Справа № 200/5536/20-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2020 р. Справа№200/5536/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення невиплаченої пенсії,

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2020 року представник ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в інтересах позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42170475, 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 26). Просив визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати нарахованої пенсії в розмірі 43802,93 грн., стягнути нараховану, але не виплачену пенсію в розмірі 43802,93 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що за час перебування обліку у відповідача управлінням нараховано, однак безпідставно в порушення вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не здійснено виплату пенсії.

12 червня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

21 липня 2020 року до суду надано відзив, в якому зазначено, що позивач перебуває на обліку в управлінні та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24.05.2019 по справі № 200/1754/19-а управлінням виконано розрахунок пенсії за період з 01.10.2016 по 01.07.2018. Вважає, що рішення виконано у повному обсязі, а відсутність фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Зазначає, що управління зверталось до Головного управління ПФУ в Донецькій області для проведення фінансування пенсій за рішеннями суду, проте, виплата пенсії не здійснена у зв`язку з відсутністю фінансування. Зазначає, що дії управління не суперечать чинному законодавству, тому просив відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, зареєстрований в місті Горлівка, взятий на облік як внутрішньо переміщена особа, перебуває на обліку у відповідача.

24 травня 2019 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду №200/1754/19-а визнано протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 жовтня 2016 року; зобов`язано Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області сплатити на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за весь період, а саме з 01.10.2016 по 01.07.2018. Рішення набрало законної сили.

Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії ОСОБА_1 заборгованість у розмір 43802,93 грн. утворилась за період 01.10.2016 по 31.03.2019.

Спірним питанням є бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості та стягнення належних позивачу сум пенсій.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Так, частиною 3 статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями статті 5 вказаного Закону встановлено, що виключно цим Законом, визначаються, зокрема порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Підстави для припинення виплати пенсії визначені статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" згідно з якою виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

При цьому відсутність встановленого Кабінетом Міністрів України механізму виплати нарахованих сум пенсій і відсутність відповідного фінансування не звільняє державу в особі уповноваженого органу Пенсійного фонду України від обов`язку здійснити таку виплату, і не може позбавляти особу права на отримання належних сум пенсії.

Суд зазначає, що право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань.

До такого висновку суд дійшов із врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", в якій встановлений обов`язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Проте, відповідачем протиправно не виплачено позивачу заборгованість з пенсії.

Втручання відповідача у право позивача на мирне володіння своїм майном у вигляді пенсії суд вважає таким, що не ґрунтується на Законі.

Спору щодо розміру нарахованої заборгованості з пенсії між сторонами немає.

Таким чином, з урахуванням зазначеного вище, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати нарахованої пенсії за період з 01.10.2016 по 31.03.2019 (включно) у розмірі 43802,93 грн.

Стосовно тверджень відповідача щодо дискреційних повноважень пенсійного органу щодо вирішення спірного питання суд вважає неприйнятними, оскільки норми права, що регулюють спірні правовідносини, визначають чітку поведінку суб`єкта владних повноважень, яка не передбачає свободи розсуду (дискреції).

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.06.2020 відстрочено сплату судового збору до ухвалення рішення у справі, суд дійшов висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судових витрат у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправною бездіяльності, стягнення невиплаченої пенсії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо невиплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії у розмірі 43802,93 грн.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42170475, 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 26) на корить ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) нараховану, але не виплачену пенсію у розмірі 43802 (сорок три тисячі вісімсот дві) грн. 93 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (ідентифікаційний код 42170475, 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 26) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош