Справа № 360/4930/19
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року справа № 360/4930/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ, вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гайдара А.В., суддів: Компанієць І.Д., Сіваченка І.В., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року (повний текст складено 28 лютого 2020 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області) у справі № 360/4930/19 (суддя в 1 інстанції Тихонов І.В.) за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» до Державної податкової служби України про скасування індивідуальної податкової консультації,-

В С Т А Н О В И В:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» (далі позивач, АТ «Луганськгаз») до Державної податкової служби України (далі відповідач), в якій просили: визнати протиправною та скасувати письмову податкову консультацію вих. № 975/6/99-00-070-3-02-15/ІПК від 24.10.2019 в частині роз`яснення щодо відображення в податковому обліку з податку на додану вартість операцій по списанню кредиторської заборгованості; зобов`язати надати нову індивідуальну податкову консультацію щодо відсутності зобов`язань АТ «Луганськгаз» здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ під час списання кредиторської заборгованості АТ «Луганськгаз» перед АТ «Укртрансгаз» в стягненні якої відмовлено постановою Верховного Суду від 15.08.2019 р. по справі № 913/298/18.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.09.2019 АТ «Луганськгаз» звернулося до Офісу великих платників податків ДПС України із запитом на отримання індивідуальної податкової консультації з питання роз`яснення щодо нарахування податку на додану вартість та податку на прибуток.

08.10.2019 Офіс великих платників податків ДПС повідомив АТ «Луганськгаз» про надіслання податкової консультації ДПС України для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій. Листом від 24.10.2019. № 975/6/99-00-07-03-02-15/ІПК відповідачем надано податкову консультацію, яка в розділі «щодо оподаткування ПДВ» зводиться до викладення положень ст. 198 Податкового кодексу України та зазначено, що якщо платник при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит, але такі товари/послуги не підлягають погашенню з підстав прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, то в податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку необхідно відкоригувати суму податкового кредиту.

Позивач з даним повідомленням не погоджується в частині необхідності коригування суми податкового кредиту.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 360/4930/19 позовні вимоги було задоволено, внаслідок чого: визнано протиправною та скасовано письмову податкову консультацію вих. № 975/6/99-00-070-3-02-15/ІПК від 24.10.2019 в частині роз`яснення щодо відображення в податковому обліку з податку на додану вартість операцій по списанню кредиторської заборгованості; зобов`язано Державну податкову службу України надати Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» нову індивідуальну податкову консультацію щодо відсутності зобов`язань АТ «Луганськгаз» здійснити нарахування податкових зобов`язань з ПДВ під час списання кредиторської заборгованості АТ «Луганськгаз» перед АТ «Укртрансгаз», в стягненні якої відмовлено Постановою Верховного Суду від 15.08.2019 по справі № 913/298/18; стягнуто на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» за рахунок бюджетних асигнувань з Державної податкової служби України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3842,00 грн.

Не погодившись з таким рішенням, Державною податковою службою України подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, винесеним з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, та просили скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що АТ «Луганськгаз» при придбанні послуг сформувало податковий кредит на підставі складеної постачальником та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, при цьому оплата за такі послуги не буде здійснюватися, тобто послуги фактично отримані позивачем на безоплатній основі, то у податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку - покупцю необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами, визначеними пунктом 198.5 статті 198 Кодексу.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Представник сторін у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду судового засідання.

05 серпня 2020 року від позивача на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про відкладення розгляду справи на пізніший термін, яка обґрунтована епідемією COVID-19.

Колегія суддів вважає, що зазначене клопотання задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

В даному випадку позивачем до клопотання не додано жодного доказу, що неможливість з`явитися у судове засідання зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Враховуючи викладене та те, що явка позивача (його представника) не визнавалась судом обов`язковою, колегія суддів приходить до висновку, що заява позивача про відкладення розгляду справи є необґрунтованою та такою, яка задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги та встановила наступне.

АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» є юридичною особою, яка включена до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (, 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Гагаріна, буд. 87) знаходиться на обліку в ОВП ДПС України (арк.справи 9).

Відповідно до витягу № 228 з реєстру платників податку на додану вартість АТ «Оператор газорозподільної системи «Луганськгаз» є платником податку на додану вартість з 05.08.1997 (арк.справи 13).

Позивач звернувся до відповідача із запитом на отримання індивідуальної податкової консультації згідно ст. 52 Податкового Кодексу України № 01-02-38/1700 від 16.09.2019.

У зазначеному запиті позивачем було поставлене питання наступного змісту: Яким чином АТ «Луганськгаз» відобразити у податковому обліку з податку на додану вартість та з податку на прибуток операції згідно з постановою Верховного Суду по справі № 913/298/18 (арк.справи 14-15).

Відповідач, розглянувши запит позивача надав індивідуальну податкову консультацію № 975/6/99-00-07-03-02-15/ІПК від 24.10.2019, яка в розділі «щодо оподаткування ПДВ» зводиться до викладення положень ст. 198 Податкового кодексу України та зазначено, якщо Товариство при придбанні послуг сформувало податковий кредит на підставі складеної постачальником та зареєстрованої в ЄРПН податкової накладної, при цьому оплата за такі послуги не буде здійснюватися, тобто послуги фактично отримані позивачем на безоплатній основі, то у податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку - покупцю необхідно нарахувати податкові зобов`язання з ПДВ за правилами, визначеними пунктом 198.5 статті 198 Кодексу (арк.справи 19-23), яка є предметом оскарження.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.172-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового Кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до пункту 52.2 статті 52 Податкового Кодексу України, податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до пункту 52.4 статті 52 Податкового Кодексу України індивідуальні податкові консультації надаються: в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями; у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Доступ до зазначених даних єдиної бази та офіційного веб-сайту є безоплатним та вільним. Порядок ведення та форма єдиної бази індивідуальних податкових консультацій визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 53.3 статті 53 Податкового Кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Податковим кодексом України передбачено право платника податків оскаржувати податкову консультацію, а також встановлені правові наслідки скасування податкової консультації.

Отже, платник податків має право звернутись до контролюючого органу для отримання консультації з питань практичного використання норм податкового права. В разі виникнення спору платника податку з контролюючим органом такий платник в підтвердження правомірності своїх дій може покликатись на отриману податкову консультацію.

Колегією суддів встановлено, що рішенням господарського суду у справі № 913/298/18 щодо задоволення позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про стягнення заборгованості за транспортування природного газу відмовлено повністю (арк.справи 25-27).

Постановою Верховного Суду у складі колегії судів Касаційного господарського суду у справі № 913/298/18 від 15 серпня 2019 року рішення господарського суду Луганської області від 16.10.2018 та постанову Східного апеляційного господарського суду від 20.03.2019 залишено без змін, а касаційну скаргу акціонерного товариства «Укртрансгаз» без задоволення (арк.справи 36-39).

Так, відповідно до статті 198 Податкового кодексу України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу (п.п. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України).

Згідно до п.п. 198.1. ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно з п.п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно до п.п. 198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідності до п.п. 198.5 ст. 198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно до вимог п.п. 198.6 ст. 198 Кодексу: не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів 3 дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Таким чином, на підставі вищезазначених норм Податкового кодексу України передбачений вичерпний та відповідний перелік документів, на підставі яких платник податків має право на податковий кредит, а саме: зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних, митні декларації, інші документи, передбачені пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (транспортні квітки, готельні рахунки, касові чеки, бухгалтерська довідка, складена у відповідності до п. 36 підрозділу 2 розділу XX діючого Кодексу та інше).

З огляду на те, що рішення господарського суду Луганської області у справі № 913/298/18 від 16.10.2018 набрало законної сили, відповідно до якого у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Укртрансгаз» до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Луганськгаз» про стягнення заборгованості за транспортування природного газу відмовлено, що в свою чергу мало місце та підставу звернення позивача до податкової служби щодо списання кредиторської заборгованості з АТ «Луганськгаз» перед АТ «Укртрансгаз», колегія суддів вважає оскаржувану податкову консультацію відповідача в частині оподаткування ПДВ такою, яка суперечить нормам Податкового кодексу України, а тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню.

З огляду на наведене індивідуальна податкова консультація як акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Позовні вимоги про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є похідними позовними вимогами, задоволення яких залежить від задоволення основних позовних вимог (п. 23 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 360/4930/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року у справі № 360/4930/19 залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 та п. 3 Розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.В. Гайдар

Судді І.Д. Компанієць

І.В. Сіваченко