Справа № 200/129/20-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 року справа №200/129/20-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Блохіна А.А., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника позивача Помалюк І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року (повне судове рішення складено 30 березня 2020 року у м. Слов`янську) у справі № 200/129/20-а (суддя в І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до ОСОБА_2 про стягнення податкової заборгованості,

УСТАНОВИВ:

В січні 2020 року Головне управління ДПС у Донецькій області (далі ГУ ДПС у Донецькій області, податковий орган) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило стягнути податкову заборгованість у розмірі 83 561,66 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, який, всупереч вимог Податкового кодексу України (далі ПК України), порушив строки та повноту сплати узгоджених грошових зобов`язань, визначених, в тому числі, на підставі податкових повідомлень-рішень, у зв`язку з чим станом на момент звернення з позовом до суду за відповідачем утворилась заборгованість в загальному розмірі 83 561,66 грн., яка залишається відповідачем не сплаченою. У зв`язку із чим позивач просив суд стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 податковий борг в розмірі 83 561,66 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року позовні вимоги задоволені.

Не погодившись з таким рішенням представник відповідача Романенко О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідач не отримував жодного податкового повідомлення-рішення, а отже був позбавлений можливості сплатити відповідний податок. Представником відповідача також зазначено, що частина об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, що знаходиться у власності відповідача, зруйнована внаслідок проведення АТО або відсутня як нерухомість взагалі.

Крім того, апелянт вважає, що у позивача відсутні підстави для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з огляду на те, що належна йому нерухомість взагалі не може бути об`єктом оподаткування у розумінні підпункту "є" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України та, що, в свою чергу, взагалі виключає наявність такого боргу та його стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду та прохання залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. Інші особи, які беруть участь в справі, до апеляційного суду не прибули.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено таке.

Позивач як платник податків перебуває на обліку у ГУ ДПС у Донецькій області (Бахмутська ОДПІ).

Відповідач має податковий борг в загальному розмірі 83 561,66 грн., який утворився внаслідок несплати узгоджених сум:

Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації: 18010300) в сумі 83 561,66 грн., а саме:

- 899,83 грн., борг виник 08.01.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24.04.2017 №106877-13 на суму 899,83 грн. за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 862 вручене 09.11.2017 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1007,32 грн., борг виник 08.01.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24.04.2017 № 106879-13 на суму 1007,32 грн. за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 862 вручене 09.11.2017 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1867,62 грн., борг виник 08.01.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24.04.2017 № 106881-13 на суму 2867,62 грн. за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 862 вручене 09.11.2017 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1201,62 грн., борг виник 08.01.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24.04.2017 № 106882-13 на суму 1201,62 грн. за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 862, вручене 09.11.2017 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1299,45 грн., борг виник 08.01.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24.04.2017 у № 106883-13 на суму 1299,45 грн. за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 862, вручене 09.11.2017згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 303,16 грн., борг виник 08.01.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 24.04.2017 № 106884-13 на суму 303,16 грн. за 2016 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 862, вручене 09.11.2017 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1462,72 грн., борг виник 10.07.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.02.2018 № 28558-42 на суму 1462,72 грн. за 2017 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 487, вручене 11.05.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1637,44 грн., борг виник 10.07.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.02.2018 № 28559-42 на суму 1637,44 грн. за 2017 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 487 вручене 11.05.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 4661,44 грн., борг виник 10.07.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.02.2018 № 28562-42 на суму 4661,44 грн. за 2017 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 487, вручене 11.05.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1953,28 грн., борг виник 10.07.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.02.2018 № 28563-42 на суму 1953,28 грн. за 2017 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 487, вручене 11.05.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 492,8 грн., борг виник 10.07.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.02.2018 № 28564-42 на суму 492,8 грн. за 2017 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 487, вручене 11.05.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 2112,32 грн., борг виник 10.07.2018, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 12.02.2018 № 28565-42 на суму 2112,32 грн. за 2017 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 487, вручене 11.05.2018 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 5423,29 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 5423,29 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671 вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 73,72 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 73,72 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

-16 320,44 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 16 320,44 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 573,34 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 573,34 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1701,78 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0017893 4210-0502 на суму 1701,78 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 2457,55 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 2457,55 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 14 218,88 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 14 218,88 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 2272,52 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 2272,52 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1905,06 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 1905,06 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 227,1 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 227,1 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 17 012,62 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 17 012,62 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 174,61 грн., борг виник 02.07.2019, нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 року № 0-0502 на суму 174,61 грн. за 2018 рік. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення;

- 1301,75 грн. - борг виник 02.07.2019 - нараховано згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» від 22.02.2019 № 0-0502 на суму 1301,75 грн. Податкове повідомлення-рішення направлене на податкову адресу платника податків, поштовим відправленням № 671, вручене 03.05.2019 згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зазначені податкові повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку не оскаржувалися та у встановлений строк в повному обсязі виконані не були.

З метою погашення податкового боргу контролюючим органом на адресу відповідача надсилалася податкова вимога форми «Ф» від 13.09.2016 № 43814-17 на суму 6699,00 грн. (відповідно до поштового повідомлення № 984 відправлення вручене позивачу 14.09.2016). Вказана вимога не оскаржувалась.

Вказані заходи не призвели до сплати податкового боргу.

Сума податкового боргу відображена в інтегрованій картці платника податків та станом на день розгляду справи не сплачена.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, апеляційний суд виходить з такого.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до вимог пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Згідно пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судами встановлено, що з метою погашення податкового боргу податковим органом на адресу відповідача в установленому законом порядку було направлено податкову вимогу форми «Ф» від 13.09.2016 № 43814-17 на суму 6699,00 грн.

Однак, прийняті заходи податковим органом не призвели до повного погашення боргу.

Станом на момент розгляду справи податковий борг на загальну суму 83 561,66 грн. відповідачем не сплачено.

Відповідно до вимог статті 67 Конституції України, кожен повинен сплачувати податки та збори у порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податку або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з нормами підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України податковий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання органам державної податкової служби, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до вимог частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Матеріалами справи, наданими позивачем, підтверджено наявність у відповідача податкового боргу на загальну суму 83 561,66 грн., який є несплаченим станом на дату розгляду справи, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо посилань представника відповідача на те, що відповідачем не були отримані податкові повідомлення-рішення, а отже сума податкового зобов`язання не може бути узгодженою, слід зазначити наступне.

Відповідно до п.п.42.1, 42.2, 42.3 ст.42 ПК України, податкові повідомлення- рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Якщо платник податків у порядку та у строки, визначені статтею 66 цього Кодексу, повідомив контролюючий орган про зміну податкової адреси, він на період з дня державної реєстрації зміни податкової адреси до дня внесення змін до облікових даних такого платника податків звільняється від виконання вимог документів, надісланих йому контролюючим органом за попередньою податковою адресою та в подальшому повернених як таких, що не знайшли адресата.

Відповідно до п.45.1 ст.45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Будь-яких підтверджень щодо ініціювання процедури внесення змін до облікових даних платника податків не надано.

Відтак, листування з платником податків повинно здійснюватися за адресою, зазначеною у облікових базах Державної податкової служби.

Крім того, матеріалами справи твердження представника відповідача про неотримання поштових повідомлень-рішень у зв`язку зі зміною місця проживання спростовуються, оскільки, як вже було зазначено вище, податкові повідомлення-рішення були отримані платником податків особисто, що також спростовує довід апеляційної скарги з цього питання, стосовно постійного проживання відповідача в період з 2012 по 2020 в м. Сімферополі АР Крим. Відповідно до листа Бахмутської міської ради від 16.01.2020 № 121 ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) з 23.06.2009 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, не приймаються до уваги доводи відповідача про фактичну відсутність відповідного нерухомого майна у її володінні.

В якості доказу відповідних обставин представник відповідача надав до суду фотографії руйнації окремих об`єктів майна, які не підлягають ідентифікації, як такі, що стосуються предмету спору.

Натомість, як вбачається з матеріалів справи, а саме витягу з реєстру речових прав на нерухому майно, відповідачу належать на праві власності численні об`єкти нерухомості, які є об`єктом оподаткування у спірному випадку.

Щодо доводів представника відповідача стосовно неправомірності податкових повідомлень-рішень, якими збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки».

Колегія судів зазначає, що предметом розгляду цієї справи не є питання нарахування сум з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, доказів оскарження чи скасування таких повідомлень-рішень відповідачем не надано, тому такі доводи апелянта також не спростовують правильних висновків місцевого суду.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2020 року у справі № 200/129/20-а залишити без змін.

Повне судове рішення 06 серпня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук