Справа № 160/4930/20
Суддя: Юрков Едуард Олегович
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року Справа № 160/4930/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮркова Е.О.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, -
05 травня 2020 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 2762/04-36-52-40 від 31.03.2020 року про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2020 року.
В обґрунтування позову позивач посилається на те, що рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області № 2762/04-36-52-40 від 31.03.2020 року про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку з 01.04.2020 року є протиправним з огляду на порушення процедури анулювання реєстрації платника єдиного податку, оскільки відповідачем не проведено перевірку позивача. Вказує, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення документальної перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 року відкрито провадження у даній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 як суб`єкт підприємницької діяльності фізична особа-підприємець та перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області (Лівобережне управління), до 01.04.2020 року була платником єдиного податку третьої групи.
Вказаним актом перевірки встановлено несвоєчасну сплату ФОП ОСОБА_1 узгоджених сум податкових зобов`язань з єдиного податку та наявності податкового боргу по єдиному податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а саме: на період 01.10.2019 р. - 99,98 грн., на період 01.11.2019 р. - 99,98 грн., на період 01.12.2019 р. - 99,98 грн., на період 01.01.2020 р. - 99,98 грн., на період 01.02.2020 р. - 99,98 грн., на період 01.03.2020 р. - 99,98 грн.
31.03.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 2762/04-36-52-40 про анулювання реєстрації платника єдиного податку, яким виключено з реєстру платників єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з 01.04.2020 року.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 291.2 статті 291 Податкового кодексу України спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.
Пунктом 291.3 статті 291 Податкового кодексу України визначено, що фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.
Застосування спрощеної системи оподаткування фактично є одним із видів пільгового оподаткування господарської діяльності.
Відповідно приписів пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на чотири групи, зокрема, третя група - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 7000000 гривень.
У пункті 3 підпункту 299.10, підпункті 299.11 статті 299 Податкового кодексу України визначено, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.
У разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.
Пунктом 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 Податкового кодексу України передбачено, що платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у таких випадках та в строки в разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.
Разом з тим, відповідно до пункту 294.1 статті 294 Податкового кодексу України податковим (звітним) періодом для платників єдиного податку третьої групи є календарний квартал (крім податкового періоду для податкової звітності з податку на додану вартість, визначеного пунктом 202.1 статті 202 цього Кодексу).
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що контролюючий орган приймає рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп у разі встановлення під час проведення перевірки факту наявності у такого платника податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, що повинно бути зафіксовано у відповідному акті перевірки.
Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 21.02.2018 року у справі № 813/1465/17 та від 20.06.2019 року у справі № 822/1807/19.
Вказаним актом перевірки встановлено несвоєчасну сплату ФОП ОСОБА_1 узгоджених сум податкових зобов`язань з єдиного податку та наявності податкового боргу по єдиному податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, а саме: на період 01.10.2019 р. - 99,98 грн., на період 01.11.2019 р. - 99,98 грн., на період 01.12.2019 р. - 99,98 грн., на період 01.01.2020 р. - 99,98 грн., на період 01.02.2020 р. - 99,98 грн., на період 01.03.2020 р. - 99,98 грн.
Вказані податкові повідомлення-рішення направлялись дна адресу ФОП ОСОБА_1 06.05.2020 року.
На підставі викладеного, судом встановлено правомірність прийнятого рішення № 2762/04-36-52-40 від 31.03.2020 року про виключення з реєстру платника єдиного податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .
Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.
Разом з тим, відповідно до принципу змагальності суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо заперечує їх обґрунтованість.
За сукупності викладених обставин позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача та витрат на правову допомогу.
У зв`язку з перебуванням головуючого судді у період з 13.07.2020 року по 31.07.2020 року у відпустці, справа розглянута 03.08.2020 року.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 242-244, 246, 250, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 серпня 2020 року.

Суддя Е.О. Юрков