Справа № 322/425/20
Суддя: Гасанбеков С. С.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07 серпня 2020 рокуСправа № 322/425/20

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:інспектора Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Белименка Дмитра Юрійовича
третя особа:Головне управління Національної поліції в Запорізькій області
про:визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

08.05.2020 до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений адміністративний позов, в якому позивач просить:

- визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2467520 від 30 квітня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

В обґрунтування позову позивач зазначив таке.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 30 квітня 2020 року серії ЕАК № 2467520, винесеною інспектором Новомиколаївського ВП Пологівського ГУНП в Запорізькій області Белименком Дмитром Юрійовичем, на позивача було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме за те, що позивач 30 квітня 2020 року о 19 год. 18 хв., на дорозі між с. Острівське та с. Михайлівське, керував трактором ЮМЗ 6, номерний знак НОМЕР_1 , без посвідчення тракториста-машиніста, чим порушив п. 2.1.а ПДР України.

Позивач стверджує, що 30 квітня 2020 року близько 19 год. 18 хв., на автомобільній дорозі між с. Островське та с. Михайлівське Новомиколаївського району Запорізької області, він дійсно керував трактором ЮМЗ 6, номерний знак НОМЕР_1 , та був зупинений поліцією. Підійшовши до транспортного засобу позивача, інспектор поліції, нічого не пояснивши, потребував у позивача посвідчення тракториста-машиніста та свідоцтво про реєстрацію трактора. Позивач запитав інспектора, про причину його зупинки, адже правил дорожнього руху він не порушував. Інспектор повідомив позивачу, що зупинку він здійснив задля перевірки у нього документів.

Заздалегідь знаючи, що даної причини зупинки поліцейським транспортного засобу у ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію» не вказано, позивач відмовився пред`являти інспектору поліції посвідчення тракториста-машиніста та свідоцтво про реєстрацію трактора. Поліцейський зачитав позивачу права та виніс постанову за керування транспортним засобом без посвідчення тракториста-машиніста.

Позивач вважає, що за таких обставин постанова була винесена при неповному з`ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення з грубим порушенням норм процесуального права, а тому є необґрунтованою, а отже незаконною та підлягає скасуванню.

При цьому, позивач у позовній заяві не спростовує факту відсутності у нього посвідчення тракториста-машиніста.

Ухвалою суду від 13.05.2020 було відкрито провадження у справі, призначено судовий розгляд справи та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Відповідач не подав відзиву на позов у встановлений судом строк. З урахуванням положень п. 3 розділу VI КАС України та п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 № 731-ІХ, останнім днем строку на подання відзиву є 06.08.2020.

Представник позивача, належним чином повідомлений судом про дату час та місце розгляду справи у судове засідання не прибув, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач та представник третьої особи, належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибули, що відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи неприбуття в судове засідання всіх учасників справи, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2467520 від 30.04.2020, складеною інспектором Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Белименком Дмитром Юрійовичем, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

У постанові серії ЕАК № 2467520 від 30.04.2020 зазначено такі фактичні обставини вчиненого проступку: «30.04.2020 19:18:27 (смт. Новомиколаївка, дорога с. Острівське с. Михайлівське) керував транспортним засобом, не маючи права керування таким транспортним засобом, без реєстраційних документів, відсутній номерний знак на причепі цистерна, чим порушив п. 2.1 а ПДР керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ».

Інших доказів учасники справи суду не надали.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України, обставини, які визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача . У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина друга ст. 126 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, встановлює відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачу керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Дана обставина, а саме відсутність у позивача посвідчення тракториста-машиніста станом на 30.04.2020, не спростовується ним у позовній заяві. До того ж, позивач у позовній заяві визнає факт відмови пред`являти посвідчення водія на вимогу поліцейського, отже ця обставина не потребує доказування, відповідно до ст. 78 КАС України.

З огляду на викладене, суд визнає доведеним наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність зупинки його транспортного засобу поліцейським не впливають на обов`язок позивача як водія мати посвідчення водія відповідної категорії та пред`являти його для перевірки на вимогу поліцейського. Такий правовий висновок зроблено в постанові Верховного Суду від 25.09.2019 по справі № 127/19283/17 (реєстраційний номер судового рішення у ЄДРСР 84494023), що враховується судом під час розгляду даної справи, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є необґрунтованим, а відтак в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 241 246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд

вирішив:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області старшого сержанта поліції Белименка Дмитра Юрійовича відмовити повністю.

2. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 2467520 від 30 квітня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 гривень залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 07 серпня 2020 року.

Суддя С.С. Гасанбеков