Справа № 540/1353/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1353/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

26.05.2020 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач), у якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Херсонській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 за рахунок виплати з 05.03.2019 року 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок та виплату пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року;

- стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Херсонській області.

В обґрунтування позову зазначає, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/З858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року у наведеній справі, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 10З «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова № 103), пунктом 2 якої визначено порядок виплати перерахованих підвищених пенсій з 1 січня 2018 р., а саме: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року. Позивач вказує на те, що вказаною нормою позивачеві, фактично, зменшено та розстрочено на значний термін виплату сум підвищення перерахованої пенсії, які мали б бути перераховані та виплачені в період з 01.01.2018 року, що порушує право позивача на отримання всієї суми підвищеної пенсії. Як зазначає позивач, у зв`язку із визнанням протиправними та нечинними пунктів 1, 2 наведеної постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 року, вони не можуть бути застосовані до спірних правовідносин при визначенні порядку та розміру виплати пенсії позивачеві. Окрім того, позивач зазначив, що він отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Так, під час проведення перерахунку відповідачем застосовано обмеження пенсії максимальним розміром. Позивач вважає таке обмеження відповідачем пенсії позивача максимальним розміром протиправним, таким, що не відповідає нормам Конституції України та порушує право позивача на належний рівень пенсійного забезпечення. При цьому, посилаючись на рішення Конституційного Суду України та практику Верховного Суду, позивач вважає, що відсутні будь-які правові підстави для здійснення обмеження розміру пенсії позивача яким-небудь граничним розміром під час здійснення йому обчислення та виплати відповідачем пенсії за вислугу років та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року провадження у справі відкрито, вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного без повідомлення учасників справи.

22.06.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити у задоволені позову. Наголосив на тому, що позивачу призначено пенсію як особі, яка проходила службу в органах внутрішніх справ. У позовній заяві пенсіонер просить здійснити йому перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 року з урахуванням 100% суми її підвищення, визначеного станом на 01.03.2018 року, при цьому посилається на приписи постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 та п. п. 1, 2 постанови КМУ від 21.02.2018 року №103. Втім, пенсія позивачу мала перераховуватись з 01.01.2016 року та у свою чергу виплачуватись з 01.01.2018 року саме на підставі положень постанови КМУ від 11.11.2015 року №988 та постанови КМУ від 21.02.2018 року №103 (з урахуванням змін, внесених постановою КМУ від 24.12.2019р. №1088), у зв`язку із чим, посилання позивача на приписи постанови КМУ №704 та скасовані рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року у справі №826/З858/18 пункти 1, 2 постанови КМУ №103, на підтвердження правомірності позовних вимог, є необґрунтованими. За наведених обставин, пенсія позивачу перерахована та виплачується згідно вимог, установлених законодавцем, тому підстави для задоволення позовних вимог є відсутніми.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області, та з 02.11.1999 року отримує пенсію за вислугу років у розмірі 50% грошового забезпечення згідно приписів Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Херсонській області №19/1757 від 23.03.2018 року позивачу з 01.01.2016 року проведено перерахунок пенсії.

За результатами перерахунку розмір пенсії склав 3638,60 грн. (50% від грошового забезпечення 7277,20 грн.).

У 21.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій повідомив, що під час здійснення розрахунку підвищення до пенсії з вини відповідача було порушено його права на отримання усієї суми пенсії у повному розмірі, без поетапної виплати суми у вигляді створеної надбавки до пенсії, згідно вимог чинного законодавства.

Листом від 04.05.2020 року №1384-1335/П-03/8-2100/20 відповідач повідомив ОСОБА_1 про те, що перерахунок пенсії проведено з урахуванням вимог Постанови №103, пунктом 3 якої передбачено поетапну виплату підвищення до пенсії.

Вважаючи вказані дії ГУ ПФУ протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року № 2262-XII (далі - Закон №2262-ХІІ) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому, перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей" від 23.12.2015 року №900-VIII ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: "Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських".

Згідно із ч. 18 ст. 43 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом (далі - особи), або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

За правилами п. 24 Порядку, подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1, про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з введенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Вказане не суперечить вимогам пункту 2 Порядку №45, згідно з яким Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в областях, м. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідно до п. 3 Порядку №45 (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Статтею 10 Закону №2262-ХІІ обов`язок нарахування та виплату пенсій покладено на органи Пенсійного фонду.

З наведеного вбачається, що чинним законодавством України визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якими встановлено чіткий механізм здійснення перерахунку пенсії.

Приписами п. 3 Постанови КМУ «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103 (у редакції чинній станом на момент перерахунку пенсії), скеровано перерахувати з 01.01.2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови КМУ від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року.

Виплату перерахованих відповідно до абзацу першого цього пункту пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 01.01.2018 року. Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. обчислюється органами ПФУ станом на 01.01.2018р. та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

- з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р.;

- з 01.01.2020р. - щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Постановою КМУ від 24.12.2019 року №1088 пункти 1-3 постанови №103 виключено та встановлено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) з 01.01.2020р. виплачується пенсія, яка з 01.01.2016р. перерахована з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом), та щомісяця проводиться виплата 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої з 01.01.2016р., та місячним розміром пенсії, отриманої особою за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., до забезпечення повної виплати розрахованої суми різниці.

Як встановлено судом, позивачу пенсію перераховано з 01.01.2016р. Сума перерахованої станом на 01.01.2018р. для виплати пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. становить 40 503,36 грн. Виплата здійснюється у такому порядку:

- з 01.01.2019р. по 31.12.2019р. щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. (843,82 грн.);

- з 01.01.2020р. щомісяця окремою сумою у розмірі 100% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії та місячним розміром отриманої пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. та до забезпечення повної виплати розрахованої суми (1687,64 грн.).

Протягом 2019р. позивачу виплачено 10 125,84 грн. (843,82*12 місяців).

Залишок невиплаченої суми пенсії становить 30 377,52 грн. Орієнтовний термін завершення виплати червень 2021р.

З наведеного вбачається, що позивачу фактично розстрочено виплату перерахованої з 01.01.2016р. пенсії.

Надаючи оцінку правомірності таким діям територіального органу ПФУ, суд зауважує на наступному.

Строки перерахунку призначених пенсій визначаються статтею 51 Закону N 2262-XII.

Згідно із частиною третьою статті 52 Закону №2262-XII виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

За приписами частини другої статті 55 Закону №2262-XII нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином, законодавець розмежував наступні поняття "строки перерахунку пенсії", "строки виплати пенсії" та "порядок перерахунку пенсії".

Системний аналіз статей 51, 52, 55, 63 Закону №2262-XII свідчить, що наявність у Кабінету Міністрів України права встановлювати порядок перерахунку пенсії не є тотожним та не визначає право встановлювати відстрочку або розстрочку виплати пенсії, тобто змінювати часові межі виплати.

Втім, на підставі приписів п. 3 постанови КМУ №103, а в подальшому постанови №1088, перераховану позивачу пенсію за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р. територіальним органом ПФУ вирішено помісячно виплачувати з 2019р. по 2021р. включно.

Таким чином, даними постановами КМУ передбачено протиправне обмеження виплати перерахованих сум підвищеної пенсії у період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., що є власністю позивача, якому така пенсія нарахована.

Суд критично оцінює посилання відповідача на вимоги статті 63 Закону № 2262- ХІІ та постанов Кабінету Міністрів України № 103 та №1088 в частині наявності у відповідача права здійснювати розстрочку виплати перерахованої пенсії з наступних підстав.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством.

Обмеження виплати пенсії, нарахованої особі в порядку, передбаченому Законом, не може бути встановлено постановою Кабінету Міністрів України.

Юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява №68385/10 та №71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

У справі "Кечко проти України" (Заява №63134/00) Європейський суд з прав людини наголосив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними (пункт 23). Тобто коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і якщо людина очевидно підходить під ці критерії - це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Відмова пенсійного органу у проведенні позивачу виплати пенсії в перерахованому розмірі порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції право мирно володіти своїм майном. Оскільки чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань (рішення Європейського суду у справі Кечко проти України від 08 листопада 2005 року).

Зазначена позиція також підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року № 20-рп/2004, від 09 липня 2007 року № 6-рп/2007.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22.06.2010 у справі № 21-399во10, від 07.12.2012 у справі №21-977во10, від 03.12.2010 у справі № 21- 44а10).

Суд зазначає, що зазначеною або жодною іншою нормою Закону №2262-ХІІ, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.

З огляду на зазначене, суд вважає, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з січня 2016р. по грудень 2017р., з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом №2262- XII, отже підпадає під дію статті 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності".

Відтак позивач, отримуючи пенсію, відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.

Водночас, суд вважає необґрунтованими, тому не враховує посилання позивача на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018р. у справі №826/3858/18 та приписи постанови КМУ від 30.08.2017р. №704, так як означеним рішенням скасовано, зокрема, приписи п. п. 1, 2 постанови КМУ №103, однак з огляду на те, що позивач є пенсіонером органів внутрішніх справ України, застосуванню у даному випадку підлягав пункт 3 вказаної постанови. При цьому, постановою КМУ №704 установлено розмір та порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та деяким іншим особам, натомість перерахунок пенсії позивача здійснювався згідно приписів постанови КМУ від 11.11.2015р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

Відтак доводи позивача, згідно яких останній просить перерахувати та виплатити йому пенсію з дати набрання законної сили рішенням суду по справі №826/3858/18 (05.03.2019р.), є безпідставними, тому така вимога задоволенню не підлягає.

Проте, розстрочення виплати позивачу пенсії, перерахованої з 01.01.2016р., з огляду на вищенаведені норми та встановлені обставини справи, суд вважає незаконним.

Вирішуючи питання щодо способу поновлення порушених прав пенсіонера, суд зазначити наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В даному випадку, суд вважає за необхідне, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у справі, вийти за межі заявлених позовних вимог.

Враховуючи, що позивачу незаконно розстрочено виплату перерахованої з 01.01.2016р. пенсії за період з 01.01.2016р. по 31.12.2017р., суд вважає за необхідне відновити порушене право позивача на отримання у повному обсязі (100% суми підвищення пенсії) належних йому сум за означений період з урахуванням вже виплачених сум.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Позивачем під час розгляду справи на підставі належних та допустимих доказів частково обґрунтовано позовні вимоги.

Отже, позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн.

Суд, керуючись ч. 3 ст. 139 КАС України, беручи до уваги результат вирішення спору щодо часткового задоволення позовних вимог, присуджує позивачу 420,40 грн. понесених витрат з оплати судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення розміру перерахованої пенсії ОСОБА_1 за рахунок обмеження виплати повної суми підвищення пенсії за період з 01.01.2016 року по 01.12.2017 року, визначеного станом на 01.01.2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести виплату ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, перерахованої з 01.01.2016 року, з врахуванням проведених раніше виплат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., шляхом безспірного списання.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя С.В. Гомельчук

кат. 112010201