Справа № 280/3169/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 липня 2020 року справа № 280/3169/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі № 280/3169/19 (суддя Татаринов Д.В., повний текст рішення складено 04.03.2020р.) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "ОЛІС ЛТД" до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю фірма "ОЛІС ЛТД" (далі позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач-1) (правонаступником є Головне управління ДПС у Запорізькій області) та Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області (далі відповідач-2), в якому просить суд:

-визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 77 738 (сімдесят сім тисяч сімсот тридцять вісім) грн.00 коп., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь TOB фірма ОЛІС ЛТД;

- стягнути з Державного бюджету України через Головне Управління Державної Фіскальної Служби у Запорізькій області на користь TOB фірма ОЛІС ЛТД заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 77 738 (сімдесят сім тисяч сімсот тридцять вісім) грн.00 коп.

-стягнути з Державного бюджету України через Головне Управління Державної Фіскальної Служби у Запорізькій області на користь TOB фірма ОЛІС ЛТД пеню в розмірі 40485 (сорок тисяч чотириста вісімдесят п`ять) грн. 95 коп., нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за період з 08 вересня 2016 року по 26 червня 2016 року.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року було частково задоволено позовні вимоги. Так, суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо не відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, інформації про узгодженість бюджетного відшкодування у сумі 77 738,00 грн., що підлягає відшкодуванню з бюджету на користь TOB фірма ОЛІС ЛТД. Суд стягнув з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області на користь позивача заборгованість бюджету із відшкодування податку на додану вартість в розмірі 77 738,00 грн. та стягнув з Державного бюджету України через Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Запоріжжя Запорізької області на користь позивача пеню в розмірі 38 298,21грн., нараховану на суму заборгованості бюджету із відшкодування податку на додану вартість за період з 01 жовтня 2016 року по 26 червня 2019 року. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач-1 подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на помилкове застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, відповідач-1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.

Відповідач наполягає, що бюджетне відшкодування не було реалізовано контролюючим органом з наступних підстав: позивач подав декларацію з ПДВ за травень 2015р, тому така декларація підлягала включенню до тимчасового реєстру; сума відшкодування не може відображатись у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у зв`язку з тим, що заява позивача подана до 1 лютого 2016 року, а підлягає включенню до Тимчасового реєстру. ГУ ДФС не має повноважень щодо внесення даних до реєстру та формуванню реєстру заяв на повернення суми бюджетного відшкодування, вимоги позивача до відповідача-1 є безпідставними. Також стверджує, що із заявленої до бюджетного відшкодування суми по декларації з ПДВ за травень 2015р проведено зарахування переплати, яка виникла за рахунок сплати податку на додану вартість грошовими коштами. Оскільки грошові кошти у сумі 63959,65грн були зараховані з задекларованих сум бюджетного відшкодування по результатам камеральних перевірок, за рахунок зарахування переплат, тому в ІКП переплата за травень 2015р у сумі 63959,65грн відсутня.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу відповідача-1. У відзиві позивач стверджує про безпідставність доводів скаржника, просить залишити скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивачем не оскаржено рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, наполягав на задоволенні скарги та скасуванні оскарженого рішення суду першої інстанції.

Позивач та Відповідач-2 про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином, своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.

Заслухавши представника відповідача-1, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ТОВ фірмою ОЛІС ЛТД подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2015 року з зазначенням сум, які підлягали відшкодуванню по взаємовідносинах з ПП Сельмах, ТОВ Пріора, ТОВ Інвент Груп, ФОП ОСОБА_1 , ТОВ Спецрембудсервіс, ТОВ Компанія Украгроекспорт на загальну суму 77 738 грн.

Контролюючим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за наслідками якої складено акт №73/1530/20478063 від 21 серпня 2015 року. Відповідно до пункту 4.1 акту перевірки податковим органом зроблено висновок, що ТОВ фірмою ОЛІС ЛТД завищено суму бюджетного відшкодування за травень на загальну суму 77738 грн., через що заявлену суму бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2015 року у розмірі 77738,00грн погоджено не було.

На підставі акту перевірки №73/1530/20478063 від 21 серпня 2015 року винесено податкове повідомлення-рішення № від 04 вересня 2015 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 04 вересня 2015 року.

01 червня 2016 року Запорізьким окружним адміністративним судом ухвалено постанову у справі №808/7839/15, якою визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення від 04 вересня 2015 року №, винесене відносно Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Оліс ЛТД .

Постанова Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/7839/15 набула законної сили 30 серпня 2016 року.

26 грудня 2018 року позивач звернувся до ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою №259, в якій просив повідомити:

-чи було внесено до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформацію про узгодженість бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ фірмою ОЛІС ЛТД у розмірі 77 738 грн. 00 коп., з підстави визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 04 вересня 2015 року?

-дату внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування інформації про узгодженість бюджетного відшкодування, заявленого ТОВ фірмою ОЛІС ЛТД, у розмірі 77738 грн. 00 коп.

18 січня 2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області надало відповідь, що сума ПДВ по декларації за травень 2015 року є невідшкодованою.

Відповідь було отримано ТОВ фірмою ОЛІС ЛТД 28 січня 2019 року.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача-1, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позовні вимоги, виходив з того, що оскільки 01 червня 2016 року рішенням суду, що набрало законної сили 30.08.2016 р., визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 04 вересня 2015 року №, а отже підтверджено достовірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2015 року, така сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою, а відтак відповідач-1, як контролюючий орган, повинен був внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відповідну інформацію. Невиконання цього обов`язку суд розцінив як протиправну бездіяльність відповідача-1. Оскільки станом на час розгляду справи Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не працює, суд обрав належним способом захисту порушеного права позивача стягнення з Державного бюджету України на користь Товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, бюджетне відшкодування - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.

Згідно пункту 200.1 статті 200 ПК України (в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 -1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до 200 -1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. У такій заяві платник податку зазначає про його відповідність або невідповідність критеріям, визначеним пунктом 200.19 цієї статті.

Пунктом 200.10 статті 200 ПК України встановлено, що протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Відповідно до пункту 200.12 статті 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

У свою чергу, орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Таким чином, у разі виконання платником податку наведених вище вимог ПК України, та підтвердження достовірності нарахованих сум бюджетного відшкодування, орган державної податкової служби у п`ятиденний строк зобов`язаний був подати органу казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягають відшкодуванню з бюджету.

Однак, Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, всупереч наведених приписів законодавства не подано до органу казначейства такий висновок і після набрання законної сили (30 серпня 2016 року) постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 01 червня 2016 року №808/7839/15.

Разом з тим, 21 грудня 2016 року Верховною Радою України було прийнято Закон України Про внесення змін до податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні №1797-VIII, який набрав чинності з 01 січня 2017 року.

Вказаним законом був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який вже не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно з пункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 200.7.2 пункту 200.7 статті 200 ПК України, заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Порядок узгодження зазначеної у заяві суми бюджетного відшкодування закріплений в пункті 200.12 статті 200 ПК України.

Так, зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, в тому числі - ґ) з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У випадках, передбачених підпунктами а, г і ґ цього пункту, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 затверджений Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі за текстом Порядок № 26), який, згідно з пунктом 3 Постанови, набирає чинності з 1 квітня 2017 року.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 26, орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема, такі дані:

- суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 26, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Водночас, передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Однак, заявлена позивачем до відшкодування сума податку на додану вартість за травень 2015 року не була відображена контролюючим органом у відповідному Реєстрі.

Рішенням суду у справі №808/7839/15, що набрало законної сили 30 серпня 2016 року, визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення рішення від 04 вересня 2015 року №, винесене відносно Товариства з обмеженою відповідальністю фірма Оліс ЛТД. Таким чином є підтвердженою достовірність заявленої позивачем суми бюджетного відшкодування ПДВ за травень 2015 року, і така сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою. Відповідач-1, як контролюючий орган, повинен був внести до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість відповідну інформацію, проте такого обов`язку не виконав, що є протиправною бездіяльністю по відношенню до прав та інтересів позивача.

Як вже зазначалось вище, податкове законодавство України, що діяло на момент виникнення спірних правовідносин, зокрема пункт 200.12, пункт 200.13 статті 200 ПК України передбачили обов`язок контролюючого органу протягом п`яти робочих днів після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету, і обов`язок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, перерахувати кошти на рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування мала бути перерахована позивачу не пізніше 01 жовтня 2016 року.

Тобто, право позивача на отримання бюджетного відшкодування порушено.

Суд першої інстанції вірно обрав спосіб захисту порушеного права, із застосуванням висновків Великої Палати Верховного Суду по справі № 826/7380/15. Такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником податків суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податків, а ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача, є стягнення з Державного бюджету України на користь товариства заборгованості бюджету із відшкодування ПДВ та пені, нарахованої на суму такої заборгованості.

Колегія судів погоджується з проведеним судом розрахунком суми пені, яка підлягає стягненню на користь позивача.

Стосовно доводів відповідача-1 в апеляційній скарзі, що із заявленої до бюджетного відшкодування суми по декларації з ПДВ за травень 2015р проведено зарахування переплати, яка виникла за рахунок сплати податку на додану вартість грошовими коштами. Оскільки грошові кошти у сумі 63959,65грн були зараховані з задекларованих сум бюджетного відшкодування по результатам камеральних перевірок, за рахунок зарахування переплат, тому в ІКП переплата за травень 2015р у сумі 63959,65грн у позивача відсутня.

Такі доводи спростовано позивачем, який до відзиву на апеляційну скаргу приєднав копії платіжних доручень, з яких вбачається, що ТОВ фірма «ОЛІС ЛТД» самостійно сплачено грошові зобов`язання, визначені за результатами камеральних перевірок 19.12.2018 року, 31.10.2018року та 05.09.2018року в сумах, визначених контролюючим органом. А не проводилося погашення таких зобов`язань за рахунок сум заборгованості з відшкодування ПДВ за травень 2015р.

Доводи, наведені у апеляційній скарзі відповідача-1, не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, порушень з боку суду норм матеріального чи процесуального права не встановлено, а тому рішення суду першої інстанції у даній справі слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 березня 2020 року у справі № 280/3169/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадка та в строки , визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак