Справа № 2а-7574/11/2670
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

за наслідками перегляду заяви за нововиявленими обставинами

07 серпня 2020 року м. Київ № 2а-7574/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 17 листопада 2010 року в адміністративній справі №2а-6793/10/2670

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг»

до Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» (далі - заявник) звернулось до суду з заявою про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року у адміністративній справі №2а-6793/10/2670 за нововиявленими обставинами, в якій просив суд:

- скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року у справі №2а-6793/10/2670 та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва №/0 від 21 серпня 2009 року.

В обґрунтування поданої заяви заявник послався на те, що після ухвалення судом постанови від 17 листопада 2010 року заявник отримав відомості, які підтверджують, що працівники Товариства з обмеженою відповідальністю "Альянс Холдинг" повинні вважатись резидентами України.

Крім того, у своїй заяві заявник посилається на те, що під час розгляду адміністративної справи №2а-831/11/2670, а саме, 28 квітня 2011 року йому стало про наявність нових даних, що дозволяють стверджувати, що працівники товариства повинні вважатись резидентами України у зв`язку з їх перебуванням в Україні більше ніж 183 днів, що не було враховано судом при розгляді справи.

Вважаючи такі обставини нововиявленими, заявник звернувся до адміністративного суду з вказаною заявою.

Заперечуючи проти задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представник Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби у письмових запереченнях послався на те, що інформація, яку заявник вважає нововиявленою, не може вважатись такою, оскільки під час розгляду адміністративної справи №2а-6793/10/2670 Товариству з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» було відомо про період перебування його працівників - нерезидентів на території України, проте, дану інформацію останній не надав, про що суд зазначив у своїй постанові від 17 листопада 2010 року.

Крім того, представник Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби послався й на те, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та у позовній заяві у справі №2а-6793/10/2670 містяться однакова інформація щодо того, що працівники товариства є нерезидентами України.

Враховуючи відсутність істотних обставин, що не були і не могли бути відомі товариству, просив у задоволенні заяви та перегляді постанови суду від 17 листопада 2010 року відмовити.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року, в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2011 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року, скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволені та скасовано податкове повідомлення-рішення № /0 від 21серпня 2009 року.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2015 року скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2011 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Скасовуючи судові рішення першої та апеляційної інстанцій, Вищий адміністративний суд України, дійшов висновку, що при отриманні фізичною особою резидентського статусу шляхом звернення до податкового органу та отримання від нього відповідної довідки (повідомлення), резидентський статус визначається на звітний податковий період (рік), а отже підтвердження свого резидентського статусу має здійснюватись такими особами щорічно, з податкового періоду, в якому іноземець отримав довідку.

Листом Вищого адміністративного суду України від 28 жовтня 2015 року №2а-7574/11/2670/56954/15 матеріали адміністративної справи №2а-7574/11/2670 скеровано до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 жовтня 2015 року для розгляду заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення визначено суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Літвінову А.В.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2015 року адміністративну справу 2а-7574/11/2670 прийнято до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

На виконання вимог ухвали Вищого адміністративного суду України від 08 жовтня 2015 року та ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 листопада 2015 року представниками сторін надано суду додаткові пояснення з приводу спірних правовідносин.

В судовому засіданні 10 лютого 2016 року представник заявника в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 17 листопада 2010 року в адміністративній справі 2а-7574/11/2670 підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, надавши суду аналогічні пояснення тим, що викладені у самій заяві. Представник Державної податкової інспекції у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови від 17 листопада 2010 року в адміністративній справі 2а-7574/11/2670.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, а також приймаючи до уваги відсутність заперечень з боку представників сторін, у відповідному судовому засіданні судом, згідно з частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції до 15 грудня 2017 року), прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

Разом з тим, 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Так, суд звертає увагу на положення пункту 10 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України у редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, відповідно до якого справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухваленням судового рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення даної заяви, суд

ВСТАНОВИВ:

Так, у відповідності до пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

При цьому, суд звертає увагу, що істотними для справи обставинами вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що звернулись до суду, тобто, ці факти існували вже під час розгляду спору в суді, але не були і не могли бути відомі ні особам, які брали участь у справі, ні суду.

Таким чином, нововиявленими слід вважати обставини, які:

1) об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи;

2) не були відомі і не могли бути відомі на час прийняття рішення суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Більш того, суд звертає увагу, що не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду.

Так, з матеріалів справи вбачається, що Державною податковою інспекцією у Солом`янському районі міста Києва Державної податкової служби проведено планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 07 червня 2006 року по 31 березня 2009 року, валютного та іншого законодавства за період з 07 червня 2006 року по 31 березня 2009 року, за результатами якої складено акт №9577/23-02-34430873 від 10 серпня 2009 року.

Перевіркою встановлено порушення товариством підпункту 4.2.12 пункту 4.2 статті 4, пункту 7.3 статті 7, підпункту «а» пункту 19.2 статті 19 Закону України від 22 травня 2003 року № 889-IV «Про податок з доходів фізичних осіб» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі по тексту - Закон № 889-IV) з огляду на неправомірне утримання та перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб із сум, виплачених нерезидентам, а саме: громадянам Російської Федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , громадянина Болгарії ОСОБА_4 громадянина ОСОБА_5 та громадянина Польщі ОСОБА_7 , із застосуванням ставки 15 відсотків, замість 30 відсотків.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 21 серпня 2009 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб у розмірі 452 510,01 грн (150 836,67 грн - основний платіж, 301 673,34 грн - штрафні (фінансові) санкції).

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 листопада 2010 року № 2а-6793/10/2670 в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Враховуючи, що позивачем не доведено факт постійного перебування його працівників іноземців на території України протягом дії договору , суд прийшов до висновку про неможливість визнання постійним місцем проживання вказаних осіб територію України, оскільки вони являються громадянами інших держав, а в Україні працюють за контрактом, з метою виконання зобов`язань за договором.

Судом зроблено висновки, що працівники товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» а саме, громадянам Російської Федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , громадянина Болгарії ОСОБА_4 громадянина ОСОБА_5 та громадянина Польщі ОСОБА_7 є нерезидентами України, а тому, згідно положень пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», їх доходи повинні оподатковуватись у розмірі подвійної ставки податку з доходів фізичних осіб.

Вказана постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року, набрала законної сили на підставі ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 21 квітня 2011 року.

Заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року, обґрунтовано наявністю нових даних, які дозволяють стверджувати, що працівники Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» перебували в Україні протягом 2009 року більше 183 днів та вважаються резидентами України.

Також, Адміністрація державної Прикордонної Служби зазначає, що відсутність інформації у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» не спростовує факту перетинання ними державного кордону.

Поряд з тим, пунктом 2.1 статті 2 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV, який був чинним на момент виникнення правовідносин, платниками податку є: резидент, який отримує як доходи з джерелом їх походження з території України, так і іноземні доходи; нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з території України.

За змістом підпункту 9.11.1 пункту 9.11 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV доходи з джерелом їх походження з України, що нараховуються (виплачуються, надаються) на користь нерезидентів, підлягають оподаткуванню за правилами, встановленими для резидентів, з урахуванням особливостей, визначених окремими нормами цього Закону.

Пунктом 7.1 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-IV передбачено, що ставка податку становить 15 відсотків від об`єкта оподаткування, крім випадків, визначених у пунктах 7.2 - 7.4 цієї статті.

Відповідно до пункту 7.3 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV ставка податку становить подвійний розмір ставки, визначеної пунктом 7.1 цієї статті, від об`єкта оподаткування, нарахованого як виграш чи приз (крім у державну лотерею у грошовому виразі) на користь резидентів або нерезидентів, та від будь-яких інших доходів, нарахованих на користь нерезидентів-фізичних осіб, за винятком доходів, визначених у підпункті 9.11.3 пункту 9.11 статті 9 цього Закону.

Згідно з підпунктом 9.11.3 пункту 9.11 статті 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-IV якщо зазначені у підпункті 9.11.1 цього пункту доходи виплачуються нерезиденту резидентом-фізичною або юридичною особою, то такий резидент вважається податковим агентом такого нерезидента стосовно таких доходів. При укладенні договору з нерезидентом, умови якого передбачають отримання таким нерезидентом доходу з джерелом його походження з України, резидент зобов`язаний зазначити у такому договорі ставку податку, яка буде застосована до таких доходів.

Пунктом 1.15 статті 1 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року № 889-IV Закону № 889-IV визначено, що податковий агент - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ) або фізична особа чи представництво нерезидента-юридичної особи, які незалежно від їх організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати цей податок до бюджету від імені та за рахунок платника податку, вести податковий облік та подавати податкову звітність податковим органам відповідно до закону, а також нести відповідальність за порушення норм цього Закону.

При цьому іноземці або особи без громадянства мають підтверджувати свій резидентський статус. Вони можуть самостійно визначити статус податкового резидента України шляхом звернення до податкового органу за місцем реєстрації в органах внутрішніх справ із відповідною заявою фізичної особи-іноземця про самостійне визначення резидентського статусу, форма якої встановлена наказом Державної податкової адміністрації України від 05 жовтня 2004 року № 581 «Про затвердження примірних форм Заяви фізичної особи-іноземця про самостійне визначення резидентського статусу та Повідомлення працедавця про самостійне визначення фізичною особою-іноземцем резидентського статусу» (далі - Наказ № 581).

Статус податкового резидента України таких іноземців чи осіб без громадянства підтверджується довідкою податкового органу, виданою відповідно до Наказу № 581.

При отриманні фізичною особою резидентського статусу шляхом звернення до податкового органу та отримання від нього відповідної довідки (повідомлення), резидентський статус визначається на звітний податковий період (рік), відтак, підтвердження свого резидентського статусу має здійснюватись такими особами щорічно, з податкового періоду, в якому іноземець отримав довідку.

Одним із критеріїв визначення резидентського статусу відповідно до пункту 1.20 статті 1 Закону № 889-IV є перебування іноземного громадянина на території України не менше 183 днів протягом періоду або періодів податкового року.

Перебування в Україні протягом 183 днів дає іноземцю право на звернення до податкового органу із заявою щодо видачі ним довідки-повідомлення, передбаченої Наказом №581.

У разі набуття іноземцем статусу податкового резидента України іноземний дохід, отриманий такою особою з джерел за межами України, є об`єктом оподаткування і сума такого доходу включається до загального річного оподатковуваного доходу платника податку-отримувача.

З аналізу наведених норм вбачається, що у разі набуття нерезидентом статусу податкового резидента України (отримання відповідної довідки (повідомлення)) доходи, одержані ним від працедавця за виконання трудової функції, оподатковуються у загальному порядку, встановленому Законом, тобто за ставкою, визначеною пунктом 7.1 статті 7 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22 травня 2003 року №889-IV (15 відсотків). В свою чергу, якщо іноземець не виявив бажання підтвердити свій резидентський статус та не отримав довідки, яка є обов`язковою для підтвердження такого статусу, цей дохід оподатковується за ставкою, вдвічі більшою за основну (30 відсотків).

Проте, заявником до матеріалів справи не надано належного підтвердження набуття працівниками позивача статусу податкового резидента України, зокрема отримання громадянином Російської Федерації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , громадянина Болгарії ОСОБА_4 , громадянина ОСОБА_5 та громадянина Польщі ОСОБА_7 відповідних довідок (повідомлення) про підтвердження статусу податкових резидентів України, передбачені Наказом № 581, а відомості, які були надані на вимогу суду у іншій адміністративній справі та на які посилається заявник, як на підставу для перегляду постанови суду від 17 листопада 2010 року за нововиявленими обставинами, не є нововиявленими в розумінні пункту 1 частини другої статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не містять всіх ознак необхідних для визнання їх такими.

При цьому, судом зауважується, що під час розгляду справи №2а-6793/10/2670 позивач не був позбавлений можливості заявити відповідне клопотання про витребування таких відомостей, на підтвердження своєї позиції, проте, такою можливістю не скористався.

Враховуючи наведені вище обставини, беручи до уваги висновки Вищого адміністративного суду України, викладені в ухвалі від 08.10.2015 №К/800/2880/13, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення не підлягає задоволенню, а постанова Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року у справі №2а-6793/10/2670 підлягає залишенню в силі.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 241-243, 248, 250, 361, 363, 368, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Холдинг» про перегляд постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року за нововиявленими обставинами в адміністративній справі №2а-6793/10/2670 - відмовити.

2. Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 листопада 2010 року в адміністративній справі № 2а-6793/10/2670 - залишити в силі.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Літвінова А.В.