Справа № 640/12309/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м. Київ № 640/12309/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо»

до Київської обласної державної адміністрації

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» (надалі - позивач), адреса: 03022, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 34 до Київської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач), адреса: 01196, місто Київ, площа Лесі Українки, будинок 1 в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Київської обласної державної адміністрації, що полягає в неприйнятті останнім відповідного рішення (розпорядження) за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами від 24 січня 2020 року.

- зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію прийняти рішення (розпорядження) про надання товариству з обмеженою відповідальністю "Вінчензо" дозволів в кількості 13 шт. строком на 5 (п`ять) років на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданої заяви та отриманих ним описів за наступними адресами: М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 30+980, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 30+980, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 33+320, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 24+510, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 24+510, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Київ 37+896, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Житомир 37+896, сторона А, міст 2х16.

Підставами позову вказано порушення прав позивача внаслідок не прийняття відповідачем рішення (розпорядження) за результатом розгляду заяви про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що при зверненні до дозвільного органу з заявою позивачем було подано всі документи згідно з Порядком видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів Київської області, затвердженим розпорядження Київської обласної державної адміністрації від 20 серпня 2018 року № 464, а тому заява мала бути розглянута протягом не більше 10 робочих днів з дня її одержання, з видачею відповідних дозволів або з повідомленням про відмову у їх видачі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 квітня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи. В силу приписів п. 3 розділу 6 "Прикінцевих положень" КАС України, строк розгляду справи був продовжений, у зв`язку з запровадженим з карантином. При цьому, судом було враховано заяву позивача про прискорення розгляду справи та відповідно проведено такий розгляд у найближчий, об`єктивно можливий строк.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог представник відповідача у відзиві на позовну заяву послався на те, що за результатами розгляду заяви від 24 січня 2020 року № 07/01 про надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, позивачу надано відповідь листом від 27 лютого 2020 року № 0-05/538 Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації за дорученням Київської обласної державної адміністрації, а тому твердження про допущення бездіяльності щодо розгляду заяви є необґрунтованим.

Також, відповідач зазначає, що за результатами розгляду заяви позивача встановлено, що у поданому пакеті документів відсутній документ, передбачений пункту 3.1 Порядку № 464, а саме - документ, який посвідчує право користування місцем розташування рекламного засобу, що є обов`язковою умовою для видачі дозволу, і про що позивача повідомлено листом від 27 лютого 2020 року № 0-05/538 Департаменту містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації.

На думку відповідача, наявність вказаної відповіді виключає застосування принципу мовчазної згоди, передбаченого статті 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Також, відповідач зазначає, що Департаментом містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації розглянуто заяву позивача від 27.09.2019 р. №025/09 про укладення договорів на право тимчасового користування місцями для розміщення рекламних засобів та надано відповідь листом від 27 лютого 2020 року № 0-05/538.

Виходячи з вищевикладеного, відповідач не погоджується з аргументами викладеними позивачем в адміністративного позові та просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до частин 2, 3 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та проти чого не заперечували сторони, 24 січня 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» подало через дозвільний центр Київської обласної державної адміністрації до робочого органу - департаменту містобудування та архітектури заяву на отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг, які знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг в Київській області) разом із інформацією про місце майбутнього розташування рекламного засобу: (штучні споруди (мости), що в сумі становить 13 шт. у межах смуги відведення автомобільних доріг, які знаходяться на балансі Служби автомобільних доріг в Київській області): М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 30+980 , сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 30+980, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 33+320, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 24+510, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 24+510, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Київ 37+896, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Житомир 37+896, сторона А, міст 2х16.

Однак, від дозвільного органу відповіді відповідного рішення (розпорядження) за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами так і не було прийнято.

Не погоджуючись з бездіяльністю уповноваженого органу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України вбачається, що органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, що виникли в даній справі регулюються Законом України «Про рекламу» від 08 вересня 2005 року № 2862-IV, Порядком видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів Київської області, затверджений розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 20 серпня 2018 року № 464, зареєстровано в Головному територіальному управлінні юстиції у Київській області 12 вересня 2018 року за №112/1139) (далі - Порядок № 464), Типовими правилами розміщення зовнішньої реклами, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2003 року № 2067 (надалі - Типові правила № 2067); Типові правила розміщення зовнішньої реклами поза межами населених пунктів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 грудня 2012 року № 1135 (надалі - Типові правила № 1135).

Відповідно до частини 1 статті 38 Закону України «Про автомобільні дороги» вбачається, що розміщення реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про рекламу» та цього Закону.

Згідно з частини 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюється відповідно до цього Закону на підставі зазначених дозволів, які оформляються за участю центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері дорожнього господарства та управління автомобільними дорогами, або їх власників та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері безпеки дорожнього руху.

Зовнішня реклама на територіях, будинках та спорудах розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб).

Стягнення плати за видачу дозволів забороняється.

Згідно з пунктами 3, 4, 5, 10, 23 Типових правил № 2067, зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.

Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу на розміщення зовнішньої реклами здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

На територіях, будинках і спорудах зовнішня реклама розміщується за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників, типології елементів місцевого середовища та з додержанням правил благоустрою територій населених пунктів.

Для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління. Робочий орган не вправі подавати заяву та одержувати дозвіл на розміщення зовнішньої реклами.

Строк видачі дозволу або надання письмового повідомлення про відмову у його видачі становить 10 робочих днів.

Видача дозволу погоджується робочим органом з власником місця або уповноваженим ним органом (особою), а також з Укравтодором або власниками автомобільних доріг та Національною поліцією - у разі розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг.

Перелік органів та осіб, з якими погоджується видача дозволу, є вичерпним.

Дії щодо отримання зазначених погоджень вчиняються робочим органом без залучення заявника протягом строку, встановленого для отримання дозволу.

Дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 464, роботу щодо організації діяльності з видачі дозволів проводить департамент містобудування та архітектури Київської обласної державної адміністрації із залученням представників Укравтодору або власників автомобільних доріг та Національної поліції України.

За змістом пункту 3.1, 3.2 розділу ІІІ Порядку № 464, для одержання дозволу заявник подає у паперовій формі - особисто чи через уповноважену ним особу (за довіреністю) або надсилає поштою адміністратору Центру надання адміністративних послуг заяву, у якій повинна міститися така інформація:

- для юридичної особи - повне найменування, місцезнаходження, ідентифікаційний код згідно з ЄДРПОУ;

- про місце розташування рекламного засобу;

- про підстави набуття права користування цим місцем та строк такого користування.

Розміщення зовнішньої реклами на територіях і спорудах здійснюється за згодою їх власників або уповноважених ними органів (осіб) з урахуванням архітектурних, функціонально-планувальних, історико-культурних чинників і типології елементів місцевого середовища.

З аналізу матеріалів справи та з урахуванням викладеного вище, судом було встановлено, що заява ТОВ «Вінчензо» від 24 січня 2020 року подана відповідно до пункту 3.1 Порядку № 464. Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано до дозвільного органу: текстові та графічні матеріали; конструктивне рішення рекламних засобів, затверджене розробником; лист - погодження Служби автомобільних доріг в Київській області від 23 квітня 2019 року № 06с/1508; заяву про укладення договору на право тимчасового користування місцем для розміщення рекламного засобу.

Згідно з пунктом 3.3 Порядку № 464 Департамент протягом не більше ніж 10 робочих днів з дня одержання від адміністратора заяви про видачу дозволу, оформляє дозвіл за формою згідно з додатком до цього Порядку або письмове повідомлення суб`єкту господарювання про відмову у видачі дозволу і передає їх протягом одного робочого дня адміністратору.

Водночас, пунктами 3.7 - 3.12 Порядку № 464 передбачено, що у разі розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг дозвіл оформляється Департаментом за участю Укравтодору (його територіального органу) або власників автомобільних доріг та Національної поліції України (її територіального органу).

Оформлення видачі дозволу здійснюється Департаментом згідно з додатком до цього Порядку, без залучення заявника у межах строку видачі дозволу.

У разі розміщення зовнішньої реклами у межах смуги відведення автомобільних доріг, на пам`ятках національного або місцевого значення та в межах зон охорони цих пам`яток, історичних ареалів населених місць Департамент не пізніше дня, наступного за днем одержання заяви від заявника, надсилає її копії у паперовому або електронному (шляхом сканування) вигляді органам, зазначеним у пункті 3.7 цього Порядку, та встановлює строк розгляду зазначених документів, але не менше трьох днів.

За результатами розгляду документації, надісланої Департаментом, який видає дозвіл, органи, зазначені у пункті 3.7 цього Порядку, надають погодження, які у паперовому або електронному вигляді надсилають до Департаменту.

У разі ненадання органами, зазначеними в пункті 3.7 цього Порядку, погодження протягом встановленого строку, вважається, що дозвіл оформлено за участю відповідного органу.

У разі прийняття розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації про видачу дозволу, Департамент оформлює два автентичних оригінали дозволів, один з яких видається заявнику через адміністратора, другий зберігається у Департаменті для обліку та контролю.

Дозвіл видається на строк, передбачений підставою набуття місцем користування, і який зазначено у заяві розповсюджувача зовнішньої реклами.

Наведені норми кореспондують положенням пунктів 3, 7, 9 Типових правил № 1135.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного в сукупності, суд зазначає, що отримавши заяву позивача з доданим пакетом документів, відповідач в особі робочого органу - Департаменту містобудування та архітектури мав протягом 10 робочих днів, починаючи з 24 січня 2020 року, видати дозвіл або надати письмове повідомлення про відмову у його видачі.

Позивач стверджує та матеріалами справи підтверджується, що ним не отримано ні дозволи, ні письмового повідомлення про відмову у їх видачі, зокрема, позивач стверджує, що лист від 27 лютого 2020 року № 06-05/538 позивачем не отримувався.

При цьому, суд зауважує, що відповідач, надаючи копію вказаного листа як доказ належного виконання вимог чинного законодавства, в свою чергу, не надає жодних доказів його скерування на адресу позивача, повернення без вручення тощо, тобто відсутні належні та допустимі докази того, що заява позивача була розглянута у встановлений строк та у встановленому порядку відповідачем.

Враховуючи викладене та з урахуванням положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, суду не було надано доказів дотримання відповідачем вимог пункту 3.3 Порядку № 464 щодо строків розгляду заяви, що свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо розгляду заяви позивача.

При цьому, щодо підстави для відмови у наданні дозволів, викладеної у листі від 27 лютого 2020 року № 06-05/538 та відзиві на позов, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

З аналізу викладених аргументів у вказаному листі та відзиві вбачається, що відповідач посилається на ту обставину, що позивачем не було надано документів щодо підстав набуття права користування цим місцем та строк такого користування, що передбачено пункту 3.1 Порядку № 464.

Наявність чи відсутність вказаних обмежень і видача дозволу є, в свою чергу, предметом погодження з Укравтодором згідно з вказаними вище положеннями законодавства, і їх наявність чи відсутність відповідача в особі робочого органу мав встановити шляхом звернення до Укравтодору в особі відповідного територіального органу, на балансі якого автомобільні дороги перебувають.

Отже, виходячи з вищевикладеного в сукупності, та з урахуванням того, що суду не було надано жодних належних доказів дотримання відповідачем вимог пункту 3.3 Порядку № 464 щодо строків розгляду заяви, суд приходить до висновку про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо розгляду заяви позивача.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Київської обласної державної адміністрації прийняти рішення (розпорядження) про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» дозволів в кількості 13 шт. строком на 5 (п`ять) років на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданої заяви та отриманих ним описів, суд зазначає наступне.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Відповідно до частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частиною 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Виходячи зі змісту положень Кодексу адміністративного судочинства України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Позивач, заявляючи одну з позовних вимог про зобов`язання Київської обласної державної адміністрації прийняти рішення (розпорядження) про надання товариству з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» дозволів в кількості 13 шт. строком на 5 (п`ять) років на розміщення зовнішньої реклами відповідно до принципу мовчазної згоди згідно поданої заяви та отриманих ним описів просить фактично суд розглянути заяву позивача про надання дозволу, замість відповідача.

Аналогічна правова позиція щодо наведених обставин викладена у постанові Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17.

Таким чином, враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку в даному випадку в цій справі, що до розгляду відповідачем по суті заяви позивача у встановленому порядку та повідомлення позивача про результати такого розгляду, у суду відсутні підстави для вирішення такої заяви, замість відповідача, враховуючи, що позивачем оскаржується саме бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви, а не відмова відповідача. При цьому, за наявності відмови відповідача у видачі дозволів, яка залишається чинною та не оскаржується позивачем, зобов`язання видати такі дозволи не може бути в цій справі допущено судом.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано повністю та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваної бездіяльності з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем докази суд дійшов до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача, про відмову в частині зобов`язання відповідача видати дозволи, та про вихід за межі позовних вимог та зобов`язання Київської обласної державної адміністрації розглянути питання щодо надання товариству з обмеженою відповідальністю "Вінчензо" дозволів в кількості 13 шт. строком на 5 (п`ять) років на розміщення зовнішньої реклами згідно поданої заяви та отриманих ним описів за наступними адресами: М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 30+980 , сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 30+980, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 33+320, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 24+510, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 24+510, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Київ 37+896, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Житомир 37+896, сторона А, міст 2х16 та повідомити позивача про результати такого розгляду.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 4 204, 00 грн. Відтак, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3 153,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вище викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» до Київської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Київської обласної державної адміністрації, що полягає в неприйнятті останнім відповідного рішення (розпорядження) за результатом розгляду заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» про видачу дозволу на розміщення зовнішньої реклами від 24 січня 2020 року.

3. Зобов`язати Київську обласну державну адміністрацію розглянути питання щодо надання товариству з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» дозволів в кількості 13 шт. строком на 5 (п`ять) років на розміщення зовнішньої реклами згідно поданої заяви та отриманих ним описів за наступними адресами: М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 25+307, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Київ 30+980 , сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 30+980, сторона А, міст 2х16; М-03 Київ-Харків-Довжанський в напрямку м. Бориспіль 33+320, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 15+917, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 21+866, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Київ 24+510, сторона А, міст 2х16; М-05 Київ-Одеса в напрямку м. Одеса 24+510, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Київ 37+896, сторона А, міст 2х16; М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Житомир 37+896, сторона А, міст 2х16 та повідомити позивача про результати такого розгляду.

4. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вінчензо» (03022, місто Київ, вулиця Васильківська, будинок 34, офіс 223, ) понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 153,00 грн (три тисячі сто п`ятдесят три гривні 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Київської обласної державної адміністрації (01196, місто Київ, площа Лесі Українки, будинок 1, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова