Справа № 160/3668/20
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-06-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року Справа № 160/3668/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним протоколу, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу, -
06 квітня 2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява (направлена засобами поштового зв`язку 31.03.2020 року) ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, в якій позивач просить суд:
- визнати протиправним п. 19 протоколу Міністерства оборони України від 30 листопада 2019 року №167 про відмову ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи, відповідно до пункту 2 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей;
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , починаючи з 01 січня 2018 року, одноразову грошову допомогу як інваліду другої групи у зв`язку із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи, відповідно до пункту 2 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, та в порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.
- зобов`язати Міністерство оборони України у строк встановлений судом, подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання ухваленого судом рішення.
Означені позовні вимоги вмотивовані тим, що підстави для реалізації права ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, відповідачем порушено право позивача на її отримання. Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється. Таким чином, підстав вважати, що ОСОБА_1 на час нещасного випадку, що призвело до встановлення ІІ-ої групи інвалідності вчиняв дії в стані алкогольної інтоксикації немає та нічим не підтверджено. Відтак, протокол відповідача №167 від 30.11.2019 року підлягає скасуванню.
28.05.2020 року від Міністерства оборони України до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач щодо задоволення позовних вимог заперечує. В мотивування означеного відповідач зазначив, що у вироку Яворівського районного суд Львівської області від 19.03.2018 року по справі №460/4355/17 зазначено, що причиною конфлікту між позивачем та охоронцем першочергово виник через спробу позивача винести келих за межі нічного клубу, хоч в зазначеному вироку не вказано, що саме за келих це був, але як і позивач, можливо припустити, що це був келих з алкогольним напоєм. Також не прямим доказом перебування позивача в алкогольному сп`янінні може слугувати його поведінка, через яку й стався конфлікт який переріс в бійку. Якщо позивача допитати як свідка під присягою, він зізнається в перебуванні в стані алкогольного сп`яніння на момент отримання травми в позаслужбовий час, так як під присягою обманювати не розумно. Також як свідка в підтвердження стану позивача в момент отримання травми необхідно залучити обвинуваченого по справі №460/4355/17 ОСОБА_2 , що й надасть можливість встановити обставини справи без припущень з будь яких сторін. Крім цього, позивач не має права на одержання одноразової грошової допомоги оскільки згідно з пунктом 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається особам, звільненим з військової служби, у разі якщо інвалідність внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, настала не пізніше ніж через три місяця після звільнення зі служби. Позивачу інвалідність пов`язану з виконанням обов`язків військової служби вперше встановлено понад 3-місячний термін, а саме з 27.11.2018 року, адже звільнений позивач з військової служби 23.06.2018 року. Таким чином підстав для прийняття комісією позитивного рішення щодо виплати позивачу одноразової грошової допомоги немає; відмова у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги в даному випадку є правомірною.
За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.04.2020 року зазначена вище справа розподілена та 07.04.2020 року передана судді Пруднику С.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.
