Справа № 161/10642/20
Суддя: Рудська С. М.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/321/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого - судді Рудської С.М.

при секретарі - Ярмолюк І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

03.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначив, що 11.06.2020 року начальником Поліської митниці Держмитслужби Панчуком С.Є. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0345/20400/20 та визнано його винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 14408,04 грн. (далі - оскаржувана постанова). Із оскаржуваної постанови слідує, що ним, як декларантом, вчинено дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 4802,68 грн., шляхом заявлення в митній декларації типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 (далі - автомобіль, транспортний засіб). Вказує, що викладені в оскаржуваній постанові обставини не відповідають дійсності, а відтак справа про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил підлягає закриттю за ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення виходячи з наступного. 20.02.2020 року між ним, ФОП ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 (власником автомобіля, далі - Замовник) 2007 року випуску, було укладено Договір-доручення № 46, відповідно до якої він взяв на себе зобов`язання провести митне оформлення транспортного засобу. Відповідну митну декларацію ІМ40ДЕ №UA204120/2020/019052 ним було подано об 11 год. 25 хв. 27.02.2020 року, а митні платежі сплачені вчасно та в повному обсязі. Надалі, ним було подано митну декларацію на підставі наданих Замовником документів. Документи, які стали підставою для подачі відповідної митної декларації ІМ40ДЕ №UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року не містили інформації, що автомобіль виготовлений не у 2007 році, а 2006 році. Відразу після отримання о 16 год. 30 хв. 27.02.2020 року відповідних відомостей про рік виготовлення транспортного засобу (Висновку експертного дослідження №188-F від 27.02.2020 року) о 16 год. 56 хв. ним було скасовано митну декларацію ІМ40ДЕ №UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року, надано відповідний експертний висновок працівникам митниці через програму «MDOFFICE». В подальшому відповідний автомобіль було розмитнено за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA204120/2020/021889 та сплачено всі митні платежі в повному обсязі з розрахунку, що даний автомобіль 2006 року випуску. Таким чином, зменшення суми митних платежів, при розмитненні автомобілю марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 ) не відбулося. При цьому, він жодним чином не був зацікавлений в зменшенні митних платежів та не вчиняв будь-яких дій направлених на таке зменшення, а також у нього був відсутній умисел на подачу недостовірних даних до митної декларації, оскільки такі дані були подані на основі переданих йому замовником документів. Враховуючи викладене, просить суд скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0345/20400/20, винесену 11.06.2020 року про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 14408,04 грн., а справу закрити, у зв`язку з відсутністю у його діях події і складу адміністративного правопорушення. Також просить стягнути з відповідача всі понесені ним судові витрати.

Разом із позовом, ОСОБА_1 було подано заяву про поновлення строку на оскарження постанови у справі про порушення митних правил, у якому останній зазначає, що оскаржувана постанова ним була отримана 25.06.2020 року. Враховуючи зазначене, просить визнати поважними причини пропуску строку на оскарження спірної постанови та поновити його.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.07.2020 року було відкрито провадження за вищевказаним адміністративним позовом, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з проведенням судового засідання без повідомлення (виклику) сторін.

Вищевказаною ухвалою суду відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов - протягом п`яти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду від 16.07.2020 року про відкриття провадження у справі Поліською митницею Держмитслужби було отримано «24.07.2020 року», однак станом на день розгляду справи відзив на позовну заяву від відповідача на адресу суду не надходив.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова була отриманою позивачем 25.06.2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку.

Вищевказане жодними доказами відповідачем не спростовано..

Враховуючи зазначені норми чинного законодавства, а також обставини, якими позивач обґрунтовує поважність причини пропуску строку на звернення до суду з даним позовом, які визнаються поважними, суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк для звернення з даною позовною заявою.

Як встановлено судом, 20.02.2020 року між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , власником автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_2 року випуску, було укладено Договір-доручення № 46, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов`язання провести митне оформлення транспортного засобу.

11.06.2020 року начальником Поліської митниці Держмитслужби Панчуком С.Є. було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0345/20400/20 та визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 14408,04 грн. (а.с. 11-12).

Як слідує зі змісту постанови про порушення митних правил № 0345/20400/20 від 11.06.2020 року, декларантом ОСОБА_1 вчинено дії, спрямовані на зменшення розміру митних платежів в сумі 4802,68 грн., шляхом заявлення в митній декларації типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року неправдивих відомостей стосовно календарного року виготовлення легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 .

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 2 ст. 74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що відразу після отримання відомостей про рік виготовлення транспортного засобу, ним було скасовано митну декларацію ІМ40ДЕ №UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року та вподальшому відповідний автомобіль було розмитнено за митною декларацією ІМ40ДЕ №UA204120/2020/021889, за якою сплачено всі митні платежі в повному обсязі з розрахунку, що даний автомобіль 2006 року випуску.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що в основу оскаржуваної постанови Польською митницею Держмитслужби покладено відомості, які були заявлені ОСОБА_1 в митній декларації типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року.

Разом з тим, як слідує із митної декларації типу ІМ40ДЕ №UA204120/2020/021889 від 27.02.2020 року, ФОП ОСОБА_1 було подано вказану митну декларацію з приводу митного оформлення легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 .

Із наведеного слідує, що митні декларації типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/019052 та ІМ40ДЕ №UA204120/2020/021889 були подані ОСОБА_1 27.02.2020 року до Польською митницею Держмитслужби з метою митного оформлення одного і того ж легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 .

Судом також встановлено, що митна декларація типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року була скасованою позивачем у зв`язку із отриманням Висновку експертного дослідження №188-F від 27.02.2020 року, на підставі якого було встановлено, що автомобіль марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 ) виготовлений не у 2007 році, а 2006 році (а.с. 18).

Доказів, які б спростовували достовірність вищевказаних відомостей, відповідачем суду надано не було.

Наведене свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, оскільки митна декларації типу ІМ40ДЕ № UA204120/2020/019052 від 27.02.2020 року, яка була покладена в основу оскаржуваної постанови, була скасованою самим позивачем та з метою митного оформлення легкового автомобіля марки «HYUNDAI», модель «TUCSON», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , останнім було подано нову декларацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами не доведена, а тому вважає за необхідне позов задовольнити, оскаржувану постанову скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До свого позову позивачем було додано попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат по даній справі, розмір яких становить 5713 грн., які складаються з 5000 грн. на правову допомогу та 713 грн. пов`язаних з перекладом документів.

Однак, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які підтверджують факт сплати ОСОБА_1 коштів, пов`язаних з розглядом справи, а тому підстави для їх відшкодування за рахунок відповідача відсутні.

Разом з тим, як встановлено судом, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 420,40 грн., а тому відшкодування вказаної суми коштів, у зв`язку із задоволенням позову, необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 8-10, 72-78, 134, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови начальника Поліської митниці Держмитслужби Панчука Сергія Євгеновича про порушення митних правил № 0345/20400/20 від 06.02.2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України

Позов ОСОБА_1 до Поліської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил, - задовольнити.

Скасувати постанову в начальника Поліської митниці Держмитслужби Панчука Сергія Євгеновича про порушення митних правил № 0345/20400/20 в справі про порушення митних правил № 0345/20400/20 від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 14408,04 грн.

Провадження у справі про порушення митних правил, передбачене ст. 485 МК України, відносно ОСОБА_1 - закрити.

Стягнути з Поліської митниці Державної митної служби на користь ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська