Справа № 420/2311/20
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2311/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бутенка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому, просить суд:

- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про відмову в оформленні (обміні) громадянину Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки па постійне проживання в Україні.

- Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити оформлення (обмін) та видачу громадянину Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 посвідки на постійне проживання в Україні.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування адміністративного позову зазначено, що рішення відповідача про відмову в обміні посвідки на постійне проживання у зв`язку із досягненням 25-річного віку ОСОБА_1 , є протиправним, незаконним, яке порушує його законні права, як людини та громадянина.

07.05.2020 року, від Відповідача надійшов відзив на позов (а.с. 37-40). В обгрунтування зазначено, що Відповідач заперечує щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4.2. розділу IV Наказу МВС від 15.07.2013 № 681 «Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання» разом із заявою про обмін посвідки іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються:

1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та його копія;

2) посвідка, що підлягає обміну, а в разі її пошкодження чи втрати - довідка про звернення із заявою про втрату посвідки (довідка органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі;

3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати;

4) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері) (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з`являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах).

Відповідно до п. 4.5. розділу IV вищенаведеного Наказу, працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Згідно з п. 21 Порядку формування квоти імміграції, Порядку провадження за заявами про надання дозволу на імміграцію і поданнями про його скасування та виконання прийнятих рішень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.12.2002 № 1983 (далі - Порядок), було проведено перевірку особової справи громадянина Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання дозволу на імміграцію в Україну.

Відповідно до матеріалів особової справи, громадянин Індії ОСОБА_1 02.06.2009 звернувся до ВПР та МР УМВС України в Одеській області з заявою про надання дозволу на імміграцію в Україну, у зв`язку з тим, що на території України мешкає його мати, громадянка Індії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Делі, Індія, документові посвідкою на мешкання в Україні (НОМЕР_4, виданий 10.07.2003).

17.07.2010 громадянин Індії ОСОБА_1 отримав дозвіл на імміграцію на підставі п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» та був документований посвідкою на постійне проживання в Україні.

Відповідно до п. 6. ч. 2 ст. 4 Закону України «Про імміграцію», квота імміграції встановлюється Кабінетом Міністрів України у визначеному ним порядку по категоріях іммігрантів, крім інших, а саме: батьки, чоловік (дружина) іммігранта та його неповнолітні діти.

При подачі заяви-анкети на обмін посвідки на постійне проживання позивачем порушено п.п.6 п.62 Порядкуоформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постіне проживання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 321.

Все вище зазначене і стало підставою для прийняття рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання № 226214000 від 01.07.2019, а сам дозвіл на імміграцію в Україну знаходиться у процесі скасування.

Заяви, клопотання від сторін.

03.06.2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с. 117).

16.06.2020 року, на електронну адресу, від представника відповідача надійшло клопотання про перенесення судового засідання (а.с. 121).

Інших заяв чи клопотань від сторін, до суду не надходило.

Процесуальні дії вчиненні судом.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та зупинено провадження у справі до 25.05.2020 року, у зв`язку з зопровадженням карантину в Україні.

25.05.2020 року, судом продовжено термін зупинення провадження у справі до 16.06.2020 року.

16.06.2020 року, судом поновлено провадження у справі.

Інші процесуальні дії судом не вчинялись.

16.06.2020 року, сторони у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Таким чином, згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, розгляд справи проведено в порядку письмового провадження.

Обставини справи.

23 липня 2009 року , ОСОБА_1 , отримав посвідку на постійне проживання за № НОМЕР_1 , дійсна безстроково.

18 лютого 2014 року , Позивачу було здійснено обмін посвідки на постійне проживання в Україні НОМЕР_2 (на новий зразок).

У зв`язку з досягненням 25-річного віку, 12.06.2019 Позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області з приводу обміну посвідки на постійне проживання в Україні.

Протягом тривалого часу Позивачем не було отримано будь-яких рішень чи відомостей від ГУДМС України в Одеській області, а тому, 28 жовтня 2019 року Позивачем було направлено заяву до ГУДМС України в Одеській області, з вимогою надати відповідь щодо розгляду документів.

05 листопада 2019 року надійшов лист від ГУДМС України в Одеській області, відповідно до якого повідомлено, що згідно матеріалів особової справи, надання дозволу на імміграцію в Україну та документування посвідкою на постійне проживання було здійснено всупереч Закону України «Про імміграцію», в зв`язку із чим дозвіл на імміграцію в Україну підлягає скасуванню.

08 січня 2020 року Позивачем було направлено заяву до ДМС України щодо повідомлення про результати розгляду його документів. Докази отримання відповіді з ДМС України, Відповідачем не надані.

03 березня 2020 року Позивач звернувся до ГУДМС України в Одеській області з повторною заявою про обмін посвідки на постійне проживання, у зв`язку із досягненням 25-річного віку.

11 березня 2020 року, Позивача було ознайомлено з рішенням № 226214000 від 03.07.2019 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, відповідно до якого вказано про те, що ОСОБА_1 , на підставі підпункту 6 п. 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 321 (пропуск строку звернення с заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні) - відмовлено в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Позивач звернувся із даним позовом до суду.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 26 Конституції України, іноземці та особи без громадянства, які знаходяться в Україні на законних підставах користуються тими ж правами та свободами, а також несуть такі ж самі обов`язки, що і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Аналогічні положення зазначені в ч. 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Згідно статті 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини. Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про імміграцію", імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання; іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України "Про імміграцію" (в редакції, на час видачі посвідки позивачу) посвідка на постійне проживання - документ, що підтверджує право іноземця чи особи без громадянства на постійне проживання в Україні.

Механізм реалізації Закону України "Про імміграцію", визначений у низці підзаконних нормати вних актах, зокрема: Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересипання, вилучення, повернення Державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого Постановою КМУ від 25.04.2018 року №321 (далі Порядок №321) та Наказом МВС України від 15.07.2013 № 681 «Про затвердження Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання».

Відповідно до пункту 1 Порядку №321 від 25.04.2018 року, посвідка на постійне проживання (далі - посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Пунктом 5 Порядку №321 від 25.04.2018 року передбачено, що посвідка видається протягом 15 робочих днів з дати прийняття документів від іноземця або особи без громадянства.

Згідно з п.п. 5 п. 7 Порядку №321 від 25.04.2018 року, обмін посвідки здійснюється у разі досягнення іноземцем або особою без громадянства 25- або 45-річного віку (у разі, коли іноземець або особа без громадянства документовані посвідкою, що не містить безконтактного електронного носія).

Відповідно до пункту 16 Порядку №321 від 25.04.2018 року, документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг (далі - уповноважений суб`єкт), територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС, за місцем проживання іноземця або особи без громадянства.

Згідно з ч. 1 п. 18 Порядку №321 від 25.04.2018 року, у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

Пунктом 19 Порядку №321 від 25.04.2018 року, у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається іноземцю або особі без громадянства та здається ними під час отримання нової посвідки.

Підпунктом 2 пункту 62 Порядку №321 від 25.04.2018 року передбачено, що територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли іноземцем або особою без громадянства подано не в повному обсязі або з порушенням строків, визначених пунктами 17 і 18 цього Порядку, документи та інформацію, необхідні для оформлення і видачі посвідки.

Відповідно до положень п. 4.1, 4.2, 4.3 "Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, обмін посвідки здійснюється в разі наявності підстав, визначених пунктами 14 та 16 Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання.

Разом із заявою про обмін посвідки іноземцями та особами без громадянства до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання подаються: 1) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства (після пред`явлення повертається), та його копія; 2) посвідка, що підлягає обміну, а в разі її пошкодження чи втрати - довідка про звернення із заявою про втрату посвідки (довідка органів внутрішніх справ з цього питання) у довільній формі; 3) квитанція про сплату державного мита або документ, який підтверджує наявність пільг щодо його сплати; 4) документи, що підтверджують обставини, на підставі яких посвідка підлягає обміну (документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України); 5) дві фотокартки іноземця та особи без громадянства розміром 3,5 х 4,5 сантиметра (на матовому папері) (допускається подання фотографій в головних уборах, що не приховують овалу обличчя особи, громадянами, релігійні переконання яких не дозволяють з`являтися перед сторонніми особами без головних уборів, за умови, якщо в їхніх паспортних документах вони зображені в головних уборах).

У разі обміну посвідки на постійне проживання при досягненні іноземцем та особою без громадянства 25 і 45-річного віку документи, зазначені в підпункті 4 пункту 4.2 цього розділу, не подаються.

Згідно з п. 4.5, 4.6 "Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, працівник територіального органу чи підрозділу ДМС при надходженні заяви про обмін посвідки перевіряє наявність підстав для обміну посвідки, звіряє відомості про іноземців чи осіб без громадянства, указані в їхніх паспортних документах, з даними, що містяться в цих заявах, перевіряє відсутність підстав для прийняття рішення про відмову у видачі посвідки, передбачених пунктом 17 "Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання".

За результатами розгляду заяви протягом семи днів (для посвідки на постійне проживання) з дати подачі всіх визначених цим Тимчасовим порядком документів Головою ДМС (а в разі його відсутності - заступником Голови ДМС) чи начальником територіального органу або підрозділу ДМС чи його заступником приймається рішення про видачу або відмову у видачі нової посвідки.

Висновки суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що підставою для прийняття рішення № 226214000 від 03.07.2019 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, відповідно до якого вказано про те, що ОСОБА_1 , на підставі підпункту 6 п. 62 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 321, пропустив строк звернення с заявою про обмін посвідки на постійне проживання в Україні (а.с. 20).

Представник Позивача у позові зазначає, що на час виникнення спірних правовідносин діяв «Порядок оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року №251, згідно якого відсутня така підстава відмови в обміні посвідки на постійне проживання в Україні, у зв`язку з досягненням 25-річного віку, як пропуск строку звернення із заявою.

Суд не погоджується із зазначеною думкою представника Позивача, виходячи з наступного.

Так, дійсно, відповідно до положень п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.5 та 4.6 "Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, йдеться посилання на пункти 14, 16-17 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року №251, проте, суд зазначає, що на момент звернення 12.06.2019 Позивача із заявою до Відповідача про обмін посвідки на постійне проживання в Україні, у зв`язку з досягненням 25-річного віку, зазначені положення Порядку оформлення, виготовлення і видачі посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання викладені в іншій редакції в зв`язку із прийняттям Постанови КМУ № 321 від 25.04.2018 та не стосуються підстав відмови в обміні посвідки на постійне проживання в Україні.

Таким чином, посилання представника Позивача на положення п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.5 та 4.6 "Тимчасового порядку розгляду заяв для оформлення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання", затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.07.2013 року № 681, є помилковим та судом не приймаються.

Отже, суд вважає, що Відповідачем провомірно було застосовано вимоги відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року № 321, а тому рішення № 226214000 від 03.07.2019 про відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання, є правомірним.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області здійснити оформлення (обмін) та видачу громадянину Індії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідки на постійне проживання в Україні, суд вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 п. 18 Порядку №321 від 25.04.2018 року, у разі виникнення обставин (подій), у зв`язку з якими посвідка підлягає обміну (крім закінчення строку дії), документи для її обміну подаються протягом одного місяця з дати виникнення таких обставин (подій).

Судом встановлено, що 03.03.2020 року, представником Позивача, була повторно надана заява про здійснення обміну посвідки на постійне проживання (а.с. 19), проте, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні, а Відповідачем не надано докази щодо прийняття рішення про обмін та видачу посвідки на постійне проживання або відмову в оформленні (видачі) посвідки на постійне проживання.

Також, судом встановлено та не заперечується Відповідачем, що Позивач сплатив штраф відповідно до протоколу про адміністративне провопорушення від 12.06.2019 року, за що передбачена відповідальність відповідно до ч. 1 ст. 203 Кодексу України про адміністративне провопорушення, у розмірі 1700,00 грн. (а.с. 103-105).

Крім того, суд зазначає, що оскільки вирішення питання про здійснення оформлення (обміну) та видачі посвідки на постійне проживання в Україні є компетенцією органів міграційної служби (його дискреційними повноваженнями), суд вважає, що в задоволенні вимоги про зобов`язання відповідача прийняти конкретне рішення - належить відмовити. При цьому, належить враховуючи ч.2 ст.5, ч.2 ст.9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 03.03.2020 року, про здійснення обміну посвідки на постійне проживання, з урахуванням встановлених судом обставин.

За таких обставин, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 2, 5-9, 72-73, 77, 139, 159, 241-246, 250-251, 263 КАСУкраїни, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.03.2020 року про здійснення обміну посвідки на постійне проживання, з урахуванням встановлених судом обставин.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.

.