Справа № 200/5365/20-а
Суддя: Лазарєв В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

31 липня 2020 р. Справа №200/5365/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазарєва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Кашнікова Руслана Едуардовича, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «СТОК ТРЕЙДИНГ, товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ СТОК», товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ ТОРГ» про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

04 червня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Кашнікова Руслана Едуардовича, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним заяви про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу: ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ", ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ" та ТОВ "УКР ОПТ СТОК" не складалися, не підписувалися та не подавалися. Крім того, позивач не уповноважував жодну особу подавати документи для державної реєстрації змін до установчих документів по ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ", ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ" та ТОВ "УКР ОПТ СТОК".

На думку позивача, зазначені зміни до відомостей про юридичних осіб: ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ", ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ" та ТОВ "УКР ОПТ СТОК" були проведені на підставі підроблених документів та поза волевиявленням позивача.

У зв`язку з наведеним, позивач просить: 1) визнати протиправними та скасувати реєстраційні дії державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Кашнікова Руслана Едуардовича: щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ", що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 21.03.2019 року №1082515 - зміна складу або інформації про засновників; щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ" від 22.03.2019 року №2082515 - зміна місцезнаходження, інші зміни; щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ", що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 22.03.2019 року №3082515 - зміна місцезнаходження, додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи; щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "УКР ОПТ СТОК", що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 21.03.2019 року від №1082508 - зміна складу або інформації про засновників; щодо державної реєстрація змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ "УКР ОПТ СТОК" від 22.03.2019 №2082508 - зміна місцезнаходження, інші зміни; щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "УКР ОПТ СТОК", що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 22.03.2019 року №3082508 - зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи; щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ", що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 21.03.2019 року №1082513 - зміна складу або інформації про засновників; щодо державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи - ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ" від 22.03.2019 №2082513 - зміна місцезнаходження, інші зміни; щодо внесення змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ" код (), що не пов`язані зі змінами в установчих документах від 22.03.2019 №3082513 - зміна місцезнаходження, зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи; 2) зобов`язати Шевченківську районну в місті Києві державну адміністрацію вчинити дії щодо внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідних відомостей про скасування реєстраційних дій: від 21.03.2019 року №1082515, від 22.03.2019 №2082515, від 22.03.2019 №3082515 стосовно ТОВ "СТОК ТРЕЙДИНГ"; 21.03.2019 від №1082508, від 22.03.2019 №2082508, від 22.03.2019 №3082508 стосовно ТОВ "УКР ОПТ СТОК"; від 21.03.2019 №1082513, від 22.03.2019 №2082513, від 22.03.2019 №3082513 стосовно ТОВ "УКР ОПТ ТОРГ" проведених державним реєстратором Комунального підприємства "Реєстраційне бюро" Кашніковим Русланом Едуардовичем .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2020 року вищевказану позовну заяву прийнято до провадження та відкрито провадження у справі із визначенням її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Вирішуючи питання юрисдикційності цього спору, суд зазначає наступне.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

У статті 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України від 02 червня 2016року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З метою якісної та чіткої роботи судової системи міжнародним і національним законодавством передбачено принцип спеціалізації судів.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частин 1-3 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні. Сторони в адміністративному спорі ще до його виникнення повинні перебувати у відносинах вертикального підпорядкування.

З аналізу вказаних норм вбачається, що публічно-правовим спором у розумінні КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. Отже, необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення цим суб`єктом владних управлінських функцій, при цьому ці функції повинні здійснюватись суб`єктом саме у тих правовідносинах, у яких виник спір.

Європейський Суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейська комісія з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Занд проти Австрії» вказала, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом. Аналогічна позиція була висловлена Європейським судом з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України».

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Основною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Отже приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Предметом спору у даній справі є правомірність реєстраційних дій державного реєстратора щодо зміни місцезнаходження, керівника, засновників, змін до установчих документів юридичної особи, що регулюється нормами Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців»

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час подання позову) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, правами та обов`язками учасників (засновників, акціонерів, членів) такої особи, крім трудових спорів.

Так, ОСОБА_1 оскаржує до адміністративного суду дії суб`єктів владних повноважень, що пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів, зміни місцезнаходження, керівника, засновників, посилаючись при цьому на недотримання цими суб`єктами встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Проте, як убачається з матеріалів справи та викладених у позові мотивів звернення до суду, на думку позивача, незаконність реєстрації таких змін пов`язана з підробкою документів, внаслідок чого позивача включено до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «СТОК ТРЕЙДИНГ, товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ СТОК», товариства з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ ТОРГ».

Отже, звернення ОСОБА_1 до суду із цим позовом зумовлене необхідністю захисту його корпоративних та майнових прав, а не прав у сфері публічно-правових відносин, що унеможливлює розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічний висновок щодо застосування норм процесуального права у подібних відносинах викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 серпня 2019 року у справі № 805/2556/15-а.

Приймаючи до уваги наведене суд приходить до висновку, що між сторонами виник приватно-правовий спір, який не пов`язаний зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Кашнікова Руслана Едуардовича, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «СТОК ТРЕЙДИНГ, товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ СТОК», товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ ТОРГ» про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити певні дії необхідно закрити.

За приписами частини 1 статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Суд роз`яснює позивачу, що дана справа підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом (частина 2 статті 132 Кодексу).

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі, зокрема, закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Отже, у відповідності до норм чинного законодавства сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

На підставі викладеного, керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Кашнікова Руслана Едуардовича, Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору товариство з обмеженою відповідальністю «СТОК ТРЕЙДИНГ, товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ СТОК», товариство з обмеженою відповідальністю «УКР ОПТ ТОРГ» про визнання протиправними та скасування реєстраційних дій, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецькій окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.В. Лазарєв