Справа № 580/85/20
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року справа № 580/85/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гараня С.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ковтун Л.Б.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача ОСОБА_1 - Лисака О.О. (за довіреністю),

представника відповідача управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - Литвиненко І.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради про визнання протиправними і скасування припису та постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради (18001, м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 36, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати припис № 56 від 21.12.2019, винесений начальником відділу контролю управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Очеретнім С.І.;

- визнати протиправною та скасувати постанову № 58 від 27.12.2019 по справі про адміністративне правопорушення, винесену начальником управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради Дяченком В.В.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою № 58 від 27.12.2019, винесеною начальником управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - Дяченком В.В. , позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено штраф у розмірі 5950 грн. Позивач зазначає, що такий захід державного архітектурно-будівельного контролю, як позапланова перевірка, повинен здійснюватися в присутності суб`єкта містобудування, який має ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом та отримувати примірники цих документів, а також має право на надання пояснень, документів, які спростовують порушення. Позивач також звертає увагу, що не отримувала повідомлення про дату час та місце проведення позапланової перевірки, тому не могла чинити перешкод для допуску посадових осіб до об`єкта будівництва, оскільки остання була відсутня під час проведення перевірки. Таким чином, вважає оскаржуваний припис та постанову необґрунтованими та такими, що підлягає скасуванню.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що положення законодавства надають право посадовим особам управління безперешкодного доступу, як на місце житлового об`єкта, так і отримувати документи, необхідні для здійснення контролю, а суб`єкта містобудування зобов`язують допускати посадових осіб відповідача до проведення перевірки та надавати всі необхідні документи, за умови дотримання порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Вважає, що Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» та постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, встановлено обов`язок надсилання повідомлення тільки в частині проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, відносно якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль. Разом з тим, звертає увагу, що позивача притягнуто до відповідальності за недопуск посадових осіб до проведення перевірки.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав позицію викладену у відзиві на адміністративний позов та просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що 21.12.2019 управлінням Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради складено акт № 173 про те, що ОСОБА_1 не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт - житловий будинок за адресою м. Черкаси, вул. Золотоніська, 1/ 7, для проведення позапланової перевірки, чим порушила положення п. 1 та п. 7 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553.

У вказаному акті зазначено, що позивач для складання та його отримання не з`явилася.

Також, 21.12.2019 відповідачем складено протокол стосовно ОСОБА_1 про порушення положення п. 1 та п. 7 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.п. 1 та п.п.8 п. 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Приписом управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 21.12.2019 № 56, з метою усунення виявлених порушень, вимагалось від позивача забезпечити допущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва для проведення позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства та до 03.01.2020 надати документи необхідні для здійснення архітектурно-будівельного контролю.

Постановою № 58 від 27.12.2019, винесеною начальником управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - Дяченком В.В. , позивача було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5950 грн.

Вважаючи вказаний припис від 21.12.2019 № 56 та постанову від 27.12.2019 № 58 протиправними, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 № 3038-VI (далі - Закон № 3038-VI) державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23.05.2011 № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку № 553).

Відповідно до пункту 6 Порядку № 553 плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю (пункт 7 Порядку № 553).

При цьому вказаний пункт Порядку також визначає перелік підстав для проведення позапланової перевірки, який є вичерпним та не підлягає розширеному тлумаченню. Зокрема, це:

подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки;

звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства;

вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати десяти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.

Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Зміст наведених норм права свідчить про те, що позапланова перевірка може бути проведена виключно у разі наявності підстав, визначених у пункті 7 Порядку № 553, про що повинно бути зазначено у направленні для її проведення.

Повноваження посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю визначені у пункті 11 вказаного Порядку та кореспондуються з положеннями статті 41 Закону № 3038-VI.

Так, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:

1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт;

4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;

5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам державних стандартів, норм і правил згідно із законодавством;

7) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;

8) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю. Забороняється витребовувати інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;

9) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;

10) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;

11) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням аудіо - та відеотехніки.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності (частина третя статті 41 Закону № 3038-VI).

За правилами пункту 7 статті 41 Закону № 3038-VI постанови органів державного архітектурно-будівельного контролю можуть бути оскаржені до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, або до суду.

За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, крім акта перевірки, складається протокол разом з приписом усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил або приписом про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт (пункти 16, 17 Порядку № 553).

Права та обов`язки суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль зазначені пунктах 13, 14 Порядку № 553.

Зокрема, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Проаналізувавши положення статті 41 Закону № 3038-VI та Порядку № 553 суд дійшов висновку про те, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватись лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Виключенням із цього загального правила є виявлення факту самочинного будівництва у зв`язку з чим, такі перевірки можуть стосуватися й збудованого об`єкту.

Водночас, на думку суду після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

В матеріалах справи, міститься копія Свідоцтва від 23.01.2015 індексний номер 32587463 про право власності на нерухоме майно - житловий будинок з гаражем та терасами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 7 загальною площею 289,8 кв.м, житлова площа 81,9 кв.м., оформлене на позивача (а.с. 9).

Тобто, зазначене свідоцтво оформлено до проведення перевірки 23.01.2015.

Разом з тим до адміністративної відповідальності може бути притягнута особа лише за наявності факту вини. А невиконання вимог приписів, які вчинені не на підставі та не у межах повноважень визначених нормативно-правовими актами України, виключає притягнення особи до відповідальності.

Суд звертає увагу й на те, що відповідно до припису управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 21.12.2019 № 56, строк його виконання встановлений до 03.01.2020, проте оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ухвалена до закінчення цього строку, 27.12.2019.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, що міститься, зокрема, у постанові від 02.10.2018 по справі №465/1461/16-а.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що підставою для проведення позапланового заходу стало звернення депутата Черкаської міської ради ОСОБА_3 . У вказаному зверненні зазначено, що ОСОБА_4 будуючи власне домоволодіння самовільно захватив частину міської дороги. Разом з тим, направлення від 10.12.2019 № 173 містить припис про проведення позапланового заходу на об`єкті по АДРЕСА_1 щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, яке належить їй на праві власності відповідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2015.

Щодо позовної вимоги про скасування постанови від 27.12.2019 № 58 по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.188-42 КУпАП недопущення посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва під час здійснення ними державного архітектурно-будівельного контролю - тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд зауважує, що відповідно до п. 9 Порядку 553 Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Разом з тим, відповідно до акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 21.12.2019 № 173 , то він складений у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1.

Недопущення на об`єкт може полягати лише в наявності активних дій з боку позивача щодо фізичного перешкоджання посадовим особам органу державного архітектурно-будівельного контролю потрапляння на об`єкт будівництва.

Разом з тим, з акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, який складено 21.12.2019, вбачається, що позивач не допустила посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на вказаний вище об`єкт для проведення позапланової перевірки, чим порушила положення п.1 та п. 7 частини третьої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та підпункту 1 пункту 11 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Водночас, відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що позивач 21.12.2019 вчиняла дії щодо недопуску начальника відділу контролю Очеретнього С.І. на проведення перевірки, а також доказів на підтвердження того, що саме 21.12.2019 (дата складання акту) відповідач фактично виходив на проведення позапланової перевірки.

Тобто, не допуск до проведення позапланової перевірки має місце у разі фактичного виходу на об`єкт будівництва, пред`явлення суб`єкту містобудування службового посвідчення, а суб`єкт містобудування відмовився допустити посадову особу органу державного архітектурно-будівельного контролю до об`єкту будівництва.

З акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 21.12.2019 не вбачається, які дії з боку позивача щодо фізичного перешкоджання посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю потрапляння на об`єкт будівництва було вчинено позивачем, які документи не було надано посадовій особі Управління, необхідні для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю. Таким чином, відповідачем констатується факт недопущення позивачем посадової особи державного архітектурно-будівельного контролю до об`єкту будівництва 21.12.2019.

В той же час відповідачем не надано до суду жодного належного, допустимого та достовірного доказу того, що 21.12.2019 посадовою особою Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради здійснено виїзд на об`єкт - житловий будинок за адресою: м. Черкаси, вул. Золотоніська, 1/7, для проведення позапланової перевірки, а тому відсутній факт недопуску його до проведення такої перевірки.

Відповідачем також не надано жодного доказу того, що посадова особа відповідача в період строку дії направлення від 10.12.2019 № 173 з 10.12.2019 по 21.12.2019 (день складання акту про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва) виїжджала на місце знаходження об`єкту перевірки за вказаною вище адресою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про протиправність припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.12.2019 № 56 року, а тому він підлягає скасуванню.

Вищевказаний акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 21.12.2019 № 173, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 21.12.2019 № 56, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 21.12.2020 № 58 стали підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, за результатами розгляду якої начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради - Дяченком В.В. 27.12.2019 прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 58.

Згідно вказаної постанови позивача визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у розмірі 5950 грн.

Згідно ч.1 ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обгрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу вчинення позивачем вищевказаного порушення, постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.12.2019 № 58 є протиправною та належить до скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Між тим, згідно ч.2 ст.77 КАС України саме на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладено обов`язок доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. При цьому такий обов`язок відповідача реалізується шляхом надання належним, допустимих та достовірних доказів (ст.ст.73, 74, 75 КАС України).

Також суд звертає увагу на те, що акт про недопущення посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкт будівництва від 21.12.2019 складений без відома та присутності позивача, без доказів того, що їх складено під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, що є грубим порушенням вимог Порядку № 553.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та доводи сторін, суд приходить до висновку, що вимоги припису про усунення порушення вимог законодавста у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, не є виправданими, а оскаржуваний припис прийнятий відповідачем не у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та отже підлягає скасуванню.

В судовому засіданні, в якості свідків також були допитані головний спеціаліст відділу контролю управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які пояснили, що ОСОБА_1 16.12.2019 прибула до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради, проте отримати направлення від 10.12.2019 № 173 про проведення позапланового заходу відмовилася. Інших обставин щодо проведення перевірки вказані свідки не змогли пояснити, оскільки не проводили позапланової перевірки.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положеннями ст.9 Конституції України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати припис управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 21.12.2019 №56 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління Державного архітектурно-будівельного контролю Черкаської міської ради від 27.12.2019 №58 по справі про адміністративне правопорушення.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається у вищевказаний строк з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 05.08.2020.

Суддя С.М. Гарань