Справа № 815/95/14
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 815/95/14
06 серпня 2020 року м. Одеса
Ухвалою від 17.07.2020 року вказану заяву було залишено без руху та встановлено строк на усунення недоліків шляхом подання до суду оригіналу документу про сплату судового збору в розмірі 63,6 грн. (0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2102,00 грн.)).
Розглянувши заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про видачу дублікату виконавчого листа по справі судом встановлено наступне.
Постанова Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2014 року у справі № 815/95/14 набрала законної сили 29.04.2014р.

Ухвалою суду від 02 жовтня 2019 року замінено стягувача у виконавчому провадженні по справі № 815/95/14, а саме: замінено стягувача з Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі () на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області ().

Ухвалою суду від 19.06.2020 року задоволено заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

30 квітня 2014 року відповідно до заяви Управління пенсійного фонду України в Приморському районі міста Одеси виданий виконавчий лист по справі № 815/95/14, строк пред`явлення до виконання 29 квітня 2015 року (а.с. 98).

Листом Другого Приморського ВДВС № 37893 від 21.05.2020 року за вхід. № 2871/14 від 22.05.2020 року повідомлено, що даний виконавчий лист був втрачений при ліквідації Другого Приморського ВДВС.

Відповідно до п.18.4 Перехідних положень КАС України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України, ст. 6 КАС України та ст.17, ч.5 ст.19 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Якщо йдеться саме про справи стосовно тривалості проваджень, найефективнішим рішенням є запровадження засобу, який би прискорював провадження і не допускав би надмірно тривалого провадження у справі (див. рішення у справі "Скордіно проти Італії" (N 1) (Scordino v. Italy) (no. 1) [GC], N 36813/97, п. 183, ECHR 2006-...). Так само й у справах про невиконання судових рішень будь-який засіб юридичного захисту, який дозволяє запобігти порушенню шляхом забезпечення вчасного виконання рішення, є в принципі найціннішим. Однак, якщо судове рішення винесене проти держави і на користь фізичної особи, від такої особи в принципі не слід вимагати використання таких засобів (див. згадане вище рішення у справі "Метаксас проти Греції", п. 19): тягар виконання такого рішення покладається головним чином на органи влади, яким слід використати всі засоби, передбачені в національній правовій системі, щоб прискорити процес виконання рішення і не допустити таким чином порушення Конвенції ( 995_004 ) (див. згадане вище рішення у справі Акашева, пп. 21-22).

Згідно рішення ЄСПЛ у справі Войтенко проти України від 29 червня 2004 року, заява 18966/02, зокрема п.п. 30, 31 якого уряд посилався на існування у заявника можливості оскаржити бездіяльність або помилку виконавчої служби чи Державного казначейства, а також вимагати компенсацію завданої йому майнової і немайнової шкоди. Проте у цій справі боржником є державний орган, і виконання щодо нього, як свідчать матеріали справи, може бути здійснене лише в тому випадку, якщо державою передбачені та визначені асигнування на відповідні видатки Державного бюджету України шляхом здійснення відповідних законодавчих заходів. Факти справи свідчать про те, що протягом періоду, що розглядається, виконанню відповідного судового рішення перешкоджала саме відсутність законодавчих заходів, а не неналежне виконання своїх обов`язків державними виконавцями. Тому заявнику не можна докорити за те, що він не ініціював провадження проти державного виконавця (див. "Шестаков проти Росії", ухвала від 18 червня 2002 року, заява N 48757/99). Більше того, Суд зазначає, що Уряд наполягав на тому, що Державною виконавчою службою та Державним казначейством не було допущено помилок при виконанні рішення.

Відтак, суд дійшов висновку, що заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про видачу дубліката виконавчого листа підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 295, 297, п.18.4 Перехідних положень КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про видачу дублікату виконавчого листа по справі за позовом Управління пенсійного фонду України в Приморському районі до Колективного підприємства Група підводно-технічних робіт про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах у розмірі 16141,65 грн задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 27.02.2014 року по адміністративній справі № 815/95/14 за позовом Управління пенсійного фонду України в Приморському районі до Колективного підприємства Група підводно-технічних робіт про відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених за віком на пільгових умовах у розмірі 16141,65 грн.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.08.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина