Справа № 569/7707/20
Суддя: Бучко Т. М.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 569/7707/20
РІШЕННЯ
05 серпня 2020 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в складі головуючого-судді Бучко Т.М.
секретар судового засідання Дем`янчук Н.В.
з участю позивача ОСОБА_1 А.В ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, інспектора СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Купира Миколи Васильовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,
Позивач звернувся в суд з позовом до інспектора СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Купира М.В., Любомльського відділу поліції ГУНП у Волинській області, в якому просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 14 травня 2020 року серії БАА № 074269 та провадження по справі закрити.
В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 травня 2020 року інспектором Купирем М.В ОСОБА_2 було винесено постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн за порушення ч.1 ст.122 КУпАП, а саме невиконання вимоги дорожнього знаку «Проїзд без зупинки заборонений». З постановою не згідний, оскільки вказаний знак був розташований з порушенням ДСТУ, що суттєво обмежило його оглядовість. Крім того, на момент його проїзду знак був закритий іншим транспортним засобом.
Ухвалою судді від 21 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У встановлений судом строк недоліки позовної заяви були усунені.
Ухвалою суду від 9 червня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, визначеними ст.268, 269, 286 КАС України для окремих категорій термінових справ, в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 24 червня 2020 року задоволено клопотання позивача про заміну первісного відповідача - Любомльський відділ поліції ГУНП у Волинській області належним відповідачем - Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
Ухвалою суду від 9 липня 2020 року залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління Національної поліції у Волинській області.
10 липня 2020 року судом отримано відзив на позовну заяву від представника Управління патрульної поліції у Волинській області. У відзиві зазначено, що інспектор Купир М.В ОСОБА_2 не проходить службу в Управлінні патрульної поліції у Волинській області та є посадовою особою Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, тому належним співвідповідачем у справі є саме юридична особа публічного права - Головне управління Національної поліції у Волинській області. Управлінням патрульної поліції у Волинській області як суб`єктом владних повноважень не вчинялися будь-які дії у відношенні позивача, а тому в задоволенні позову до управління представник відповідача просить відмовити.
В судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення заперечував щодо притягнення його до адміністративної відповідальності та вказував інспектору поліції на те, що знак встановлено з порушенням вимог щодо його оглядовості. Заміри робив у присутності інспектора поліції. Телефонував на «гарячу лінію» 102 з повідомленням про встановлення знака з порушенням вимог ДСТУ, однак відповіді щодо усунення порушень не отримав. Просить позов задовольнити.
Представник відповідача ГУ НП у Волинській області та відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на адміністративний позов до суду від відповідачів не надходив.
Відповідно до ч.3, ч.9 ст.205 КАС України у разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши обставини та дослідивши наявні у справі докази, дійшов таких висновків.
Суд встановив, що 14 травня 2020 року інспектором СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Купиро М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 074269, якою позивача ОСОБА_3 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 14 травня 2020 року об 13 год. 25 хв. в с.Старовойтове по вул.Прикордонників водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Touareg», номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.2 (Проїзд без зупинки заборонено), чим порушив вимоги п.8.4 ПДР.
Адміністративним правопорушенням згідно ч.1 ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» № 3353 від 30.06.1993 року встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року ( із змінами та доповненнями).
Пунктом 8.4 розділу 8 «Регулювання дорожнього руху» Правил дорожнього руху встановлено поділ дорожніх знаків на групи. Оскаржувана постанова не містить зазначення групи, до якої відносить дорожній знак, вимоги якого порушені позивачем.
Згідно п.2.2 розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонено» (знак пріоритету) забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком. Необхідно дати дорогу транспортним засобам, що рухаються дорогою, яка перетинається, а за наявності таблички 7.8 - транспортним засобам, що рухаються головною дорогою, а також праворуч рівнозначною дорогою.
Відповідно до п.п. «б» п.8.4 розділу 8 Правил дорожнього руху знаки пріоритету встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.
Знаки 2.1-2.3, 2.5 і 2.6 встановлюються безпосередньо перед перехрестям або вузькою ділянкою дороги, крім того, знак 2.3 на початку, а знак 2.4 - в кінці головної дороги. Якщо безпосередньо перед перехрестям встановлено знак 2.2, то йому повинен передувати знак 2.1 з додатковою табличкою 7.1.2. Якщо знак 2.2 встановлений перед залізничним переїздом, що не охороняється та не обладнаний світлофорною сигналізацією, водій повинен зупинитися перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед цим знаком.
Згідно п.8.2-1 розділу 8 Правил дорожнього руху дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.
На дорожні знаки, призначені для інформування учасників дорожнього руху щодо умов і режимів руху на дорогах і вулицях, а також правила їх застосування на всіх дорогах, що експлуатуються та будуються, поширюється Національний стандарт України ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування».
Відповідно до п.10.4.3 ДСТУ 4100-2014 знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» повинен установлюватись у місцях, де згідно з вимогами п.10.4.2. може бути установлено знак 2.1, але не забезпечено видимість транспортних засобів, які наближаються дорогою, що перетинається. Перед перехрестями, на яких головна дорога змінює напрямок, а також перехрестями зі складним плануванням, знак 2.2 повинен установлюватись з табличкою 7.8. Знак 2.2 повинен установлюватись у місці, з якого для водія транспортного засобу, що зупинився, забезпечено видимість транспортних засобів, які рухаються дорогою, що перетинається. Знак 2.2 допускається встановлювати перед залізничними переїздами без охорони і перед тими, які не облаштовані світлофорною сигналізацією у тому разі, коли водій, який перебуває від переїзду на розрахунковій відстані видимості дороги, бачить поїзд, що перебуває на відстані не більшій як 50 м від переїзду. Знак 2.2 допускається установлювати також у разі виконання робіт на переїзді. Знак у цьому разі установлюють на відстані 10 м до найближчої рейки.
Таким чином, дорожній знак «Проїзд без зупинки заборонено» встановлюється перед перехрестями та перед залізничними переїздами.
Як вбачається з фотознімку ділянки дороги, де встановлений дорожній знак 2.2, за порушення вимог якого було притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, в зоні дії знака відсутні як перехрестя, так і залізничний переїзд.
На фотознімку, крім того, зафіксовано, що за дорожнім знаком 2.2 розташований митний пункт «Ягодин». Для заборони транспортним засобам проїзду без зупинки біля митниці відповідно до п.10.5.33 ДСТУ 4100-2014 встановлюється дорожній знак 3.40 «Митниця» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху або може встановлюватися дорожній знак 3.41 «Контроль», що забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами.
Згідно п.8.2-1 Правил дорожнього руху дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.
Відповідно до п.10.2.9 ДСТУ 4100-2014 відстань від нижнього краю знака (без урахування попереджувальних знаків 1.31.1-1.31.6 і табличок до дорожніх знаків) до поверхні дорожнього покриття (висота установлення) крім випадків, спеціально обумовлених стандартом, повинна становити: від 1,5 до 2,2 м - у разі установлення збоку від дороги поза населеними пунктами, від 2,0 до 4,0 м - у населених пунктах; не менш ніж 0,6 м - у разі установлення на острівцях безпеки і на проїзній частині дороги; від 5,0 до 6,0 м - у разі розміщення над проїзною частиною.
Як вбачається з фотознімку ділянки дорожнього знака 2.2 та зазначено в запереченнях позивача, які містяться в оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення, нижній край знака знаходиться на висоті 110 см від поверхні дорожнього покриття на краю проїзної частини, тобто розташований з порушенням ДСТУ 4100-2014 (у населених пунктах - не менше 2,0 м).
За положеннями ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За правилами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.
Згідно ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою ст.283 КУпАП, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
Зі змісту вказаних норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
В судовому засіданні встановлено, що позивач дійсно не здійснив зупинку на вимогу дорожнього знака 2.2, оскільки він розташований з порушенням Національного стандарту України ДСТУ 4100-2014, а саме вимог щодо оглядовості та правил застосування.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вказана обставина інспектором поліції до уваги прийнята не була, що свідчить про не встановлення наявності протиправної винної дії, яка посягає на громадський порядок, та необґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Тобто, обов`язок доводити правомірність рішення у цій справі покладається на суб`єкт владних повноважень, яким є Головне управління Національної поліції у Волинській області.
Відповідачем - Головним управлінням Національної поліції у Волинській області - не надано суду відзиву на адміністративний позов з обґрунтуванням заперечень щодо заявлених вимог.
Так як відповідачами не надано доказів правомірності свого рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтовані, відтак, постанова по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 підлягає скасуванню.
Враховуючи, що інспектор СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Купиро М.В. є посадовою особою Любомльського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, Управління патрульної поліції у Волинській області не є належним відповідачем у справі.
За правилами ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору.
На підставі наведеного та керуючись ст.2, 9, 90, 244- 246, 255, 286, 295 КАС України, суд
Позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, інспектора СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшого лейтенанта поліції Купира Миколи Васильовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову серії БАА № 074269 від 14 травня 2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 225 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором СРПП № 2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області старшим лейтенантом поліції Купирем Миколою Васильовичем, про вчинення ОСОБА_3 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.
В задоволенні позову до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції відмовити.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Волинській області на користь ОСОБА_3 420 грн 40 коп у відшкодування судових витрат.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Восьмого адміністративного апеляційного суду або через Рівненський міський суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони у справі:

позивач ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ;

відповідач - Головне управління Національної у Волинській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 43025, м.Луцьк, вул.Винниченка, 11; ;

відповідач інспектор роти СРПП №2 Любомльського ВП ГУНП у Волинській області Купиро Микола Васильович, місцезнаходження: 44300, Волинська область, м.Любомль, вул.Володимирська, 3.

Суддя :