача 1 в цій частині.

Суд погоджується із відповідними доводами позивача щодо того, що вимоги до оформлення первинних документів визначені ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, що затверджене наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995. Складання та оформлення вищезазначених первинних документів передбачено діючими нормами законодавства та умовами договору № 27-12/2018 від 27.12.2018. Жодних інших додаткових вимог до первинних документів законодавством не встановлено.

Дослідивши вищенаведені документи суд дійшов висновку, що вони повною мірою відображають господарські взаємовідносини позивача з ПрАТ ВО «Донбасекскавація» у перевіряємому періоді, згідно укладеного договору № 27-12/2018 від 27.12.2018, містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Суд критично ставиться до викладених в акті перевірки та у відзиві висновків відповідача 1, що позивачем не надано повний пакет документів, який підтверджує взаємовідносини з постачальником товарів (робіт, послуг) згідно з укладеним договором на виконання робіт з видобутку товарної глини, якими, на думку відповідача 1, є документи щодо транспортування видобутої глини від родовища до складу, подорожні листи, документи, які підтверджують оприбуткування глини на склад, підтвердження виконаних робіт технікою, технічне обслуговування авто, а також документи на придбання дизельного пального. Оскільки надані позивачем документи складені на підставі та на виконання умов договору, обумовлені специфікою сфери їх застосування відповідно до описаного вище технологічного процесу, а тому суд вважає їх достатніми для того, аби встановити дійсний економічний зміст операцій та добросовісність позивача при їх здійсненні. Протилежне ж - є втручання податкового органу у господарську діяльність платника податків.

Також судом встановлено, що 27.05.2019 між позивачем (Замовник) та ПрАТ «Веско» (Виконавець) укладено договір № 362 від (із змінами) (додаток № 25). Виконавець зобов`язується виконати роботи в кар`єрі Замовника, а саме, роботи з видобутку товарної глини (комплекс робіт включає селективну виїмку корисної копалини, навантаження авто і транспортування на прирейковий склад глини), роботи з транспортування товарної глини поміж складами (комплекс робіт включає навантаження авто і транспортування з при кар`єрного складу на прирейковий склад глини), роботи по зачистці видобувного пласта (включають всі витрати з навантаження ґрунту в самоскиди, транспортування ґрунту на відвал), розкривні роботи (пісок) (включають всі витрати з навантаження ґрунту в самоскиди, транспортування ґрунту на відвал), розкривні роботи (некондиційна глина) (включають всі витрати з навантаження некондиційної глини в самоскиди та транспортування її на відвал), надання послуг механізмами погодинно на об`єктах Замовника, а Замовник зобов`язується прийняти ці роботи та оплатити їх відповідно до умов договору.

Вартість робіт за договором визначається на підставі протоколу узгодження договірної ціни (додаток № 2 до договору № 362 від 27.05.2019), який є невід`ємною частиною договору і орієнтовно складає 30 655 167,00 грн без ПДВ з урахуванням вартості дизельного палива.

Роботи здійснюються Виконавцем зі своїх матеріалів і своїми засобами. Місце розташування кар`єру Замовника: Донецька обл., Бахмутський р-н, с. Зеленопілля.

Строки та об`єми робіт, які повинен виконати Виконавець, обумовлюються та позначаються в Заявках на виконання робіт від Замовника та оформлюються відповідним Додатком № 1 до договору № 362 від 27.05.2019, який є невід`ємною частиною договору. До початку виконання робіт маркшейдерські служби обох сторін сумісно проводять заміри в кар`єрі.

Наприкінці кожного звітного місяця, маркшейдерські служби проводять виміри в кар`єрі, по результатам якого складається Акт маркшейдерського виміру. Акт виконаних робіт складається Виконавцем по факту виконання робіт на підставі Акту маркшейдерських вимірів та на підставі підписаних Замовником довідок роботи механізмів Виконавця, які надавали послуги погодинно. Замовник зобов`язаний підписати наданий Виконавцем Акт виконаних робіт протягом 5 (п`яти) днів.

Вартість дизельного палива визначається щомісячно виходячи з ціни, погодженої сторонами на момент закупівлі, оформляється протоколом узгодження договірної ціни на дизельне паливо.

Умови оплати: оплата проводиться два рази на місяць згідно рахунку на оплату, виставленим Виконавцем:

- на підставі Акту виконаних робіт 15 числа звітного місяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт;

- на підставі Акту виконаних робіт останнього числа звітного місяця протягом 5 (п`яти) робочих днів з дня підписання сторонами Акту виконаних робіт.

Усі розбіжності та спори, що можуть виникнути між сторонами у зв`язку з виконанням цього договору, вирішуються шляхом переговорів. У випадку, якщо сторони в результаті переговорів не змогли дійти взаємної згоди щодо виниклих розбіжностей, а також у випадку, якщо одна зі сторін ухиляється від проведення переговорів, спір розглядається у судовому порядку згідно чинного законодавства.

Договір набрав чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2019, але не раніше повного виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до договору.

Технологічний процес виконання розкривних робіт, робіт з видобутку товарної глини, селективного видобутку глини, що виконує ПрАТ «Веско» відповідно до договору № 362 від 27.05.2019, та документальне оформлення цих процесів збігається із зазначеним вище технологічним процесом при здійсненні співпраці з ПрАТ ВО «Донбасекскавація».

На підтвердження виконання умов договору № 362 від 27.05.2019 позивачем були надані первинні документи, зокрема:

- копія договору № 362 від 27.05.2019 (із змінами та додатками) (додаток № 25);

- копія акту приймання виконаних підрядних робіт за липень 2019 року

№ 3028 від 31.07.2019 (додаток № 26);

- копії протоколів про узгодження ціни на дизельне паливо до договору

№ 362 від 27.05.2019 та від 31.07.2019 (додаток № 27);

- копія довідок оперативного обліку виконаних робіт за липень 2019 року (додаток № 28);

- копії довідок роботи техніки (години) за липень 2019 року - 7 шт. (додаток № 29);

- копії відомостей роботи техніки на кар`єрі за липень 2019 року - 1 шт. (додаток № 30,);

- копії накладних щодо переміщення видобутої глини з кар`єру на прирейковий склад за липень 2019 року - 47 шт. (додаток № 31);

- копія акту щодо перевезення глини з прикар`єрного складу на прирейковий від 22.07.2019 (додаток № 32);

- копія рахунку № 2438 від 31.07.2019 року (додаток № 33).

Дослідивши вищенаведені первинні документи суд дійшов до висновку про те, що вони повною мірою відображають господарські взаємовідносини позивача з ПрАТ «Веско» у перевіряємому періоді, згідно укладеного договору № 362 від 27.05.2019, містять відомості про господарські операції та підтверджують їх здійснення.

Судом встановлено, що експедитором з організації перевезення глини зі складу позивача станції Курдюмівка (селище Курдюмівка) до ст. Жовтнева (м. Миколаїв) є ТОВ «Рутекс Керам».

Відповідно до договору транспортної експедиції № 03/05 від 03.05.2012 (додаток № 34) ТОВ «Рутекс Керам» здійснює організацію транспортного експедиційного обслуговування (ТЕО) вантажів позивача, а також доставку вантажів у залізничному составі до пункту призначення.

Згідно умов цього договору позивач виступає Замовником, а ТОВ «Рутекс Керам» виступає Виконавцем.

Виконавцю надається лист-заява щодо надання необхідної кількості вагонів. Замовник у вагони Виконавця завантажує глину на своєму складі, де знаходиться під`їзна колія. Кожний вагон зважується на підставі чого складається та підписується ЖД накладна в електронному вигляді.

Вагони зі складу прямують через станцію Курдюмівка (селище Курдюмівка) до ст. Жовтнева(м. Миколаїв). В кінці кожного місяця складається акт здачі-прийняття вантажу у загальній кількості за весь місяць, в якому фіксується кількість вагонів та вага глини, а також акт здачі-прийняття робіт (надання послуг), складений згідно розцінок, діючих на момент виконання доручення Замовника, з реєстром звітів до кожного акту, у якому надається перелік кожного відвантаженого вагона з вагою та вартістю.

На підтвердження виконання умов договору транспортної експедиції № 03/05 від 03.05.2012 позивачем надано наступні первинні документи:

- копія договору транспортної експедиції № 03/05 від 03.05.2012 (із змінами та доповненнями) (додаток № 34);

- копія акту надання послуг № № 29, 32 від 31.07.2019 (додаток № 35);

- копія звіту до акту наданих послуг № № 29, 32 від 31.07.2019 (додаток № 36);

- додатки до акту надання послуг №№ 29, 32 від 31.07.2019 - копії актів надання послуг від 31.07.2019 № № 149, 150, 151, 152 та копії звітів до актів надання послуг (ТОВ «Норс Бізнес Груп») (додаток № 37);

- додатки до акту надання послуг № № 29, 32 від 31.07.2019 - копії актів надання послуг від 31.07.2019 № 124 та копії звітів до актів надання послуг (ТОВ «ТОВ Українська Торгівельна-Логістична Компанія») (додаток № 38);

- копія акту надання послуг № 28 від 31.07.2019 (додаток № 39);

- додатки до акту надання послуг № 28 від 31.07.2019 - копія особового рахунку (з додатками) (ВСП Лиманський) (додаток № 40);

- копія акту прийому-передачі вантажу від 31.07.2019 № б/н (додаток № 41);

- копія листа-заяви від 30.06.2019 № 65/1 на кількість вагонів для перевезення глини (додаток № 42);

- копії накладних на перевезення залізничним транспортом за липень 2019 року (додаток № 43).

Також судом встановлено, що експедитором з організації транспортного експедирування в порту Дочірнього підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» м. Миколаїв є ТОВ «АСТ-Логистик».

Відповідно до договору транспортного експедирування № 01/2018 від 10.07.2018 ТОВ «АСТ-Логистик» зобов`язується за плату і за рахунок позивача організувати перевалку глини позивача на експорт через порти України. Маршрути, обсяги, найменування та вартість послуг з організації перевалки глини, терміни їх виконання узгоджуються в Додатках до договору.

Відповідно до умов договору експедитор організовує роботи з вивантаження глини з вагонів і її розміщення на відкритому складі порту, веде облік вантажу, що надійшов в порт. Залишки глини на складі порту підтверджуються документом - Рух глини на складах (причалах) Державного підприємства «СК» Ольвія» м. Миколаїв (додаток № 44).

Оплату вартості транспортного експедирування Замовник робить авансовим платежем. Сума авансового платежу розраховується від заявленого об`єму суднової партії вантажу і узгодженої в Додатках до договору ставки транспортного експедирування. Оплата здійснюється на підставі рахунку «Експедитора». Грошові кошти мають надійти на розрахунковий рахунок «Експедитора» до прибуття в порт теплохода під навантаження Вантажу. Остаточні розрахунки між сторонами здійснюються на протязі 14 календарних днів від дати коносамента. Після проведення остаточних розрахунків оформляється акт виконаних робіт. В актах виконаних робіт відвантажена кількість глини підтверджується ВТД та відомістю «Рух глини на складах (причалах) Державного підприємства «СК» Ольвія» м. Миколаїв.

Позивач відшкодовує «Експедитору» витрати, пов`язані із зберіганням вантажу. Вартість такого зберігання встановлюється сторонами в договорі. Оплата вартості зберігання вантажу в порту здійснюється на підставі відомостей зберігання вантажу.

Всі суперечки і розбіжності, що виникають за договором, сторони вирішують шляхом дружніх переговорів.

У разі неможливості врегулювання суперечок і розбіжностей шляхом переговорів, суперечки передаються на розгляд Господарського суду, відповідно до Господарського процесуального кодексу України.

Договір набув чинності з моменту його підписання і скріплення печатками обох сторін, з терміном дії до 31.12.2019. У випадку, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення терміну дії договору письмово не повідомить іншу сторону про розірвання договору, то він вважається автоматично пролонгованим на кожний наступний календарний рік.

На підтвердження виконання умов договору транспортного експедирування № 01/2018 від 10.07.2018 позивачем надано наступні первинні документи:

- копія договору транспортного експедирування № 01/2018 від 10.07.2018 (зі змінами та доповненнями) (додаток № 45);

- копія акту виконаних робіт від 17.07.2019 № б/н (додаток № 46);

- додаток до акту виконаних робіт від 17.07.2019 № б/н - копія рахунку-фактури від 17.07.2019 № 01/19 (додаток № 47);

- копія відомості зберігання вантажу (ДП «СК «Ольвія») (додаток № 48);

- копія акту виконаних робіт від 28.07.2019 № б/н (додаток № 49);

- додаток до акту виконаних робіт від 28.07.2019 № б/н - копія рахунку-фактури від 22.07.2019 № 02/19-П, 02/19 від 28.07.2019 на проміжний драфт-сюрвейт № 91 234 від 28.07.2019 (ПІІ у формі ТОВ «БЮРО ВЕРІТАС УКРАЇНА) (додаток № 50);

- копія відомості зберігання вантажу (ДП «СК «Ольвія») (додаток № 51);

- копія акту виконаних робіт від 29.07.2019 № б/н (додаток № 52);

- копія рахунка-фактури від 29.07.2019 № 03/19 (додаток № 53);

- додаток до акту виконаних робіт від 29.07.2019 № б/н - копія рахунку-фактури від 29.07.2019 № 829 (ДП «СК «Ольвія») (додаток № 54);

- копія акту виконаних робіт від 31.07.2019 № б/н (додаток № 55);

- додаток до акту виконаних робіт від 31.07.2019 № б/н - копія рахунку від 31.07.2019 № 887 (ДП «СК «Ольвія») (додаток № 56);

- додатки до акту виконаних робіт від 31.07.2019 № б/н - копії накопичувальних карток та відомостей за липень 2019 (ДП «СК «Ольвія») (додаток № 57);

- копія рахунка-фактури від 31.07.2019 № 04/19 (додаток № 58);

- копія відомості «Рух глини на складах (причалах) Державного підприємства «СК» Ольвія» м. Миколаїв (додаток № 44).

- копії карток обліку вантажу за липень 2019 року (ДП «СК «Ольвія») (додаток № 59);

- копія ВМД від 18.07.2019 № 504060/2019/004502 (додаток № 60);

- додатки до ВМД від 18.07.2019 № 504060/2019/004502 (додаток № 61);

- копія ВМД від 29.07.2019 № 504060/2019/004793 (додаток № 62);

- додатки до ВМД від 29.07.2019 № 504060/2019/004793 (додаток № 63);

- копії банківських виписок, що підтверджують факт оплати товару, за липень 2019 року (додаток № 64).

Дослідивши надані позивачем первинні документи, суд дійшов висновку про їх повноту та достатність для підтвердження факту договірних відносин між позивачем та експедиторами. Суд відхиляє аргументи відповідача щодо того, що позивачем не надано повний пакет документів, який підтверджує взаємовідносини з постачальниками товарів (робіт, послуг) згідно укладених договорів транспортної експедиції, оскільки вони спростовуються, передусім, наявними в матеріалах справи копіями накладних на перевезення залізничним транспортом та вантажно-митних декларацій, які вже самі по собі є належними та допустимими доказами для підтвердження факту надання експедиторських послуг.

Беручи до уваги, що право на віднесення суми податку на додану вартість до податкового кредиту виникло у позивача внаслідок придбання ним у постачальників послуг/робіт згідно наведених вище договорів підряду та транспортного експедирування, які відображені у регістрах бухгалтерського обліку позивача та підтверджені належними первинними документами, суд дійшов до висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення від 15.11.2019 № 000045402, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 7 594 058 грн та застосовано штрафні санкції у сумі 3 797 029 грн.

Крім того, в акті перевірки податковим органом зазначено, що «ДП «Рутекс Керам» ТОВ «Рутекс Керам» формувало податковий кредит з придбання сировини, послуг, робіт, які використало для видобування глини, при тому що глину списано, але не проведено відповідного коригування в податковому обліку платника податків. Враховуючи викладене при списанні в межах норми природного убутку товарів, при придбанні яких суми ПДВ були віднесені до податкового кредиту та які втратили товарний вигляд, податкові зобов`язання платником ПДВ не нараховуються (за умови, що вартість таких товарів включається до вартості готової продукції, яка підлягає оподаткуванню). В інших випадках - ПДВ нараховується за основною ставкою. Також, якщо особу, винну у нестачі, пошкодженні, знищенні або викрадені майна, не встановлено та відповідно відшкодування збитків винною особою не відбувається, то платник ПДВ повинен нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ згідно з п. 198.5 ст. 198 ПКУ виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПКУ, оскільки такі товарно-матеріальні цінності або майно не можуть бути використані в господарській діяльності платника податку.

На порушення п. 198.5 ст. 198, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ДП «Рутекс Керам» ТОВ «Рутекс Керам» не нараховані податкові зобов`язання, не складено податкові накладні та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в неоподатковуваних операціях, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за основною ставкою», всього в загальній сумі ПДВ 165564 грн. Загальна вартість витрат які придбавались з ПДВ у складі знищеної готової продукції складають 827818,82 грн (ст. 29 Акту перевірки)».

Зважаючи на це, відповідач 1 дійшов висновку про завищення позивачем від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 166596 грн та прийняв податкове повідомлення-рішення від 15.11.2019 №000046402.

Відповідно до п. 198.5. ст.198 ПКУ платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Згідно пункту 2.2 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах проводяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення (п. 1.2 Положення № 88).

Пунктом 2.13 Положення № 88 передбачено, що керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів.

З наданих позивачем первинних документів та регістрів бухгалтерського обліку судом встановлено, що основним доходом позивача є реалізація готової продукції на експорт, а саме реалізація вогнетривкої глини марки «ОГД». Реалізація глини здійснюється зі складу порту (причал) Дочірнього підприємства «Стивідорна компанія «Ольвія» м. Миколаїв. Доставка глини на склад порту здійснюється зі складу глини підприємства залізничним транспортом у відкритих вагонах навалом. Облік прийму глини в порту здійснюється на підставі документу - «Картка обліку вантажу». На складі порту глина зберігається в штабелях конусної форми у відкритому виді.

Згідно наданих позивачем пояснень за весь термін зберігання до навантаження на судно глина втрачає свою вагу через наступні чинники:

- погодні умови - втрачається певний відсоток вологості глини (на Півдні України погодні умови по температурному режиму на декілька градусів вище чим на Сході України). Через ці чинники вологість може втрачатись від 1% до 3%. Через дощі (коли йде дощ глина набуває консистенції густої сметани та розтікається по плитам на причалі, який не є складом підприємства);

- вивантаження глини з залізничних вагонів на склад порту - в процесі вивантаження глини з вагонів відбувається просипання глини з вагонів на рейки та плити на причалі, який не є складом підприємства;

- навантаження глини на судно - в процесі навантаження на судно відбувається просипання глини з ківшу крана, який грузить глину на судно.

Позивач стверджує, що усі вищевказані чинники вплинули на втрату загальної ваги глини, яка знаходилися на складі порту до навантаження на судно. Усі нестачі після навантаження на судно визначаються як природний убуток, який обумовлений об`єктивними причинами. Після навантаження глини на судно на складі порту представником підприємства (експедитором ТОВ «АСТ-Логистик») на підставі його прохання відбувається інвентаризація залишків на складі. Якщо у разі зіставлення документального та фактичного залишків відбувається нестача, вона списується як природний убуток. У зв`язку з цим, наказом позивача від 02.01.2019 № 02/01-1 на підприємстві затверджені норми природнього убутку глини при перевезенні, зберіганні та навантаженні глини. Якщо при розрахунку відсотка втрати при нестачі глини на складі порту відсоток втрати входить у межі норм природного убутку, то списання нестачі в межах норм природного убутку здійснюється по собівартості глини. Так як нестача входила у межі норм списання природнього убутку, то компенсуюче податкове зобов`язання не було нараховано позивачем.

На підприємстві бухгалтерський облік глини (готової продукції) у кількісному та вартісному показниках на всіх складах здійснюється на рахунку 26 «Готова продукція». Станом на 01.07.2019 на складі порту по обліковим даним (кількість) та бухгалтерському обліку на підприємстві значиться глина, марки ОГД-3 у кількості 612,439, вартістю 165 536,22 грн.

18.07.2019 була здійснена реалізація глини марки ОГД-3 на експорт у кількості 15500,500 тон (судно «ORMI») покупець - компанія INTERNORDLIMITED (контракт від 08.04.2019 № 01/04) на загальну суму 16 234 925,11 грн (627 750,00 USD).

У бухгалтерському обліку були зроблені наступні бухгалтерські проводки:

Д-т 362 «Розрахунки з іноземними покупцями»

К-т 701 «Дохід від реалізації готової продукції» - 16 234 925,11 грн.

Д-т 901 «Собівартість реалізованої готової продукції»

К-т 26 «Готова продукція» - 3 799 344,79 грн.

29.07.2019 була здійснена реалізація глини на експорт у кількості 21800,000 тон (судно «GRAIN GLORY»), покупець - компанія INTERNORDLIMITED (контракт від 08.04.2019 № 01/04) на загальну суму 23 450 341,27 грн (921 800,00 USD), у т .ч. ОГД- 1 - 500,000 тон на суму 680 512,72 грн (26 750,00 USD); ОГД-2 - 5 400,000 тон на суму 6 387 915,70 грн (251 100,00 USD); ОГД - 3 - 15 900,000 тон на суму 16 381 912,85 грн (643 950,00 USD).

У бухгалтерському обліку були зроблені наступні бухгалтерські проводки:

Д-т 362 «Розрахунки з іноземними покупцями»

К-т 701 «Дохід від реалізації готової продукції» - 23 450 341,27 грн у т. ч.:

ОГД - 1 - 680 512,72 грн (26 750,00 USD);

ОГД- 2 - 6 387 915,70 грн (251 100,00 USD);

ОГД- 3 - 16 381 912,85 грн (643 950,00 USD).

Д-т 901 «Собівартість реалізованої готової продукції»

К-т 26 «Готова продукція» - 5 315 466,54 грн у т. ч.:

ОГД - 1 - 134 416,18 грн (500,000 тон);

ОГД - 2 - 1 351 876,40 грн (5 400,000 тон);

ОГД - 3 - 3 829 173,96 грн (15 900,000 тон).

Після навантаження глини на суда на складі порту представником позивача (експедитором ТОВ «АСТ-Логистик») на підставі доручення позивача була проведена інвентаризація залишків на складі, при якій було виявлено нестачу глини марки ОГД - 2 у кількості 210.500 тон (5610.500 тон (надійшло на причали порту) - 5400.000 тон (навантажено у судно) = 210.500 тон та марки ОГД - 3 у кількості 525.439 тон (612.439 тон (залишок складі на 01.07.2019 + 31 926 тон (надійшло на причали порту) - 31400.000 тон (навантажено на суда - 613 тон (залишок на причалі після навантаження на суда ) = 525.439 тон.

Дана кількість нестачі глини входить в межі встановлених Наказом «Про затвердження норм природного убутку в порту» від 02.01.2019 № 02/01-1 норм при списані природного убутку, зокрема:

ОГД-2 -(210.500 / 5610.500) х 100 = 3,75 %;

ОГД-З -(525.439 / 3 1926.000) х 100 = 1.65 %.

Позивач вважає дану нестачу нормативною, яка виникла з об`єктивних обставин, відповідно, у бухгалтерському обліку позивача втрати списалися на витрати періоду по собівартості глини та відобразилися на рахунку 947 «Нестачі від псування цінностей» у кореспонденції з рахунком 26 «Готова продукція».

Списання ОГД -2:

Д-т 947

К-т 26 - 52 698.14 грн. (210.500 тон).

Списання ОГД -3:

Д-т 947

К-т 26 - 125 956.59 грн. (525.439 тон).

Станом на 31.07.2019 у бухгалтерському обліку по рахунку 26 «Готова продукція» обліковувалася глина: ОГД-1 121.500 тон, 32 663,13 грн, ОГД-3 10501.000 тон, 2527582,06 грн, ОГД-4 15083.500 тон, 4415807,38 грн, разом 25706.00 тон 6976052.57 грн.

Дані щодо підтвердження кількісного залишку глини на складі у порту підтверджуються документом «Рух глини на складах (причалах) Державного підприємства «СК «Ольвія» м. Миколаїв».

На підтвердження інформації щодо руху глини на складі порту та її відображення у бухгалтерському обліку позивачем надано наступні документи:

- журнал-ордер по рахунку 26 «Готова продукція» - склад (порт Миколаїв) за липень 2019 року;

- лист позивача до ТОВ «АСТ-Логистик» від 29.07.2019 № 30/1 з проханням підтвердити залишок глини на складі порту;

- лист ТОВ «АСТ-ЛОГИСТИК» від 29.07.2019 № 15-1/19 про підтвердження залишків глини па складі порту;

- лист позивача до ТОВ «АСТ-Логистик» від 29.07.2019 № 30/2 з підтвердженням та проханням списати нестачу глини марки ОГД-2 та ОГД-3 з обліку на складі порту як природний убуток;

- лист ТОВ «АСТ-Логистик» від 29.07.2019 № ЗСРК/19 до директора ДП «СК» «Ольвія» з проханням списати нестачу глини марки ОГД-2 у кількості 210.500 тон та ОГД-01 Д-3 у кількості 525.439 тон з обліку на складі порту як природний убуток;

- акт ДП «СК» «Ольвія» від 29.07.2019 № 24.25 про списання глини марки ОГД-2 у кількості 210.500 тон та ОГД-3 у кількості 525.439 тон з обліку на складі порту як природний убуток;

- акт про списання глини в бухгалтерському обліку позивача від 31.07.2019 № 193;

- наказ «Про затвердження норм природного убутку в порту» від 02.01.2019 № 02/01-1;

- картки обліку вантажу за липень 2019 року.

Беручи до уваги, що надані позивачем документи, які підтверджують рух глини на складі порту, відображають усі кількісні зміни в її складі, а господарські операції щодо руху глини відповідають даним бухгалтерського обліку, як позивача, так і порту, суд не вбачає підстав для того аби піддавати сумніву наявність природного убутку, пов`язаного з рухом глини на складі. Судом також враховано, що природний убуток глини відбувся у межах норми, попередньо встановленої наказом 02/01-1 від 02.01.2019 «Про затвердження норм природного убутку у порту».

Щодо посилання відповідача 1 на п. 198.5 ст. 198 ПКУ щодо того, що позивачем не складено податкові накладні та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в неоподатковуваних операціях, що призвело до заниження податкових зобов`язань, то суд зазначає наступне.

У відповідності з п. 198.5 ст. 198 ПКУ у разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Судом встановлено, що в даному випадку нестачу придбаних позивачем товарів виявлено не внаслідок інвентаризації, проведеної на вимогу контролюючого органу, як про це йдеться в абзаці 10 п. 198.5. ст. 198 ПКУ. позивач сам надав для перевірки документи, які підтверджують природний убуток глини з незалежних від нього, об`єктивних причин. При цьому, всі операції щодо руху глини на складі належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача, при цьому, жодної невідповідності між фактичною нестачею та даними бухгалтерського обліку під час перевірки податковим органом не встановлено. Тож суд не приймає до уваги посилання відповідача 1 на абзац 10 п. 198.5 ст. 198 ПКУ в цій частині.

Зважаючи на те, що відповідач 1 не довів суду обов`язку позивача нарахувати податкові зобов`язання та зареєструвати податкові накладні у ЄРПН внаслідок природного убутку товарної глини як товару, що використовується в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № 000046402, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 166 956 грн.

З приводу правомірності прийняття відповідачем 2 рішення від 30.01.2020 № 3868/6199-00-08-05-01-06 про результати розгляду скарги суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів п. п. 56.1, 56.2 та 56.10 ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, прийняте за розглядом скарги платника податків, є остаточним і не підлягає подальшому адміністративному оскарженню, але може бути оскаржене в судовому порядку.

Аналіз вищенаведених норм свідчить про те, що законодавцем чітко закріплено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги до суду. Аналогічний припис про можливість оскарження в судовому порядку міститься і в тексті рішення про результат розгляду скарги.

Проте, суд звертає увагу, що конституційне право на судовий захист передбачає як невід`ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об`ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості.

Водночас згідно з частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Оскаржуване рішення ДПСУ рішення від 30.01.2020 № 3868/6199-00-08-05-01-06 про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки позивача шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі від 11 червня 2019 № 826/45/18 (№ К/9901/8555/19).

Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовної вимоги до відповідача 2 про визнання протиправним та скасування рішення про результати розгляду скарги від 30.01.2020 № 3868/6199-00-08-05-01-06 слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині вимог про визнання протиправними та скасування рішень відповідача 1 підлягають задоволенню.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).м

Керуючись статтями 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов Дочірнього підприємства «Рутекс Керам» Товариства з обмеженою відповідальністю «Рутекс Керам» задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.11.2019 № 000045402.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 15.11.2019 № 000046402.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

3. Стягнути на користь Дочірнього підприємства «Рутекс Керам» Товариства з обмеженою відповідальністю «Рутекс Керам» понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 21020 грн. (двадцять одна тисяча двадцять) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області.

Позивач: Дочірнє підприємство «Рутекс Керам» Товариства з обмеженою відповідальністю «Рутекс Керам» (адреса: 84571, Донецька область, Бахмутський район, с. Зеленопілля, вул. Ювілейна, 30, ).

Відповідач 1: Головне управління ДПС у Донецькій області (адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, 59, ).

Відповідач 2: Державна податкова служба України (04053, м. Київ, Львівська пл., 8, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко