Справа № 540/1095/20
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
04 серпня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/1095/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
09.07.2020 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та вирішено:
1. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення з 01.01.2018 р. основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 90% до 70% сум грошового забезпечення.
2. Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України від 09.04.1992 р. № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 90% суми грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2018 р. з урахуванням раніше виплачених сум.
3. Визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо виплати 75% суми підвищеної пенсії ОСОБА_1 , визначеної станом на 01 березня 2018 року за період 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р.
4. Зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області провести виплату пенсії ОСОБА_1 за період 05.03.2019 р. по 03.09.2019 р. з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року.
У задоволенні решти вимог відмовити.
У зв`язку із перебуванням судді Войтовича І.І. у відпустці, повторним автоматизованим розподілом справи головуючим визначено суддю Попова В.Ф.
Відповідно до пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.
Виходячи з того, що карантин на час подання цієї заяви не завершено, позивач не порушив строк звернення до суду.
Дослідивши матеріали справи та зміст поданої заяви разом із доданими до неї доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення заявлених вимог з огляду на наступне.
Порядок та підстави винесення додаткового судового рішення встановлені статтею 252 КАС України.
Відповідно до частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо ... судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно частин другої - четвертої статті 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
За змістом ч. 7, 9 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до приписів ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 17.09.2019 р. по справі № 810/3806/18.
Так, на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивач надав наступні документи: договір про надання правової допомоги; акт приймання-передачі виконаних робіт; рахунок-фактура; квитанція до прибуткового касового ордера.
Відповідно до акта приймання-передачі виконаних робіт, адвокат Резуненко Д.С. надав позивачеві такі послуги:
- усна консультація з приводу перспективи справи 2 години - 2000,00 грн;
- аналіз судової практики по аналогічним спорам 2 години - 4000,00 грн;
- складання позовної заяви 2 години - 4000,00 грн.
На підтвердження оплати вищевказаної суми позивач надав квитанцію до прибуткового касового ордера від 16.07.2020 року.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заявлена сума на відшкодування витрат на правничу допомогу є завищеною з огляду на те, що вказана справа віднесена до категорії справ незначної складності, які розглядаються судом у письмовому провадженні у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження. Крім того, аналогічні спори є досить поширеними та на сьогоднішній день існує дуже багато судових рішень з приводу подібних позовних вимог, тобто є стала судова практика в тому числі викладена і в правових позиціях Верховного суду.
На підставі викладеного, суд вважає, що послуги з усних консультацій та аналіз судової практики є однією послугою та із урахуванням предмету спору не можуть складати 4 години та коштувати 6000,00 грн, тому суд зменшує їх до 1000,00 грн.
Щодо послуги по складанню позовної заяви тривалістю 2 години та вартістю 4000,00 грн, суд вважає що враховуючи сталу судову практику у подібних спорах та наявність правових висновків Верховного Суду у аналогічних спірних правовідносинах, співмірною ціною за складання такого позову буде 2000,00 грн.
З огляду на викладене, суд вважає, що сума заявлених позивачем витрат на правничу допомогу не підлягає стягненню у повному обсязі через її не співмірність із виконаною адвокатом роботою у цій справі, справедливою ціною за надані послуги у цьому спорі буде 3000,00 грн, у зв`язку із чим, заява підлягає частковому задоволенню.
Керуючись статтями 242 - 246 КАС України, суд,
Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у вигляді професійної правничої допомоги задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 600050000