Справа № 607/6746/20
Суддя: Ромазан В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 Справа №607/6746/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

за участю секретаря Мотиль Б.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Редькви Н.М.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Тернопільській області, у якому просить скасувати постанову всправі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №705921 від 11 квітня 2020 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. Аргументуючи свої позовні вимоги, зазначив, що спірну постанову вважає такою, що винесена з порушеннями норм законодавства та яка підлягає скасуванню. Вказав, що він 11.04.2020 року керував транспортним засобом марки Toyota Land Cruiser 200, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 по вул..Текстильна в місті Тернополі. Під час руху по зазначеній вулиці його зупинив поліцейський роти №3 Батальйону УПП в Тернопільській області Репела Д.П. та притягнув його до адміністративної відповідальності за те, що він керуючи зазначеним транспортним засобом не увімкнув світлового показника повороту, чим порушив вимоги п.9.2 (б) ПДР України. Зазначив, що при розгляді справи не було з`ясовано та доведено обставини, які б свідчили, що у діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність. Так, поліцейський УПП притягуючи позивача до відповідальності не надав доказів його вини у вчиненні правопорушення, постанова про накладення адміністративного стягнення не містить належних доказів вчинення правопорушення. Відеозапис вказаний у постанові на підтвердження факту вчинення позивачем порушення ПДР України не може вважатись належним доказом, у зв`язку із тим, що у спірній постанові не вказано посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Під час винесення спірної постанови поліцейський не надав доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Також позивач вважає відеозапис на який посилається працівник поліції на підтвердження факту порушення позивачем ПДР України не належним доказом, у зв`язку із тим, що постанова від 11 квітня 2020 року серії ДП18 №705921 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Вказав, що жодних порушень передбачених ч.2 ст.122 КУпАП та п.9.2 (б) ПДР України позивач не вчиняв, а їхав прямо по дорозі вул..Текстильна в м.Тернополі, відповідно вважає, що його не було підстав притягувати до адміністративної відповідальності.

Представник Управління патрульної поліції у Тернопільській області подав суду відзив на адміністративний позов, згідно якого просить у задоволенні позову відмовити, оскільки позивачем було допущено порушення Правил дорожнього руху України, а саме як вбачається із оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №705921 від 11 квітня 2020 року, позивач 11 квітня 2020 року близько 20 год. 23 хв. керуючи автомобілем марки «Toyota Land Cruiser 200», р.н.з НОМЕР_1 , повертаючи праворуч, не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку при перестроюванні, чим порушив вимоги п.9.2 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП України. Відповідно до п.9.2 (б) ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими показчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом. Сигнали показчиками повороту обов`язково мають подаватися завчасно і незалежно від місця виконання маневру, наявності інших учасників дорожнього руху та плавності виконання маневру. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення зафіксований матеріалами відеофіксації. Оскаржувана постанова містить відомості про технічний пристрій, яким велася відео фіксація, відтак за змістом відповідає вимогам ст..283 КУпАП.

Позивач та його представник у судовому засіданні позов підтримали та просять його задовольнити у повному обсязі. Крім цього позивач зазначив, що керуючи транспортним засобом не змінював напрямок руху по вул..Текстильній у місті Тернополі, а зупинився на перехресті, щоб переконатись у безпечності його проїзду. Докази, які були надані представником відповідача на його думку є неналежними та недопустимими, такими, що не доводять винуватість позивача у вчиненні спірного правопорушення.

Представник відповідача у судовому засіданні вважає, що позов ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а винуватість позивача у вчиненні спірного правопорушення доведена матеріалами справи.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази встановив.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №705921 від 11.04.2020 року слідує, що ОСОБА_1 11 квітня 2020 року біля 20 год. 23 хв. у місті Тернополі по вул..Текстильна, керуючи транспортним засобом, повертаючи праворуч не увімкнув світлового показчика повороту, згідно пункту 9.2 (б) ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. До постанови додано відео фіксацію з нагрудної камери працівника поліції ВО-00022 та відео з автореєстратора.

Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 31 Закону України «Про дорожній рух» №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Суд, не заперечуючи наявності у працівників органів Національної поліції повноважень виносити в окремих випадках постанову про адміністративне правопорушення без складення протоколу, вважає що правопорушення (у разі його вчинення) повинно бути належним чином зафіксоване. Відсутність протоколу про адміністративне правопорушення повинно компенсуватись іншими належними та допустимими доказами вчинення правопорушення, оскільки протокол є, зокрема, не лише засобом фіксації вчинення правопорушення, а й доказом дотримання (недотримання) посадовою особою, яка його складає, процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно частини 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права про своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винним у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводи свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

Виконуючи зазначену вимогу частини 2 ст. 77 КАС Українипредставник відповідача надав фотофіксацію правопорушення, здобуту за допомогою автореєстратора встановленого у службовому патрульному автомобілі працівників поліції, на якому зафіксовано транспортний засібмарки «Toyota Land Cruiser 200», р.н.з НОМЕР_1 , яким керував позивач 11 квітня 2020 року біля 20 год. 23 хв. та рухався по вул.Текстильній у місті Тернополі, перед приляганням рівнозначних доріг (перехрестям), змінив напрямок руху, змістившись із своєї смуги руху праворуч, без увімкнення правого показчика повороту, зупинився та висадив пасажира. Надалі, позивач увімкнувши лівий показчик повороту здійснив розворот ліворуч, після чого був зупинений працівниками патрульної поліції.

Відповідно до п..9.2 ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими показчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Сигнали показчиками повороту обов`язково повинні подаватися завчасно і незалежно від наявності інших учасників дорожнього руху, місця виконання маневру (дорога, дворові території тощо) і плавності виконання маневру. Не подаються попереджувальні сигнали при русі без зміни смуги руху на кривих у плані. Сигнал правого повороту подається перед початком руху від лівого краю проїзної частини, зупинкою біля правого краю проїзної частини, поворотом або перестроюванням праворуч, а також при завершенні виконання обгону.

Згідно із ч.2 ст.122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонений сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, судом не встановлено порушення відповідачем вимог закону при кваліфікації дій ОСОБА_1 у тому числі щодо винесення ним спірної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, а тому суд вважає спірну постанову законною та підстав для її скасування - відсутні. Також суд зазначає, що вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, а саме п.9.2 (б) підтверджено відеодоказами наданими відповідачем, які були оглянуто у судовому засіданні та які зазначено у спірній постанові, а саме дані з автореєстратора службового автомобіля працівника поліції та нагрудних камер працівників поліції серії ВО-00022. Зазначені докази суд вважає належними та допустимими, здобутими у порядку КУпАП, а тому твердження позивача про невідповідність таких доказів, суд не бере до уваги.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 КАС, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції або безпосередньо до суду апеляційної інстанції, у десяти денний строк з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду у повному обсязі складено 03 серпня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан