Справа № 640/9718/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ № 640/9718/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни

до Міністерства юстиції України

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

державне підприємство «Національні інформаційні системи»

про визнання протиправними та скасування наказів,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни (надалі - позивач), адреса: 25006, Кіровоградська область, місто Кропивницький, вулиця В`ячеслава Чорновола, будинок 4, квартира 106 до Міністерства юстиції України (надалі - відповідач), адреса: 01001, місто Київ, вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи» (надалі - третя особа), адреса: 04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 4, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 18 листопада 2019 року № 4027/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни.

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 19 листопада 2019 року № 4048/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни».

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року № 3858/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та поновити доступ державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваних наказів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 травня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувані накази суб`єкту владних повноважень прийнятті із порушенням вимог статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» і Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 21 грудня 2016 року та підлягають скасуванню.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що доводи та аргументи позивача викладені в позовній заяві є необґрунтованими, та в свою чергу зазначає, що суб`єкт владних повноважень при виконанні покладених на нього функцій та обов`язків, діяв на підставі та у межах визначених чинним законодавством України.

Відповідач звертає увагу, що зважаючи на виявлені порушення виявлені за результатами проведення камеральної перевірки Комісією було прийнято рішення у відповідності до частини 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 9 Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації. Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 грудня 2016 року № 900 про анулювання доступу державного реєстратора Марченко О.А. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач не погоджується з аргументами викладеними позивачем в адміністративного позові та просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В своїх пояснення щодо позовної заяви позивача, третя особа без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача державне підприємство «Національні інформаційні системи», посилається на ті самі аргументи та докази які викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву, та зазначає, що державне підприємство «Національні інформаційні системи», будучи технічним адміністратором Державного реєстру прав, не уповноважене приймати владно-управлінські рішення, а лише безпосередньо їх виконує. Одночасно із цим, у державне підприємство «Національні інформаційні системи» відсутнє право перевірки законності рішень Міністерства юстиції України та право відмови від їх виконання. Тобто, державне підприємство «Національні інформаційні системи» реалізує приписи наказів Міністерства юстиції України у будь-якому випадку, оскільки відповідне зобов`язання для державного підприємства «Національні інформаційні системи» встановлено Законом.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Міністерства юстиції України від 18 листопада 2019 року № 4027/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» проведено перевірку, за наслідками якої складено акт від 18 листопада 2019 року.

Перевіркою встановлено порушення позивачем вимог статей 10, 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 за заявою № 32270547 оскільки під час реєстрації та формування заяви щодо державної реєстрації прав на нерухоме майно не додано документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Так, на підставі статті 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, та на підставі акта за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни відповідачем винесено наказ від 19 листопада 2019 року № 4048/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни», за результатами якої було складено довідку від 21 листопада 2019 року.

У ході камеральної перевірки встановлено, що 10 жовтня 2019 року у Державному реєстрі прав зареєстровано заяву про державну реєстрацію права власності № 36360985, подану представником товариства з відповідальністю «АГРОФІРМА «ГАЇВСЬКЕ».

На порушення вимог статей 10, 18, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 51 Порядку № 1127 за наявності підстав для відмови у проведенні державної реєстрації прав державним реєстратором Марченко О.А. проведено державну реєстрацію права власності за наявності суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, а також на підставі документів, які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом (Свідоцтва не містять відмітки підприємства і правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченої підписом керівника такого підприємства та печаткою).

За заявою № 36361620 державним реєстратором Марченко О.А. на порушення вимог статей 10, 18, 22, 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та пункту 51 Порядку № 1127 проведено державну реєстрацію права власності на підставі документів, які не відповідають вимогам, встановленим цим Законом (Свідоцтва правонаступника не містять відмітки підприємства реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченої підписом керівника такого підприємства та печаткою).

У ході камеральної перевірки встановлено, що державним реєстратором Марченко О.А. видалено з Державного реєстру прав запис про право власно розділ № 101 як помилкові.

При розгляді попередніх реєстраційних дій у Державному реєстрі прав, вчинених при внесенні запису про право власності № 32785315 у розділі № 101, ніби-то встановлено наступні порушення. Розділ № 1 був відкритий у Державному реєстрі прав державним реєстратором Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Клюшник Анною Олександрівною 12 серпня 2019 року. До розділу № 101 право власності № 32785315, зареєстроване за ОСОБА_2 внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 12 серпня 2019 року № 48202083, прийнятого державним реєстратором Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Клюшник Анною Олександрівною за заявою про державну реєстрацію права власності, прийнятою 06 серпня 2019 року за № 35335544. На порушення вимог статей 3, 12, 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державним реєстратором Марченко О.А. видалено з Державного реєстру прав розділ № 101, запис про право власності № 32785315 без відповідного рішення суду. Аналогічні порушення ніби-то були допущені державним реєстратором Марченко О.А. при щодо розділу Державного реєстру прав № 231.

Також, вказаною вище довідкою, було запропоновано анулювати доступ державного реєстратора Созонівської сільської ради Кіровоградського району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року № 3858/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» було вирішено анулювати доступ до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Не погоджуючись із прийнятими суб`єктом владних повноважень рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань».

Відповідно до приписів статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» контроль у сфері державної реєстрації здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації.

За результатами моніторингу реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації Міністерство юстиції України проводить камеральні перевірки суб`єктів державної реєстрації.

У разі якщо в результаті проведеної камеральної перевірки суб`єктів державної реєстрації виявлено прийняття рішень державним реєстратором з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів щодо негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

Відповідно до частини 2 статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» вбачається, що за результатами проведення перевірок суб`єктів державної реєстрації Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації приймає вмотивоване рішення про:

1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до Єдиного державного реєстру;

2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до Єдиного державного реєстру;

3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації;

4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю;

5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації.

Згідно частини 3 статті 34-1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» встановлено, що технічний адміністратор Єдиного державного реєстру у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Рішення, передбачені пунктами 3-5 частини 2 цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Єдиного державного реєстру, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації, в якого зберігається реєстраційна справа, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного нотаріуса, акредитованого суб`єкта державної реєстрації.

Процедуру здійснення Міністерством юстиції України контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань визначено Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 990 від 21 грудня 2016 року (надалі - Порядок № 990).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 990 вбачається, що моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Згідно з пунктами 4-7 Порядку № 990 моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями:

1) порушення строків, визначених Законами;

2) проведення реєстраційних дій в неробочий час;

3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування;

4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень;

5) скасування (видалення) записів з реєстрів;

6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін`юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті.

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту. Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів. Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті.

Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації.

Відповідно до пунктів 9-10 Порядку № 990 результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії. За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу.

Згідно пункту 13 Порядку № 990 встановлено, що під час проведення камеральної перевірки державний реєстратор, уповноважена особа суб`єкта державної реєстрації мають право подавати посадовій особі Мін`юсту свої пояснення та додаткову інформацію, що стосується предмета перевірки, які додаються до матеріалів перевірки.

Пунктом 14 Порядку № 990 передбачено, що за результатами проведення камеральної перевірки посадова особа Мін`юсту готує проект рішення Мін`юсту про результати проведення камеральної перевірки та у випадках, передбачених законами, про притягнення державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до передбаченої законом відповідальності.

Таким чином, аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що проведенню камеральної перевірки передує обов`язок відповідача повідомити державного реєстратора про факт проведення такої перевірки та правові підстави її проведення.

Між тим, невиконання наведених вимог законодавства призводить до визнання такої перевірки та рішень, прийнятих за її результатами, незаконними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі № 540/155/19 та від 17 липня 2019 року у справі № 420/5711/18.

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи вбачається, що наказ Міністерства юстиції України від 19 листопада 2019 року № 4048/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни» всупереч вимогам Закону України «Про звернення громадян» та Порядку № 990, взагалі не було направлено на адресу позивача.

Також, в свою чергу, судом було встановленого, що про порушення своїх прав та взагалі про існування таких наказів, позивач дізнався вже після прийняття рішення про анулювання доступу до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем доказів на підтвердження направлення наказу від 19 листопада 2019 року № 4048/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни» до суду надано не було.

Таким чином, суд зазначає, що неповідомлення позивача про проведення камеральної перевірки та надсилання копії наказу про її проведення є порушенням, яке позбавило позивача передбаченого чинним законодавством права приймати участь у процесі прийняття оскаржених наказів шляхом надання пояснень щодо виявлених порушень.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі № 1340/5656/18.

Стосовно доводів відповідача щодо можливості позивача ознайомитися зі змістом відповідних наказів на офіційному сайті Міністерства юстиції України суд зазначає, що оскільки факт повідомлення позивача про проведення камеральної перевірки та надсилання копії наказу про її проведення є обов`язком відповідача, відповідно до статті 19 Конституції України ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а отже позивач не зобов`язаний здійснювати моніторинг сайту Мін`юсту щодо розміщення на ньому такої інформації.

Водночас, суд звертає увагу, що Комісія для проведення камеральної перевірки не скористалась наданим їй правом щодо витребування документів. Під час проведення камеральної перевірки позивача були досліджені лише документи, на підставі яких проводилися реєстраційні дії, та здійснені відповідні висновки про порушення позивачем вимог законодавства, а тому невикористання відповідачем наявних у нього повноважень на витребування пояснень у позивача вплинуло на висновки Комісії, оскільки позбавило відповідача можливості повно та всебічно надати оцінку причинам допущених порушень, врахувати відсутність їх можливих негативних наслідків тощо.

Наведені обставини свідчать про те, що Міністерством юстиції України не вчинено всіх заходів з метою всебічного встановлення обставин наявності порушень чинного законодавства чи їх відсутності з боку позивача, що також свідчить про порушення Міністерством юстиції свого обов`язку щодо прийняття вмотивованого рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 квітня 2020 року у справі № 816/1542/17.

Також, враховуючи те, що позовна вимога позивача про зобов`язання поновити доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є похідною від вимоги про скасування наказу Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року № 3858/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», та з урахуванням того, що оскаржувані накази вище були визнані протиправними та такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, суд приходить до висновку, про наявність обґрунтованих підстав для її задоволення.

Наведені вище обставини в своїй сукупності дають суду підстави для висновку щодо обґрунтованості позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення в частині.

Зокрема, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 18 листопада 2019 року № 4027/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» відносно державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни, оскільки щодо вказаного наказу судом, на підставі наявних у справі доказів та матеріалів не встановлено порушень процедури прийняття цього наказу відповідачем, а також не вбачається наявність порушеного права позивача в цій частині, оскільки сам факт призначення моніторингу, за відсутності порушень процедури призначення такого моніторингу не вплинув на права позивача.

Натомість інші позовні вимоги, а саме про:

- визнання протиправним та скасування наказ Міністерства юстиції України від 19 листопада 2019 року № 4048/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни»;

- визнання протиправним та скасуваання наказу Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року № 3858/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та поновлення доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є такими, що підлягають задоволенню, у зв`язку з суттєвими порушеннями, допущеними відповідачем при їх прийнятті, та які вплинули на права та обов`язки позивача, що було встановлено та описано судом вище.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 102,00 грн. Відтак, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 1576,50 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 6, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Міністерства юстиції України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - державне підприємство «Національні інформаційні системи» про визнання протиправними та скасування наказів задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 19 листопада 2019 року № 4048/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни».

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 02 грудня 2019 року № 3858/5 «Про анулювання доступу державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» та поновити доступ державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

4. Стягнути на користь державного реєстратора Созонівської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області Марченко Оксани Анатоліївни ( АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (01001, місто Київ, вулиця Городецького, будинок 13, ) понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 576,50 грн (тисяча п`ятсот сімдесят шість гривень 50 копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова