Справа № 320/5011/20
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року № 320/5011/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Дмитренко К.В.,

за участі:

представника позивача - Пушкарьова О.О.,

відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Шамраївське" до Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) про визнання протиправним та скасування наказу в частині,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Шамраївське" з позовом до Державної служби геології та надр України (Держгеонадра), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття пункту 2 наказу Державної служби геології та надр України від 27 червня 2018 року №216 "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3828 від 31 травня 2006 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Шамраївське" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31890057), та пункт 6 Додатку 2 до наказу Державної служби геології та надр України від 27.06.2018 №216 "Перелік спеціальних заходів на користування надрами, дію яких зупинено".

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на протиправність дій відповідача, оскільки на момент прийняття Державною службою геології та надр України наказу від 27 червня 2018 року №216, яким зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №3828 від 31 травня 2006 року, ТОВ "Шамраївське" виконано передбачені законом заходи для усунення встановлених під час проведення перевірки порушень, зазначених у приписі, про що Державна служба геології та надр України була обізнана.

Разом з цим, на думку позивача, ТОВ "Шамраївське" взагалі не вчиняло порушень вимог чинного законодавства у сфері видобування корисних копалин, зазначених у приписі відповідача, тому спірна частина наказу підлягає скасуванню з моменту її прийняття. Позивач наголосив, що твердження перевіряючих щодо не погодження коригування технічної частини Робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів не відповідає дійсності, адже ТОВ "Шамраївське" зверталось до ДСГН із вказаною метою, починаючи з березня 2018 року, однак його звернення ігнорувались та не розглядались.

Також, позивач переконаний, що посилання відповідача на відсутність акту про передачу розвіданого Шамраївського родовища для промислового освоєння не обґрунтовується правовим чином з огляду на те, що ТОВ "Шамраївське" є вторинним надрокористувачем, тому не має відповідного обов`язку. Крім цього зазначив, що виявлення перевіряючими помилки у Програмі робіт стосовно одиниці виміру потужності кар`єру, не свідчить про порушення ним пункту 17 постанови КМУ №615, адже у нього наявне право щодо виправлення очевидної помилки протягом трьох років після отримання спеціального дозволу.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України не скористався, із заявою по суті справи до суду не звертався.

Ухвалою суду від 24.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

У судове засідання, призначене на 04.08.2020 прибув представник позивача та підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явку свого представника не забезпечив.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАМРАЇВСЬКЕ» здійснює господарську діяльність за кодом КВЕД 08.11 "Добування декоративного та будівельного каменю, вапняку, гіпсу, крейди та глинистого сланцю (основний)" та є користувачем надр згідно спеціального дозволу на користування надрами, виданого 31 травня 2006 року, реєстраційний номер 3828 (т.1 а.с. 67).

Згідно Спеціального дозволу на користування надрами від 31.05.2006 №328, виданого на підставі наказу Державної служби геології та надр України від 12.08.2016 №251, Товариству було надано право на видобування граніту, придатного для виробництва щебеню будівельного та каменю бутового, відсіви отримані під час подрібнення гранітів придатні для благоустрою, рекультивації і планування, строком до 31.05.2036.

Додатком до вказаного Спеціального дозволу є Угода про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин №3828 від 23.09.2016 разом з додатком 1 «Характеристика ділянки надр з метою видобування корисних копалин» та додатком 2 «Програма робіт з видобування корисних копалин», що була укладена між позивачем та відповідачем. Цією Угодою визначені умови користування ділянкою надр, яка надана в користування Товариству, та взаємні права та обов`язки сторін.

Як убачається з матеріалів справи, у період з 11.04.2018 по 20.04.2018 відповідачем проводилась планова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (металічні руди, неметалічні корисні копалини, горючі тверді корисні копалини) щодо надрокористувача ТОВ «ШАМРАЇВСЬКЕ».

За результатом перевірки складено акт від 20.04.2018 №06-04/22/2018-066/п (43), яким виявлені порушення вимог законодавства (т. 1 а.с. 77-86):

1) стаття 51 Кодексу України про надра, стаття 24 Гірничого закону України, - коригування технічної частини Робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів в Сквирському районі Київської області не погоджено в установленому порядку,

2) стаття 40 Кодексу України про надра, Порядок передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1995 № 114, НПАОН 00.0-1.01-85, - акт про передачу розвіданого Шамраївського родовища для промислового освоєння відсутній,

3) стаття 51 Кодексу України про надра, НПАОН 00.0-1.01-85, - план розвитку гірничих робіт за попередній рік не дотримується. Планом на 2017 рік передбачалось видобути 250 тис. мЗ, фактично видобуто відповідно до форми 5-гр за 2017 рік -66,9 тис. мЗ,

4) пункт 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, - не внесено зміни до Програми робіт (додаток 2), яка неневід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 31.05.2006 №3828, у зв`язку із виявленням надрокористувачем протягом трьох років після отримання дозволу описок, очевидних помилок. В п. 3 "Продовження видобування 100,0 м3/рік" Програми робіт технічна помилка, має бути 100,0 тис. м3/рік. Відповідно до Робочого проекту потужність кар`єру 100 тис. м3/рік.

На підставі планової перевірки позивачу був наданий припис від 20.04.2018 №186-14/06, в якому містився детальний опис виявлених порушень та був встановлений строк (до 21.05.2018) для їх усунення та подачі в письмовій формі до Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра України матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень (т.1 а.с. 87-88).

Порушеннями, які підлягали усуненню були зазначені:

1. Коригування технічної частини Робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів в Сквирському районі Київської області не погоджено в установленому порядку.

2. Акт про передачу розвіданого Шамраївського родовища для промислового освоєння відсутній.

4. Не внесено зміни до Програми робіт (додаток 2), яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 31.05.2006 №3828, у зв`язку із виявленням надрокористувачем протягом трьох років після отримання дозволу описок, очевидних помилок. В п. 3 "Продовження видобування 100,0 м3/рік" Програми робіт технічна помилка, має бути 100,0 тис. м3/рік. Відповідно до Робочого проекту потужність кар`єру 100 тис. м3/рік.

У подальшому, 27.06.2018 Державною службою геології та надр України було прийнято наказ №216 "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів", пунктом 2 якого зупинено дію спеціальних дозволів на користування надрами згідно з переліком, наведеним у додатку 2 до наказу (т.1, а.с.89)

Відповідно до пункту 6 Додатку №2 до вказаного наказу, зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами №3828 Товариству з обмеженою відповідальністю "Шамраївське", з видобування граніту на Шамраївському родовищі (т. 1 а.с.91).

Не погоджуючись з виданням відповідачем вказаного наказу (пункт 2), позивач звернувся з даним позовом до суду про визнання його протиправним та скасування, з приводу чого суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 1 статті 13 Кодексу України про надра, користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Статтею 15 Кодексу України про надра встановлено, що надра надаються у постійне або тимчасове користування. Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку. Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу (частина перша статті 19 Кодексу України про надра).

Виключно з моменту отримання спеціального дозволу на користування надрами у користувача надр виникають права та обов`язки, передбачені Кодексом України про надра та Порядком №615.

Зі змісту частини другої статті 24 Кодексу України про надра з`ясовується, що користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Статтею 60 Кодексу України про надра встановлено, що державний контроль і нагляд за веденням робіт по геологічному вивченню надр, їх використанням та охороною спрямовані на забезпечення додержання всіма державними органами, підприємствами, установами, організаціями та громадянами встановленого порядку користування надрами, виконання інших обов`язків щодо охорони надр, встановлених законодавством України.

Згідно з положеннями частини першою статті 61 Кодексу України про надра державний контроль за геологічним вивченням надр (державний геологічний контроль) та раціональним і ефективним використанням надр України здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Відповідно до підпункту 12 пункту 4 Положення № 1174 Державна служба геології та надр України, згідно із покладеними на неї завданнями, здійснює державний контроль за геологічним вивченням надр та раціональним і ефективним використанням надр України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти висновку про те, що ДСГН України уповноважена здійснювати геологічний контроль суб`єктів господарювання у формі планових та позапланових перевірок, які проводяться з метою виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

Питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також процедура продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін, регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.05.2011 №615 (далі Порядок №615).

Відповідно до п.5 Порядку №615 дозволи надаються на такі види користування надрами: геологічне вивчення родовищ корисних копалин; геологічне вивчення, в тому числі дослідно-промислова розробка родовищ корисних копалин загальнодержавного значення; видобування корисних копалин; геологічне вивчення нафтогазоносних надр, у тому числі дослідно-промислова розробка родовищ, з подальшим видобуванням нафти, газу (промислова розробка родовищ); будівництво та експлуатація підземних споруд, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин, у тому числі споруд для підземного зберігання нафти, газу та інших речовин і матеріалів, захоронення шкідливих речовин і відходів виробництва, скидання стічних вод; створення геологічних територій та об`єктів, що мають важливе наукове, культурне, санітарно-оздоровче значення (наукові полігони, геологічні заповідники, заказники, пам`ятки природи, лікувальні, оздоровчі заклади тощо); виконання робіт (здійснення діяльності), передбачених угодою про розподіл продукції.

Відповідно до п.22 Порядку №615 дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням Мінприроди з підстав, передбачених Законом України Про оцінку впливу на довкілля, центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі:

1) порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр;

2) виникнення внаслідок проведення робіт, пов`язаних з користуванням ділянкою надр, безпосередньої загрози життю чи здоров`ю працівників або населення;

4) невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища;

5) наявності підстав, передбачених Законом України Про санкції.

Після зупинення дії дозволу надрокористувач зобов`язаний зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці надр робіт, передбачених дозволом.

Зупинення дії дозволу не звільняє надрокористувача від обов`язку проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникненню аварійної ситуації або усуненням її наслідків. Також, зупинення дії дозволу не є підставою і для переривання строку його дії.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

У разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Зі змісту наведених правових норм убачається, що однією з підстав зупинення дії дозволу на спеціальне використання надр є порушення надрокористувачем умов та порядку користування надрами, невиконання обов`язків, визначених статтею 24 Кодексу України про надра, а також невиконання у встановлений строк приписів контролюючого органу щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування, а дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 липня 2018 року у справі № 802/2320/17-а, від 10 липня 2018 року у справі № 815/3305/17.

Судовим розглядом встановлено, що спірна частина наказу Державної служби геології та надр України від 27 червня 2018 року №216 прийнята з підстав не виконання позивачем вимог припису від 20.04.2018 №186-14-06, яким позивача зобов`язано у строк до 21.05.2018 усунути порушення вимог чинного законодавства у сфері видобування корисних копалин, які були виявлені під час перевірки.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив про те, що ним своєчасно, тобто до 21.05.2018 були вжиті всі залежні від нього заходи, необхідні для усунення порушень. Одночасно наголошував, що здійснював діяльність з видобування корисних копалин із дотриманням вимог чинного законодавства, а висновки контролюючого органу щодо наявності відповідних порушень, є протиправними та необґрунтованими.

Суд, дослідивши наявні докази та правове регулювання даних відносин вказує, що погоджується із правовою позицією позивача, пояснюючи це наступним.

Щодо висновку про порушення позивачем вимог статті 51 Кодексу України про надра та статті 24 Гірничого закону України стосовно коригування технічної частини Робочого проекту.

Статтею 51 Кодексу України про надра встановлено: «Розробка родовищ твердих, рідких і газоподібних корисних копалин та переробка мінеральної сировини провадяться згідно з затвердженими проектами та планами робіт, правилами технічної експлуатації та охорони надр.

Правила технічної експлуатації, проекти і плани розробки родовищ корисних копалин та переробки мінеральної сировини погоджуються користувачами надр з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, в частині додержання вимог законодавства про надра.»

Відповідно до абзацу 5 частини 1 статті 24 Гірничого закону України гірниче підприємство при проведенні гірничих робіт повинно мати технічний проект, затверджений і погоджений у встановленому порядку.

Суд звертає увагу, що позивач, як гірниче підприємство, проводить гірничі роботи щодо розробки корисних копалин (гранітів) згідно Робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів у Сквирському районі Київської області, який був розроблений в 1991 році Українським державним інститутом з проектування дорожнього господарства «Укргіпродор».

До того ж, ані Кодексом України про надра, ані Гірничим законом України або іншими чинними нормативними актами України з питань надрокористування не визначені підстави та процедура коригування (внесення змін) раніше затверджених проектів розробки родовищ корисних копалин.

У тому числі, Угода про умови користування надрами, укладена між позивачем та відповідачем, також не покладає на Товариство чітко визначених зобов`язань щодо коригування (внесення змін) Робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів.

При цьому, судом встановлено, що у зв`язку із зменшенням техніко-економічного показника промислового освоєння Шамраївського родовища до 100 тис. мЗ/рік та з метою приведення у відповідність з цим показником технологічної частини вказаного Робочого проекту, ТОВ "Шамраївське" забезпечило розробку відповідного коригування (розробник - ФОП ОСОБА_1 ).

Так, листом від 29.03.2018 №30 (тобто до початку проведення перевірки) Товариство звернулося до Державної служби геології та надр України з проханням погодити «Коригування технологічної частини робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів у Сквирському районі Київської області», матеріали якого додавалися до цього листа (т. 1 а.с. 114).

Звернення позивача разом з додатком - «Коригування технологічної частини робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів у Сквирському районі Київської області», було отримано відповідачем 30.03.2018 та зареєстровано за вхідним №73/90/0210-18.

Не отримавши відповіді на своє звернення від 29.03.2018, позивач повторно звернувся листом від 04.06.2018 вих.№54 до відповідача з проханням погодити Коригування технологічної частини робочого проекту розробки Шамраївського родовища (зареєстровано у відповідача 05.06.2018 за вхідним № 11695/02/10-18), який також залишився без відповіді (т. 1 а.с. 116).

У подальшому, 05 липня 2018 року позивач направив відповідачу лист за вих. №69 про надання інформації про стан розгляду листа №30 від 29 березня 2018 року, стосовно погодження коригування технологічної частини робочого проекту розробки родовища. Відповіді на цей лист від відповідача не надходило.

Суд наголошує, що лише 22 серпня 2018 року, тобто через майже 5 місяців після першого звернення надрокористувача, ДСГН листом від 22.08.2018 вих. №1656/03/10-18 повідомив про погодження «Коригування технологічної частини робочого проекту розробки Шамраївського родовища гранітів у Сквирському районі Київської області» (т.1 а.с. 119).

Натомість, відповідно до п. 5.2. Угоди про умови користування надрами відповідач зобов`язаний:

- своєчасно розглядати звернення Надрокористувача;

- своєчасно розглядати підготовлені Надрокористувачем програми, плани, звіти, різні матеріали та інші документи , які необхідні для виконання робіт, визначених цією Угодою.

Наведені вище факти та обставини, а також докази на їх підтвердження свідчать про те, що позивач не порушував вимог статті 51 Кодексу України про надра та статті 24 Гірничого закону України.

Стосовно висновку про порушення позивачем вимог статті 40 Кодексу України про надра, Порядку передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1995 № 114, ППАОН 00.0-1.01-85, суд зазначає наступне.

Відповідно статті 40 Кодексу України про надра розвідані родовища корисних копалин, у тому числі техногенні, або їх ділянки, запаси корисних копалин яких оцінено, включаються до Державного фонду родовищ корисних копалин і передаються для промислового освоєння в порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, умови передачі для промислового освоєння розвіданих родовищ корисних копалин, у тому числі техногенних, або їх ділянок, запаси корисних копалин яких оцінені та визнані підготовленими до промислового освоєння Державною комісією по запасах корисних копалин (далі - ДКЗ) і які включені до державного фонду родовищ корисних копалин, визначені Порядком передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1995 №114 (далі Порядок №114).

Пункт 2 Порядку №114 зобов`язує користувачів надр до передачі їм родовищ корисних копалин для промислового освоєння повинні отримати в установленому порядку спеціальний дозвіл на користування надрами, якщо інше не передбачено Кодексом України про надра.

Відповідно до п.3 Порядку №114 підприємства, які проводили геологорозвідувальні роботи, передають користувачам надр на строк розробки корисних копалин, зазначений у спеціальному дозволі: один примірник геологічного звіту про розвідку родовищ корисних копалин, запаси яких оцінені ДКЗ; довідку про виконання рекомендацій, зазначених у рішенні ДКЗ щодо оцінки запасів корисних копалин; акт технічного стану свердловин (для родовищ нафти та газу), який складається за участю представників видобувних підприємств та органів державного гірничого нагляду, а також матеріали щодо усіх ліквідованих у процесі розвідки свердловин; зразки гірських порід, керни свердловин, дублікати проб, які надалі можуть бути використані у процесі вивчення, дорозвідки та розробки родовищ корисних копалин, а також для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; збережені розвідувальні гірничі виробки (шахти, шурфи, канави тощо) та свердловини, які можуть бути використані під час розробки родовищ та для цілей, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; ліквідовані в установленому порядку виробки та свердловини, виробничо-технічні будівлі, споруди та інше майно; збережені у первинному вигляді наземні й підземні центри та знаки геодезичної (маркшейдерської) опорної сітки та зйомочного обґрунтування, а також знаки біля устя розвідувальних виробок (свердловин, шурфів, штолень та ін.), каталог координат, складений за встановленою системою, та висотних відміток пунктів зйомочного обґрунтування і устя розвідувальних виробок. У разі неможливості збереження знаків біля устя розвідувальних виробок (на орних землях, у руслах річок тощо) ці устя топографічно прив`язуються до реперів, установлених на вільних ділянках землі.

Пунктом 4 Порядку №114 визначено, що для передачі родовища корисних копалин у промислове освоєння спільним наказом підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи, та підприємства, яке приймає родовище в промислове освоєння, утворюється міжвідомча комісія.

До складу міжвідомчої комісії включаються представники підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи, підприємства, яке приймає родовище, та представники органів державного геологічного контролю і державного гірничого нагляду (за згодою).

Головою міжвідомчої комісії призначається представник підприємства, яке приймає родовище.

Передача родовищ корисних копалин, у тому числі техногенних, або їх ділянок оформлюється актом, який підписується головою та всіма членами міжвідомчої комісії. До акта додаються довідки, протоколи, описи та інші документи, зазначені в пункті 3 цього Порядку. Наявність суперечностей між членами міжвідомчої комісії фіксується актом (п.6 Порядку №114).

Акт міжвідомчої комісії є підставою для віднесення запасів корисних копалин розвіданого родовища у державному фонді родовищ корисних копалин на баланс підприємства, яке прийняло родовище для промислового освоєння.

Отже, Порядком №114, який набрав чинності 14.02.1995, для передачі родовища корисних копалин у промислове освоєння передбачено складання міжвідомчою комісією, яка складається з представників підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи, підприємства, яке приймає родовище, та представників органів державного геологічного контролю і державного гірничого нагляду (за згодою) акту передачі родовища.

При цьому. суд зауважує на тому, що виконання положень Порядку №114 стосується питання первинної передачі родовища корисних копалин у промислове освоєння.

Згідно відомостей, що містяться у Спеціальному дозволі (розділ «Ступень освоєння надр»), Шамраївське родовища гранітів розробляється з 1959 року.

У протоколі засідання Держкомісії України по запасах корисних копалин №3425 від 15.09.2015 зазначено: "Протягом 1958-1959 p.p. Київською геологорозвідувальною експедицією треста «Укргеолнеруд» вперше було розвідане Шамраївське родовище гранітів. З 1959р. родовище перебуває в розробці. Протягом 1986-1988 pp. Київською геологорозвідувальною партією Правобережної ГРЕ ПДГРП «Північукргеологія» проведені геологорозвідувальні роботи по дорозвідці на площі 5,5 га і переоцінці запасів гранітів Шамраївського родовища" (т.1 а.с. 120-130).

Це означає, що запаси корисних копалин були розвідані та передані для промислового освоєння задовго до прийняття Кодексу України про надра та затвердження Порядку №114.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач приступив до використання Шамраївського родовища гранітів лише після отримання Спеціального дозволу, тобто після 31 травня 2006 року. До цього часу промислова розробка Шамраївського родовища вже велась, зокрема до 2006 року родовище використовувалося ДП «Київський облавтодор».

Після отримання Спеціального дозволу позивач не отримував від підприємств, які проводили геологорозвідку Шамраївського родовища гранітів, а саме від треста «Укргеолнеруд» та ПДГРП «Північукргеологія», документи згідно переліку, зазначеного у пункті 3 Порядку №114.

Між тим, Порядком №114 не передбачений обов`язок підприємства, яке проводило геологорозвідувальні роботи на конкретному родовищі, передавати документи, зазначені у пункті 3, кожному наступному надрокористувачу цього родовища.

У цьому контексті, суд зазначає, що виконання положень Порядку №114 стосується питання первинної передачі родовища корисних копалин у промислове освоєння, відтак, на позивача як вторинного надрокористувача не покладений обов`язок передачі родовища для промислового освоєння.

Аналогічного правового висновку дійшов ШААС у постанові від 03.12.2018 у справі №810/2808/18.

Водночас, судом встановлено, що попри безпідставність висновку перевіряючих, позивачем, до завершення строку, наданого у приписі, здійснено всі необхідні дії щодо оформлення Акта про передачу Шамраївського родовища для промислового освоєння.

Зокрема, листом від 23.04.2018 №36 позивач звернувся до відповідача з питання формування міжвідомчої комісії по передачі у промислову розробку Шамраївського родовища гранітів.

Листом від 14.05.2018 №8280/03/14-18 ДСГН запропонувала залучити для участі у роботі міжвідомчої комісії начальника Центрального міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Держгеонадра Овчарова Г.В. (т.1 а.с. 168).

14 травня 2018 року був складений Акт прийомки-передачі родовища корисних копалин у промислову розробку за участю представника відповідача Овчарова Г.В. (т.1 а.с. 169-170).

За таких обставин, відсутні підстави для висновку про порушення ТОВ "Шамраївське" статті 40 Кодексу України про надра, Порядку передачі розвіданих родовищ корисних копалин для промислового освоєння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.02.1995 № 114, ППАОН 00.0-1.01-85.

З приводу висновку про не внесення позивачем зміни до Програми робіт (додаток 2), яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 31.05.2006 №3828, у зв`язку з виявленням надрокористувачем протягом трьох років після отримання дозволу описки, очевидної помилки, суд зазначає наступне.

Пунктом 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами №615 (в редакції, що діяла на момент проведення перевірки) був визначений перелік випадків, коли внесення змін до дозволу здійснюється на підставі заяви та поданих надрокористувачем (або правонаступником - у випадку, передбаченому підпунктом 8 цього пункту) документів.

Зокрема, згідно підпункту 6 пункту 17 вказаного Порядку зміни до спеціального дозволу вносяться у разі виявлення надрокористувачем протягом трьох років після отримання дозволу описок, очевидних помилок.

Суд звертає увагу, що зазначений трирічний строк встановлений саме для самостійного виявлення надрокористувачем описок та очевидних помилок.

Під час проведення перевірки посадовими особами відповідача було встановлено, що до Програми робіт (додаток 2 до Угоди про умови користування надрами від 23.09.2016 № 3828, яка є невід`ємною частиною спеціального дозволу на користування надрами від 31.05.2006 №3828) не були внесені зміни у зв`язку з виявленням надрокористувачем протягом трьох років після отримання дозволу описок, очевидних помилок.

Описка полягала у тому, що у пункті під №3 Програми робіт з видобування корисних копалин граніту Шамраївського родовища Київської області було помилково зазначено «Продовження видобування 100,0 мЗ», замість «Продовження видобування 100,0 тис. мЗ/рік», тобто механічно було пропущено скорочене слово «тис.».

Суд констатує, що Угода про умови користування надрами разом з додатком №2 були підписані позивачем та відповідачем 23.09.2016. Тому, помилка мала бути виявлена надрокористувачем не пізніше 23.09.2019, після чого він мав звернутися до відповідача із заявою та відповідними документами про внесення змін до додатку №2 до Угоди про умови користування надрами №3828 від 23.09.2016, яка є складовою Спеціального дозволу №3828.

За наведених обставин, на час проведення ДСГН перевірки (з 11 по 20 квітня 2018 року), встановлений законодавством трирічний термін, наданий надрокоритсувачам на виправлення описок, очевидних помилок, ще не сплив.

Разом з тим, отримавши від відповідача Припис від 20.04.2018 про усунення порушень у строк до 21.05.2018, ТОВ "Шамраївське" підготувало відкоригований План робіт і листом від 18.05.2018 № 45 (тобто до закінчення строку усунення порушення) направив відповідачу заяву про внесення змін до спеціального дозволу на користування надрами разом з пакетом необхідних документів, в якій просив внести зміни в Додаток 2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 23.09.2016 №3828 (т. 1 а.с. 171).

І у даному випадку, лише 16 листопада 2018 року відповідач підписав нову угоду про користування надрами з метою видобування корисних копалин разом з додатком №2. Таким чином, майже через 6 місяців після звернення позивача очевидна технічна помилка в Програмі робіт (Додаток №2) була виправлена, а саме після числа «100» було додано скорочене слово «тис.» (т. 1 а.с. 181-187).

З огляду на вищенаведене суд вважає, що позивачем не був порушений пункт 17 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, адже на момент проведення перевірки трирічний строк виявлення описок, очевидних помилок ще не закінчився, а позивач повідомив відповідача про таку помилку, надавши йому виправлений Додаток №2 «Програма робіт з видобування корисних копалин» у строк, визначений у Приписі від 20.04.2018 №186-14/06 - до 21.05.2018.

Отже, всі порушення, про які зазначено у Приписі відповідача від 20.04.2018 №186-14/06 фактично не допускались позивачем, та у той же час, останнім своєчасно (до 21.05.2018) були вжиті всі залежні від нього заходи.

Відповідно до частини 11 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.

Підсумком вищенаведеного є те, на момент видачі відповідачем наказу від 27.06.2018 №216 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів», були відсутні підстави для зупинення дії Спеціального дозволу №3828 від 31.05.2006, виданого ТОВ "Шамраївське".

При цьому, у ході судового розгляду встановлено, що відповідно до наказу ДСГН №443 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів» та пункту 25 додатку 1 до цього наказу, дію Спеціального дозволу №3828 було поновлено лише 26.11.2018 (т. 1 а.с. 192).

Отже, з матеріалів справи убачається, що в період з 27.06.2018 до 26.11.2018 ТОВ «Шамраївське» не проводило господарську діяльність по видобуванню корисних копалин на родовищі, у зв`язку із чим не отримував запланований дохід від реалізації граніту.

Встановлені обставини справи свідчать, що відповідачем порушено принцип належного урядування, на який неодноразово звертав увагу ЄСПЛ у своїх рішеннях, зокрема у справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що «…у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб…».

Суд зазначає, що скасування акта суб`єкта владних повноважень, як спосіб захисту порушеного права позивача, означає, що спірний акт не породжує жодних правових наслідків від моменту прийняття такого акта.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 у справі №817/57/17.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про незаконність дій відповідача, а тому, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2102,00 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією від 18.06.2020 (т. 1 а.с. 26).

Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати з моменту прийняття пункт 2 наказу Державної служби геології та надр України від 27 червня 2018 року №216 "Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень та внесення змін до наказів" в частині зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №3828 від 31 травня 2006 року, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю "Шамраївське" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31890057), та пункт 6 Додатку 2 до наказу Державної служби геології та надр України від 27.06.2018 №216 "Перелік спеціальних заходів на користування надрами, дію яких зупинено".

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Шамраївське" (ідентифікаційний код юридичної особи: 31890057) за рахунок Державної служби геології та надр України (Держгеонадра) () судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 07 серпня 2020 р.