Справа № 460/4243/20
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

03 серпня 2020 року м. РівнеСправа №460/4243/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Н.О. Дорошенко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач), в якому просить:

визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22.10.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році. 20.12.2019 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на підставі ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", однак відповідач відмовив у призначенні такої пенсії з підстав непідтвердження документально факту участі позивача на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження та відсутність необхідного страхового стажу. Зазначив, що статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3) підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 18.04.2019 Рівненською обласною державною адміністрацією, а також довідками про Рівненського АТП 15627 про відрядження позивача у 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС для ліквідації наслідків аварії з 28.07.1988 по 28.08.1988, архівною довідкою про його заробітну плату з 1985 року по 1990 рік, листом подякою, які було надано відповідачу із заявою від 20.12.2019. Вважає, що набув право на отримання пенсії із зменшенням пенсійного віку у відповідності до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали Чорнобильської катастрофи з 22.10.2019. За наведених обставин, відповідач протиправно відмовив в призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою суду від 16.06.2020 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. У вказаний судом строк позивач допущені недоліки усунув.

Ухвалою суду від 25.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу встановлено строк для подання суду відзиву.

Відповідач подав відзив, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, зазначив, що відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, які працювали в зоні відчуження у 1988 році не менше як 30 календарних днів, пенсія надається із зменшенням пенсійного віку на 5 років. Вказав, що для визначення права на пенсію із зниженням пенсійного віку позивач надав посвідчення учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи у 1988 році 3 категорії, а також довідки Рівненського АТП 15627 від 03.11.1992 №286 та від 11.08.1997 №55, архівну довідку від 12.04.2018 №П-29/12-14. Проте позивачем не надано довідки про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, що є належним документом, який підтверджує участь особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, а тому вказані довідки не були прийняті відповідачем до уваги. Крім того, відомості про підтвердження перебування позивача у зоні відчуження з липня 1988 року по серпень 1988 року у особових рахунках відсутні. Надані позивачем документи не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС безпосередньо в зоні відчуження у період з 28.07.1988 по 28.08.1988. Інших первинних документів, які б підтверджували участь позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС для визначення права позивача на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» ним до управління не надавалось. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 18.04.2019 Рівненською обласною державною адміністрацією (а.с.14).

20.12.2019 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яку зареєстровано з вхідним №965 (а.с.59-60).

Рішенням ГУ ПФУ в Рівненській області від 02.01.2020 позивачу відмовлено у призначені пенсії з підстав непідтвердження документально факту участі ОСОБА_1 на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження та необхідного страхового стажу 21 рік (26 років (наявність необхідного страхового стажу після досягнення пенсійного віку (55 років) (а.с.58).

Про прийняте органом Пенсійного фонду рішення повідомлено позивача листом від 03.01.2020 №306/03, у якому також зазначено, що позивачем не виконані умови зниження пенсійного віку, передбачені статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 29 днів. Водночас, до страхового стажу не зараховано період роботи з 07.08.1990 по 11.01.1991 в ДБК Магістраль, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_2 містяться записи, що не відповідають Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.1974 №162 (із змінами та доповненнями), чинної на момент внесення записів в трудову книжку та не надано інших документів, які б підтвердили зазначений період роботи. Крім того, документами, доданими до заяви не підтверджено факт його участі на роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження (а.с.25-26).

Не погоджуючись з такою відмовою органу Пенсійного фонду, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Згідно зі статтею 10 Закону №796-XII, учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 частини першої статті 55 Закону №796-ХІІ, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" потерпілим від Чорнобильської катастрофи: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році на 5 років.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року (ч.2 ст.55 Закону №796-XII).

Таким чином, учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який пропрацював у 1988 році у зоні відчуження не менше 30 календарних днів, має право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд враховує таке.

Статтею 65 Закону №796-ХІІ визначено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення, виготовлені за зразками, затвердженими Кабінетом Міністрів України (ч.1). Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій (ч.4).

Згідно з абз.1 п.6 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 (далі Порядок №551), учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали в зоні відчуження з 1 липня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. від одного до п`яти календарних днів, у 1987 році - від одного до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році, віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 3) серії А зеленого кольору.

Відповідно до п.2 Порядку №551, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, брали участь у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, громадян, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих, дружин (чоловіків) померлих громадян з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (потерпілих), смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою або з участю у ліквідації інших ядерних аварій, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та проведенні на них регламентних робіт, а також опікунам дітей (на час опікунства) померлих громадян, смерть яких пов`язана з Чорнобильською катастрофою, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Закон), іншими актами законодавства.

Зазначене кореспондується з приписами ч.3 ст.65 Закону №796-ХІІ, згідно з якою, посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Таким чином, Законом №796-ХІІ та Порядком №551 чітко визначено, що саме посвідчення відповідної категорії є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами, визначеними Законом для такої категорії.

Позивачем до позовної заяви додано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3) серії НОМЕР_1 , виданого 18.04.2019 Рівненською обласною державною адміністрацією, відповідно до якого пред`явник посвідчення має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.14).

Вказане посвідчення було долучено позивачем також і до заяви про призначення пенсії від 20.12.2019, що підтверджується розпискою повідомленням до такої заяви (а.с.60).

З огляду на викладене, доводи відповідача про те, що позивач не має права на пільгове пенсійне забезпечення відповідно до ст.55 Закону №796-XII з підстав надання ним документів, які не підтверджують його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо в зоні відчуження у період з 28.07.1988 по 28.08.1988, суд не приймає до уваги, оскільки єдиним документом, що підтверджує статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-XII, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 24.07.2018 у справі №129/3151/16-а (№К/9901/30229/18) та від 31.10.2019 у справі №212/12245/13-а (№К/9901/1087/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, надаючи особі посвідчення Учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС держава визнає за особою право на пільги, встановленні чинним законодавством для власників такого посвідчення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявність у позивача посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3) серії НОМЕР_1 підтверджує той факт, що ОСОБА_1 у 1988 році працював в зоні відчуження не менше 30 календарних днів, що дає йому право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку.

Належність позивача до учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії ніким не оспорювалась, а тому посвідчення є чинним.

Відповідно до абз.7 пп.5 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують особливий статус особи, а саме: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Аналіз вищевикладеного свідчить про те, що при поданні заяви про призначення пенсії за віком підтвердженням права особи на зменшення пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій у певному розрахунку, є посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС певної категорії, а довідка на підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - підтвердженням права на зменшення віку у визначеній законом кількості років.

При цьому, Порядком №22-1 не обмежено підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС лише довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122, та передбачено таке підтвердження, зокрема, довідкою архівної установи, або іншими первинними документами, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Так, ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії за віком від 20.12.2019 додано:

- військовий квиток серії НОМЕР_3 (а.с.74);

- довідку про заробітну плату з 01.07.2000 форми ОК5 (а.с.63-64);

- довідку про присвоєння РНОКПП від 03.07.2014 №1716-14-03209 (а.с.13);

- паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Рівненським МВ УМВС України в Рівненській області 18.06.2001 (а.с.10-12);

- трудову книжку серії НОМЕР_5 (а.с.20-24);

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 21.12.2019 № (а.с.89-95);

- посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році (категорія 3) серії НОМЕР_1 , виданого 18.04.2019 Рівненською обласною державною адміністрацією (а.с.14);

- довідку Рівненського автотранспортного підприємства 15627 від 03.11.1992 №286 (а.с.16), згідно з якою робітник Рівненського АТП-15627 ОСОБА_1 дійсно був відряджений в 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС в населений пункт м.Чорнобиль для ліквідації наслідків аварії з 28.07.1988 по 28.08.1988 на 32 дні і одержував підвищену заробітну плату в двократному розмірі за участь у ліквідації. Довідка видана на підставі табелів обліку робочого часу та відомості для нарахування додаткової заробітної плати учасника ліквідації аварії;

- довідку Державного Рівненського автотранспортного підприємства 15627 від 11.08.1997 №55 (а.с.17), згідно з якою робітник Рівненського АТП-15627 ОСОБА_1 дійсно був відряджений в 30-ти кілометрову зону Чорнобильської АЕС в населений пункт м.Чорнобиль для ліквідації наслідків аварії з 28.07.1988 по 28.08.1988 на 32 дні і одержував підвищену заробітну плату в двократному розмірі за участь у ліквідації. Довідка видана на підставі табелів обліку робочого часу та відомості для нарахування додаткової заробітної плати учасника ліквідації аварії;

- архівну довідку Архівного відділу виконавчого комітету Рівненської міської ради від 02.04.2018 №П-29/12-14 (а.с.18).

Відтак, суд критично оцінює доводи відповідача про те, що позивачем не подано довідки за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 №122, а також про те, що вищевикладені документи не передбачені Порядком №22-1 та не можуть бути прийняті до уваги пенсійним органом для підтвердження факту перебування позивача в зоні відчуження, оскільки Порядком №22-1 не обмежено підтвердження періоду роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС лише довідкою за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року №122. Натомість встановлено, що таке підтвердження може бути здійснено, зокрема, довідкою архівної установи, або іншими первинними документами, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Враховуючи викладене, позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.55 Закону №796-ХІІ.

Водночас, частиною третьою статті 55 Закону №796-ХІІ визначено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV), особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

При цьому, частиною першою статті 55 Закону №796-ХІІ обумовлено, що особам, з числа постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Враховуючи вимоги Законів №796-XII та №1058-ІV право на призначення пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років позивач набуде в 55 років та за наявності страхового стажу не менше 21 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10) та на день звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії (20.12.2019) він досяг віку 55 років 1 місяць 29 днів, та має наявний страховий стаж 24 роки 29 днів (а.с.61-64).

Відповідач не заперечив про наявність у позивача зазначеної кількості страхового стажу як у рішенні про відмову у призначенні пенсії від 02.01.2020 (а.с.58), так і у відзиві на позов (а.с.54-56).

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Так, перевіряючи рішення суб`єкта владних повноважень відповідно до закріплених у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, суд дійшов висновку, що оспорювана відмова прийнята відповідачем всупереч вимогам чинного законодавства України, оскільки позивачем було надано всі необхідні документи для призначення йому пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 5 років, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимогам КАС України, не доведено правомірності прийняття оспорюваної відмови, а тому позов підлягає до задоволення повністю.

Визначаючи дату, з якої слід відновити порушені права, свободи та інтереси позивача, суд враховує положення частини першої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, згідно з якою пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Оскільки позивач досяг пенсійного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 , а звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відбулося 20.12.2019, то порушені права, свободи та інтереси ОСОБА_1 слід відновити з 22.10.2019.

Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028; ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 22 жовтня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028; код ЄДРПОУ 21084083) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя Н.О. Дорошенко