Справа № 484/4000/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 484/4000/19

Головуючий І інстанції: Закревський В.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Косцової І.П., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу командира взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Алфер`єва Володимира Сергійовича на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до командира взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Алфер`єва Володимира Сергійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

19.08.2019 року ОСОБА_2 звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом до командира взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області Алфер`єва В.С., в якому просив суд скасувати постанову серії ДП18 №483717 від 02.08.2019р. про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що спірна постанова інспектора ПП є неправомірною, оскільки була прийнята з порушенням процесуальних норм законодавства та взагалі, як зазначає позивач, спірне правопорушення він не скоював.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2019 адміністративний позов ОСОБА_2 - задоволено. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №483717 від 02.08.2019р., за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.121 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч. 1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрито.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник відповідача 11.08.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.08.2019 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

23.09.2019 року матеріали даної справи, разом із вказаною вище апеляційною скаргою, надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2019р. відрито апеляційне провадження по даній справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність належних підстав для її часткового задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

02.08.2019 року командиром взводу №2 роти №1 батальйону №4 УПП в Миколаївській області ст. лейтенантом поліції Алфер`євим В.С. винесено постанову ДП18 №483717, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови, 02.08.2019 року о 16.00 год. в м. Миколаєві на пр.Богоявленського біля будинку №254-В було зупинено водія ОСОБА_2 , який керував автомобілем "MAN" д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом "ПРЕ-51" д.н.з. НОМЕР_2 (власник ОСОБА_3 ), на шинах якого були виявлені місцеві пошкодження, а саме: порізи та надриви, чим порушено вимоги п.п.31.4.5 б ПДР України, що, в свою чергу, є адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.1 ст.121 КУпАП.

Факт вказаного адміністративного правопорушення було зафіксовано інспекторами патрульної поліції за допомогою нагрудного відео-реєстратора.

Не погоджуюсь зі спірною постановою інспектора ПП, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з поважності пропуску позивачем встановленого законом строку на оскарження постанови і обґрунтованості позовних вимог та, відповідно, з неправомірності дій та спірної постанови відповідача.

Однак, колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, не може погодитися такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх необґрунтованими та не заснованими на процесуальному законі, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч.2 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши матеріали справи та наявні в них докази, судова колегія вважає, що позивачем, в даному випадку, було пропущено встановлений законом 10-денний строк звернення до суду із даними позовними вимогами, та при цьому не зазначено поважних причин пропуску такого строку, а також не надано доказів, які б беззаперечно підтверджували наявність цих поважних обставин.

Як встановлено приписами ч.ч.1,2 ст.122 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, як слідує зі змісту вимог ст.118 КАС України, процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. У свою чергу, перебіг процесуального строку, згідно з приписами ст.120 КАС України починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, останнім же днем строку, який закінчується вказівкою на певний день, вважається цей день.

При цьому, згідно з ч.9 ст.120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

У відповідності до змісту положень ст.289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом 10 (десяти) днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Вищезазначена норма права кореспондується з ч.2 ст.286 КАС України, згідно якої, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом 10 (десяти) днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом 10 (десяти) днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При чому, одночасно необхідно зауважити, що сутність зазначеного «інституту» полягає в тому, що особа, яка звертається до суду за захистом порушеного права була не в змозі зробити це внаслідок незалежних від неї обставин, зокрема, якщо цьому перешкоджала надзвичайна або невідворотна за даних умов подія.

Так, як зазначив сам позивач у своїй позовній заяві та цей факт не заперечується сторонами, оскаржувану постанову від 02.08.2019р. він фактично отримав одразу, т.б. в той же день (т.б. 02.08.2019р.), що в свою чергу, підтверджується його особистим підписом, але із даним позовом звернувся до суду лише тільки 16.08.2019р. (вх.№1691/19 від 19.08.2019р.), що підтверджується поштовим штампу на конверті (а.с.6), тобто поза межами визначеного законом 10-денного строку.

При цьому, як видно з матеріалів справи, позивач у своєму позові просив поновити йому строк на оскарження вказаної постанови та в обґрунтування поважності причин пропуску ним встановленого законом 10-денного строку вказав, що з 03.08.2019р. по 07.08.2019р. він нібито перебував у відрядженнях, а з 09.08.2019р. по 15.08.2019р. - знаходився на амбулаторному лікуванні, що йому і завадило своєчасно звернутися до суду.

Також, як видно з матеріалів справи та змісту позовної заяви, позивач на підтвердження зазначених ним обставин жодних доказів (мед.довідок, наказів про відрядження, посвідчень про відрядження, шляхових листів та інш.) не надав, одночасно зобов`язавшись надати суду 1-ї інстанції довідку з медичного закладу, але в подальшому так їх і не надав.

Проте, як встановлено з матеріалів справи, суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області в своїй ухвалі від 20.08.2019р. про відкриття провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 на факт пропуску позивачем 10-денного терміну оскарження постанови уваги взагалі не звернув та питання щодо поновлення пропущеного позивачем 10-денного строку звернення до адміністративного суду у процесуальний спосіб не вирішив, а в подальшому, без мотивовано та без будь-яких наявних у справі доказів поновив цей строк в судовому рішенні по суті, чим грубо порушив норми процесуального права.

Водночас, слід зауважити, що «поважними» причинами пропуску строку визнаються ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони, та пов`язані з наявністю дійсно істотних перешкод чи труднощів для своєчасного вчинення відповідних дій.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998р. зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PEREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).

Пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених ч.ч.3,4 статті 123 цього Кодексу.

Зокрема, у відповідності до ч.3 ст.123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Разом з тим, ч.4 ст.123 КАС України передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно із п.3 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно ст.ст.238, 240 КАС України.

Таким чином, з врахуванням наведеного, оскільки суд першої інстанції розглянув справу з порушенням норм процесуального права, судова колегія, з урахуванням ст.ст.315,319 КАС України, вважає, що оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції підлягає скасуванню, а позовна заява - залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 272, 286, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу командира взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Алфер`єва Володимира Сергійовича - задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 серпня 2019 року - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_2 до командира взводу №2 роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Алфер`єва Володимира Сергійовича про скасування постанови №483717 від 02.08.2019р. - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 30.07.2020р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

Т.М. Танасогло