27.04.2020 року ОСОБА_1 подано до суду заяву із додатками. Тобто, у встановлений строк позивач усунув недоліки адміністративного позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.04.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи. Клопотання ОСОБА_1 про залучення третьої особи задоволено. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, наказом ТВО командира військової частини польової пошти НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 від 16.07.2017 року призначено службове розслідування за фактом побиття ТВО офіцера відділення морально-психологічного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Як видно із означеного наказу, 16.07.2017 року близько 04:00 до командування військової частини НОМЕР_2 надійшло повідомлення з реанімаційного відділення Новояворівської міської лікарні про те, що старший лейтенант ОСОБА_1 знаходиться в лікарні в тяжкому стані з ознаками побиття.16.07.2017 року о 7 ранку старший лейтенант ОСОБА_1 переміщений з Новояворівської міської лікарні до ВМКЦ ЗРУ м. Львів з діагнозом: «Закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа», стан здоров`я стабільно «важкий». Попередньо встановлено, що 15.07.2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 в поза службовий час відпочивав у нічному клубі «Лаванда» (м. Новояворівськ). Близько 02 години ночі до старшого лейтенанта ОСОБА_1 підійшли невідомі особи, представились колишніми співслужбовцями та запропонували вийти на двір для продовження спілкування не в приміщені нічного закладу. Після чого старший лейтенант ОСОБА_1 опинився реанімаційному відділенні міської лікарні Новояворівськ. Також, означеним наказом зобов`язано заступника командира полку з морально-психологічного забезпечення-начальнику відділення підполковника ОСОБА_4 до 16.08.2017 року провести службове розслідування за фактом побиття ТВО офіцера відділення морально-психологічного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Відповідно до витягу із наказу військової частини НОМЕР_2 від 02.08.2017 року №159-АД командира військової частини НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_3 «Про продовження службового розслідування за фактом побиття офіцера відділення морально-психологічного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 » 16.07.2017 року близько 04:00 до командування військової частини НОМЕР_2 надійшло повідомлення з реанімаційного відділення з Новояворівської міської лікарні про те, що старший лейтенант ОСОБА_1 знаходиться в тяжкому стані з ознаками побиття. 16.07.2017 року о 7 ранку старший лейтенант ОСОБА_1 переміщений з Новояворівської міської лікарні до ВМКЦ ЗРУ м. Львів з діагнозом: «Закрита черепно мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа», стан здоров`я стабільно «важкий». Попередньо встановлено, що 15.07.2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 в поза службовий час відпочивав у нічному клубі «Лаванда» (м. Новояворівськ). Близько 02 години ночі до старшого лейтенанта ОСОБА_1 підійшли невідомі особи, представились колишніми співслужбовцями та запропонували вийти на двір для продовження спілкування не в приміщені нічного закладу. Після чого старший лейтенант ОСОБА_1 опинився реанімаційному відділенні міської лікарні Новояворівськ. На даний момент стан здоров`я старшого лейтенанта ОСОБА_1 покращився, проходить період реабілітації, але для закінчення проведення розслідування не достатньо доказової бази стосовно визначення вини порушників або потерпілого в скоєнні правопорушення, відсутній висновок судово-медичної експертизи, а також в результаті розслідування кримінального провадження заданим фактом яке проводиться Яворівським ВП ГуМП. Означеним наказом також зобов`язано заступника командира полку з морально-психологічного забезпечення-начальника відділення підполковника ОСОБА_4 до 25.08.2017 провести службове розслідування за фактом побиття офіцера морально-психологічного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Відповідно до довідки військо-лікарської комісії від 09.08.2017 року №422/3 старший лейтенант ОСОБА_1 , 1976 р.н., військова частина НОМЕР_2 , призваний у Збройні Сили Індустріально-Самарським ОМВК Дніпропетровської області в червні 2015 року, військова професія-юрист. Проведено медичний огляд ВЛК психоневрологічного профілю ВМКЦ Західного регіону 09 серпня 2017 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після ВЧМТ (16.07.2017р.), забою головного мозку важкого ступеня з формуваннячм гострої епідуральної гематоми правої скронево-тімяно-потиличної ділянки зі стисненням мозку, контузійно-гемарогічного вогнища лівої лобної ділянки, перелому скроневої та потиличної кістки справа з переходом на основу черепа, операції (16.07.2017р.) правобічної тімяно-потиличної краніектомії, видалення гострої епідуральної гематоми правої скронево-тімяно-потиличної ділянки (70мл) в стадії відновлення функції. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби.
Актом службового розслідування за фактом отримання травми старшим лейтенантом ОСОБА_1 від 25.08.2017 року встановлено, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2017 №115-АД, заступником командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення підполковником ОСОБА_4 , проведено службове розслідування за фактом отримання травми офіцером відділення морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 старшим лейтенантом ОСОБА_1 . Дані на травмованого: офіцер відділення морально-психологічного забезпечення старший лейтенант ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національність-українець, освіта-вища, сімейний стан: неодружений. Фактична адреса проживання: Львівська область, Яворівський район, м. Новояворівськ (винаймано житло). Призваний: Індустріально-Самарським ОРВК Дніпропетровської області 08.06.2015 року. В ході проведення службового розслідування було встановлено, що 15.07.2017 року старший лейтенант ОСОБА_1 в поза службовий час перебував у нічному клубі «Лаванда» (м. Новояворівськ). Близько 04:00 год. 16.07.2017 року до командування військової частини НОМЕР_2 надійшла відповідь з реанімаційного відділення Новояворівської міської лікарні що до них з черпно-мозковою травмою поступив старший лейтенант ОСОБА_1 16.07.2017 року о 07:00 год. старший лейтенант ОСОБА_1 переміщений з Новояворівської міської лікарні до ВМКЦ ЗРУ м. Львів з діагнозом «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, параорбітальна гематома справа», стан здоров`я стабільно «важкий». 17.07.2017 на адресу військової частини з ВМКЦ ЗРУ м. Львів надійшло екстрене повідомлення про те, що 16.07.2017 року ними було госпіталізовано старшого лейтенанта ОСОБА_1 з попереднім діагнозом «Забій головного мозку. Епідуральна гематома. Перелом скроневої кістки справа». Як зазначено у виписці із медичної картки стаціонарного хворого №5646, старший лейтенант ОСОБА_1 в період з 16.07.2017 року до 10.08.2017 року проходив лікування ВМКЦ ЗРУ м. Львів з діагнозом: «Стан після відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку важкого ступеня з формуванням гострої епідуральної гематоми правої скронево-тімяно-потиличної ділянки із стисненням мозку, контузійно-геморагічного вогнища лівої лобної ділянки, перелому скроневої та потиличної кістки справа з переходом на основу черепа». Піл час розмови із старшим слідчим слідчого відділення Яворівського відділення поліції ГУ НПП у Львівській області майором поліції Корабель К.М. остання повідомила, що по факту наявних подій, які мали місце за участю старшого лейтенанта ОСОБА_1 16.07.2017 року поряд з нічним клубом «Лаванда», порушено кримінальне провадження за ч.3 ст. 296 та ч. 1 ст. 121 КК України. На час проведення службового розслідування працівниками поліції проводяться необхідні слідчі дії для документування злочинної діяльності осіб по відношенню до старшого лейтенанта ОСОБА_1 . Відповідно до розпорядку дня військової частини старший лейтенант ОСОБА_1 в період з 15:00 год. 15.06.2017 року по 08:00 год. 17.07.2017 року був вихідний і не залучався командуванням для виконання окремих завдань у вказаний період тому отримав наявну травму в поза службовий час будучи одягнутим у цивільну форму одягу. Протягом проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 старший лейтенант ОСОБА_1 характеризувався з позитивної сторони, як старанний виконавець та добре підготовлений у професійному відношенні офіцер, фактів порушення військової дисципліни не допускав, до виконання службових обов`язків ставиться з належним рівнем відповідальності. В колективі підтримував рівні дружні стосунки та користувався заслуженим авторитетом серед співслужбовців. В спілкуванні з оточуючими ввічливий, неконфліктний, проявляє повагу до співрозмовників. Під час службового розслідування фактів, які б вказували на те, що наявні старшого лейтенанта ОСОБА_1 тілесні ушкодження були спричинені в результаті дії, або бездіяльності військовослужбовців здобуто не було. За наявних даних тілесні ушкодження були спричинені цивільними сторонніми особами не через службову діяльність яку проводить старший лейтенант ОСОБА_1 . Порушень в організації військової служби військової частини НОМЕР_2 , а також фактів неналежного виконання службових обов`язків посадовими особами військової частини, шо могли спричинити чи стали передумовою до травмування старшого лейтенанта ОСОБА_1 в ході проведення службового розслідування виявлено не було. Отже, можна дійти висновку, шо наявні у старшого лейтенанта ОСОБА_1 тілесні ушкодження були отримані ним в позаслужбовий час та не пов`язані з проходженням військової служби.
Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 від 25.05.2018 №124 старшого лейтенанта ОСОБА_5 , офіцера відділення морально-психологічного забезпечення, звільненого наказом командувача сухопутних військ Збройних Сил України від 24 квітня 2018 року № 169 у відставку за пунктом "б" (за станом здоров`я) відповідно частини шостої та з урахування вимог частини восьмої ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», вважено таким, що 25 травня 2018 року справи та посаду здав і вибув у основну щорічну відпустку за 2018 рік терміном на 30 (тридцять) діб з 25 травня по 23 червня 2018 року з подальшим прибуттям до Індустріально-Самарського ОРВК м. Дніпро для постановки на військовий облік. З 23 червня 2018 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Вислуга у Збройних Силах становить: календарна 03 роки 00 місяців. Виплачено премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 73% від посадового окладу та надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 10% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років за травень 2018 року з 01 травня по 3 1 травня 2018 року та за червень 2018 року з 01 червня по 23 червня 2018 року. Виплачено відповідно до наказу МО України від 11.06.2008 №260 одноразову грошову допомогу в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за три повних календарних роки служби. Грошову допомогу на оздоровлення за 2018 рік виплачено згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 124 від 25.05.2018. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань згідно наказу МО України від 1 1.06.2008 № 260 за 2018 рік не виплачено. Постійним або службовим житлом не забезпечувався. Підстава: витяг з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 24.04.2018 № 169, рапорти військовослужбовця (вх. № 2566 від 25.05.2018).
27 листопада 2018 року ОСОБА_1 час під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом II групи пов`язаної із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 209553 від 27.11.2018 р.
Відповідно до довідки командира військової частини НОМЕР_2 полковника ОСОБА_3 від 20.08.2019 року №1459 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) старший лейтенант ОСОБА_1 , 1976 р.н. отримав: черепно-мозкову травму, забій головного мозку з гематомою правої скронево-тімяно-потиличної ділянки, перелом скроневої та потиличної кістки справа з переходом на основу черепа. За обставин: під час вихідного дня 16.07.2017 року, проводячи вільний час у нічному клубі «Лаванда» м. Новояворівськ, близько 02:00 був побитий охоронцем нічному клубу. Внаслідок нанесеного удару впав та вдарився головою в бруківку, отримавши вказані пошкодження. По факту травмування старшого лейтенанта ОСОБА_1 порушено кримінальне провадження за ч. 3 ст. 296 та ч. 1 ст. 121 КК України.
24.09.2019 року позивач через Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся із заявою для отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням первинно II групи інвалідності з 22.11.2018, відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 209553 від 27.11.2018р., яка пов`язана із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби.
Відповідно до витягу з протоколу засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №376 від 25.10.2019 року травма старшого лейтенанта у відставці ОСОБА_1 , 1976 р.н., «Наслідки відкритої черепно-мозкової травми (16.07.2017), забою головного мозку важкого ступеню з формуванням гострої епідуральної гематоми правої скронево-тіміно-потиличної ділянки зі стисненням мозку, контузійно-геморагічного вогнища лівої лобної ділянки, перелому скроневої та потиличної кісток справа з переходом на основу черепа у вигляді краніодефекгу правої тім`яно-потиличної ділянки площею 27см2 після операції (16.07.2017) правобічної тім`яно-потиличної ділянки, заміщений аутокісткою (04.10.2017), правобічної пірамідної недостатності, лікворних кіст в лівій лобно-тім`яній та правій скроневій ділянках", що підтверджено довідкою про обставини травми №1459 від 20.08.2019, актом службового розслідування командира військової частини НОМЕР_2 від 16.07.2017 за фактом отримання травми старшого лейтенанта ОСОБА_1 №115-АД, медичними та військово-обліковими документами - ТРАВМА, ОДЕРЖАНА В РЕЗУЛЬТАТІ НЕЩАСНОГО ВИПАДКУ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНА З ПЮХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ. Постанову ВЛК ВМКЦ Зр в свідоцтві про хворобу №65/3 від 07.02.2018р. про причинний зв`язок травми - скасовано.
Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 630421 від 06.11.2019 року ОСОБА_6 під час повторного огляду, встановлено ІІ групу інвалідності з 01.11.2019 року як другої травми, яку одержано в результаті нещасного випадку, так як пов`язано з проходженням військової служби. Фактично змінено причинний зв`язок, що стало основною причиною інвалідності. Інвалідність встановлена строком до 01.12.2020 року.
Як убачається із витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оброни України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.11.2019 року №167 Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги:
19. Старшому лейтенанту у відставці ОСОБА_1 (Дніпропетровський ОТЦКСП), звільненому 23.06.2018, який є особою з інвалідністю II і внаслідок травми, пов`язаної з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія 12 ААБ № 209553 від 27.11.2018), оскільки на час отримання травми він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджено листом Військово-медичного клінічного центру Західного регіону від 16.09.2019 № 3225, у якому зазначено, що за результатами токсикологічного досліджені 18-28.07.2017 № 5693 в крові ОСОБА_1 виявлено етанол в концентрації 0,48%. Відповідно до акту службового розслідування за фактом отримання травми, склад військовою частиною НОМЕР_2 , та вироку Яворівського районного суду Львівської області від 19.03.2018 (справа № 460/4355/17) причиною травми є бійка, що сталася у нічному клубі позаслужбовий час. Згідно зі статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо травма військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Вважаючи дії Міністерства оборони України безпідставними та протиправними, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про соціальний та правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ), постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчання (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі - Порядок № 975).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що він поширюється, зокрема на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби.
Згідно з пунктом 4 частини другої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.
Частинами другою та четвертою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ визначено, що у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.
У разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.
Згідно з частиною восьмою статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Відповідно до п.п. 3, 6 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період строкової військової служби, проходження таких зборів, служби у військовому резерві, у розмірі 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.
У п. 11 Порядку № 975 визначено, що вiйськовослужбовець, вiйськовозобов`язаний та резервiст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разi настання iнвалiдностi чи втрати працездатностi без встановлення йому iнвалiдностi, подає уповноваженому органу такi документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням iнвалiдностi чи часткової втрати працездатностi без встановлення iнвалiдностi; довiдку медико-соцiальної експертної комiсiї про встановлення групи iнвалiдностi або вiдсотка втрати працездатностi iз зазначенням причинного зв`язку iнвалiдностi чи втрати працездатностi.
До заяви додаються копiї: постанови вiдповiдної вiйськово-лiкарської комiсiї щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузiї, травми або калiцтва), захворювання; документа, що свiдчить про причини та обставини поранення (контузiї, травми або калiцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане iз вчиненням особою кримiнального чи адмiнiстративного правопорушення або не є ОСОБА_7 вчинення нею дiй у станi алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`янiння, або навмисного спричинення собi тiлесного ушкодження; сторiнок паспорта з даними про прiзвище, iм`я та по батьковi i мiсце реєстрацiї; документа, що засвiдчує реєстрацiю фiзичної особи у Державному реєстрi фiзичних осiб - платникiв податкiв, виданого органом доходiв i зборiв (для фiзичної особи, яка через свої релiгiйнi переконання вiдмовляється вiд прийняття реєстрацiйного номера облiкової картки платника податкiв, офiцiйно повiдомила про це вiдповiдний орган доходiв i зборiв та має вiдмiтку в паспортi громадянина України, - копiю сторiнки паспорта з такою НОМЕР_3 ).
Згідно з п. 12 Постанови № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).
Пунктом 6 Постанови № 975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала в період проходження військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби, у розмірі:
90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Положеннями п. 13 Порядку № 975 визначено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Пунктом 15 Порядку № 975 закріплено, що рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Як встановлено з матеріалів справи, правовою підставою для винесення оскаржуваної відмови слугувало те, що статтею 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей'' призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо травма військовослужбовця є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння.
Разом з цим, п. 19 Порядок №975 Призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність чи часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного чи резервіста є наслідком:
вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;
вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння;
навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);
подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.
Законодавець визначив підстави, проте встановлення обставин при яких настають ці підстави, передбачає відповідний порядок їх встановлення.
Як вбачається з довідки командира військової частини НОМЕР_2 а також акту службового розслідування відсутні факти, що свідчать проте, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного або іншого стану, що підтверджує та виключає підстави для відмови ст. 16-4 Закону №2011-ХІІ так і п. 19 Порядку №975.
А визначення про вміст етанолу в крові, за результатами аналізів в період 18-27.07.2017 року, може свідчити проте, що в медичному закладі застосовувались медичні препарати, що можуть містити в собі певний відсоток етанолу.
Зокрема, пунктом 27.1. главою 21 розділу II Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в іністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).
Пунктом 21.8. цього Положення при медичному огляді військовослужбовців, колишніх військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на збори, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) до введення в дію Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року № 2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 липня 1994 року за № 177/386, і не мають довідки, виданої військовою частиною, ВЛК можуть бути прийняті до уваги достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) (записи про первинне звернення по медичну допомогу із зазначенням обставин одержання поранення (травми), витяг із історії хвороби, матеріали службового розслідування, дізнання, досудового слідства за фактом поранення (травми) та інші медичні або військово-облікові документи).
Водночас прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.
Отже, у даному випадку, підстав вважати, що ОСОБА_1 на час нещасного випадку, що призвело до встановлення ІІ-ої групи інвалідності вчиняв дії в стані алкогольної інтоксикації немає та відповідними доказами не підтверджено.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що Міністерство оборони України відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, діяло всупереч нормам чинного законодавства, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
З приводу вимог позивача щодо визнання протиправним п. 19 протоколу Міністерства оборони України від 30 листопада 2019 року №167 про відмову ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , у здійсненні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи, відповідно до пункту 2 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та зобов`язання Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , починаючи з 01 січня 2018 року, одноразову грошову допомогу як інваліду другої групи у зв`язку із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи, відповідно до пункту 2 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, та в порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, суд встановив, що 27 листопада 2018 року ОСОБА_1 під час первинного огляду органами МСЕК визнано інвалідом II групи пов`язаної із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії 12 ААБ № 209553 від 27.11.2018 р. Встановлено ІІ групу інвалідності з 22.11.2018 року.
Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 630421 від 06.11.2019 року ОСОБА_6 під час повторного огляду, встановлено ІІ групу інвалідності з 01.11.2019 року як другої травми, яку одержано в результаті нещасного випадку, так як пов`язано з проходженням військової служби. Фактично змінено причинний зв`язок, що стало основною причиною інвалідності. Інвалідність встановлена строком до 01.12.2020 року.
Матеріалами справи підтверджено, що 24.09.2019 року ОСОБА_1 через Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки звернувся із заявою для отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням первинно II групи інвалідності з 22.11.2018, відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 209553 від 27.11.2018р., яка пов`язана із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби.
В свою чергу, відповідно до п. 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності, - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертизи комісії.
Суд встановив та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 630421 від 06.11.2019 року ОСОБА_6 під час повторного огляду, встановлено ІІ групу інвалідності з 01.11.2019 року як другої травми, яку одержано в результаті нещасного випадку, так як пов`язано з проходженням військової служби. Фактично змінено причинний зв`язок, що стало основною причиною інвалідності. Інвалідність встановлена строком до 01.12.2020 року.
Слід зазначити, що ІІ група інвалідності встановлена позивачу після його звільнення з військової частини НОМЕР_4 23.06.2018 року.
Таким чином, судом встановлено, що днем виникнення у ОСОБА_1 права на отримання грошової допомоги, у зв`язку з встановленням другої групи інвалідності є 01.11.2019 року, що підтверджено вищевикладеними нормами Порядку.
В той же час, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними ст. 2 КАС України.
Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право.
Таким чином, суд зазначає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені у спосіб, обраний позивачем.
Статтею 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенство права. Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.
Обмеження дискреційної влади як складова верховенства права і правової держави вимагає, насамперед, щоб діяльність як держави загалом, так і її органів, включаючи законодавчий, підпорядковувалася утвердженню і забезпеченню прав і свобод людини.
Положеннями ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст. 17 Закону України від 23.02.2006 № 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".
Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.
Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі № 21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.
Враховуючи неправильно обраний позивачем спосіб захисту порушеного права та застосовуючи механізм захисту права та його відновлення, порушеного суб`єктом владних повноважень, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 245 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи з 06.11.2019 року у зв`язку із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби у розмірі та у порядку, визначеному Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 та визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних зі призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №167 від 30.11.2019 року в частині відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби.
Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень у реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.
Також, позивач, звертаючись до суду із позовом, порушив питання, що стосується зобов`язання Міністерства оборони України подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Відповідно до ч. 1ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Враховуючи, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду, а також приписи ст. ст. 2, 3, 14 Кодексу адміністративного судочинства України щодо обов`язковості судових рішень, ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України щодо процесуальної можливості сторони виконавчого провадження оскаржити дії державного виконавця у процесі виконання судового рішення, суд не вбачає підстав для встановлення контролю за виконанням даного рішення шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання.
Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідачем у порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови ОСОБА_1 у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності з 06.11.2019 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог статті 139 КАС України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа - Дніпропетровський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправним протоколу, зобов`язання нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати пункт 19 рішення Міністерства оборони України, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних зі призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум №167 від 30.11.2019 року в частині відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності у зв`язку із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби.
Зобов`язати Міністерство оборони України вирішити питання щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності ІІ групи з 06.11.2019 року у зв`язку із травмою, пов`язаною з проходженням військової служби, після звільнення з військової служби у розмірі та у порядку, визначеному Законом України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник