Справа № 400/302/20
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/302/20

Головуючий в 1 інстанції: Лебедєва Г.В. Дата і місце ухвалення: 21.04.2020р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року по справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДАВИДОВ-ГРУПП» до Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДАВИДОВ-ГРУПП» звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування наказу від 17 січня 2020 року №127 «Про проведення фактичної перевірки».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ податкового органу, в порушення вимог п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, не містить посилання на будь-які повідомлення/інформацію про порушення ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» законодавства чи інші підстави, що спричинили необхідність призначення фактичної перевірки позивача. Зокрема, наказ Головного управління ДПС в Миколаївській області від 17.01.2020р. №127 не містить інформації щодо того, в рамках яких заходів податковим органом встановлено невідповідність діяльності товариства вимогам чинного законодавства, на підставі яких відомостей або документів встановлені факти сумнівності або сумнівність яких саме операцій встановлена податковим органом. За відсутності відповідної інформації призначення фактичної перевірки платника податків не може бути визнано обґрунтованим.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ про проведення фактичної перевірки від 17.01.2020р. №127.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Миколаївській області на користь ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» судові витрати в сумі 2102 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Головне управління ДПС в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 21.04.2020р. з прийняттям нового судового рішення - про відмову в задоволенні позову ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП».

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися лише у разі отримання інформації про порушення особою вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також цільового використання спирту платниками податків. Другою (самостійною, незалежною від першої) підставою для призначення фактичної перевірки п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України визначено здійснення функцій, визначених законом у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального. Враховуючи зміст функцій, закріплених в п.п.19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17 п.19-1 ст.19-1 ПК України, обов`язок по виконанню яких покладено на органи державної податкової служби, у даному випадку Головне управління ДПС у Миколаївській області мало право на призначення проведення фактичної перевірки ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП».

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є оскарження ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» наказу Головного управління ДПС в Миколаївській області від 17 січня 2020 року №127 «Про проведення фактичної перевірки», яким на виконання підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, призначено проведення з 17.01.2020р. фактичної перевірки ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» (код за ) за місцем здійснення господарської діяльності: вул. Комунальна зона, буд.7, м.Южноукраїнськ, Миколаївська область, тривалістю 10 діб.

Перевірку наказано провести за період діяльності з 01.01.2019р. на момент закінчення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням платником податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів.

Задовольняючи позов ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» про скасування вказаного наказу суд першої інстанції визнав обґрунтованими доводи позивача про відсутність у спірному наказі від 17.01.2020р. №127 визначених у п.80.2 ст.80 ПК України підстав для проведення фактичної перевірки. За висновками суду першої інстанції згідно п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України фактична перевірка може проводитися лише у разі отримання інформації про порушення особою вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, проте, відповідачем не вказано, яка інформація ним була отримана щодо порушень з боку позивача, коли та ким така інформація надана, а також відповідачем не надано взагалі жодного доказу отримання такої інформації/звернення.

Суд першої інстанції не погодився з доводами відповідача, що достатньою самостійною підставою для проведення фактичної перевірки, згідно пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, є здійснення податковим органом функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу підакцизних товарів, зазначивши, що таке тлумачення цієї норми повністю нівелює необхідність існування інших, передбачених у п.80.2 ст.80 ПК України, підстав для проведення фактичних перевірок дотримання вимог законодавства в цій сфері, адже такими функціями контролюючий орган наділений законодавчо на постійній основі.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суд першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 ПК контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 ПК визначено, що фактичною вважається перевірка, яка здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Згідно з пунктом 80.1 статті 80 ПК фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 цієї статті встановлено, що фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Отже, фактична перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу оформленого наказом.

При цьому, здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною обставиною з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального).

Функції контролюючих органів визначені статтею 19-1 ПК України.

Так, відповідно до статті 19-1 ПК України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відповідно до підпунктів 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Враховуючи те, що ГУ ДПС в Миколаївській області є органом ліцензування роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на території Миколаївської області, то в силу приписів вищенаведених норм, як контролюючий орган, повинно здійснювати контроль за дотриманням вимог чинного законодавства щодо обігу та реалізації підакцизних товарів.

Однак, колегія суддів наголошує, що отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства для призначення фактичної перевірки необхідно в частині проведення контролю за виробництвом, обліком, зберіганням та транспортуванням спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по справі №803/988/17 від 05.11.2018р., по справі №810/1394/16 від 22.05.2018р.

Як вбачається зі змісту спірного наказу Головного управління ДПС в Миколаївській області від 17 січня 2020 року №127 «Про проведення фактичної перевірки» підставою для призначення перевірки ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» зазначено підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, а саме: здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

При цьому, у вказаному наказі також зазначено, що перевірку слід провести з метою здійснення контролю за дотриманням платником податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів.

У зв`язку з цим, колегія суддів доходить висновку, що передумовою для проведення фактичної перевірки з метою контролю за виробництвом, обліком, обігом, зберіганням та транспортуванням підакцизних товарів (про що зазначено безпосередньо у наказі від 17.01.2020р. №127) є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Факту надходження відповідної інформації відносно ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП» Головним управлінням ДПС в Миколаївській області ні суду першої, а ні суду апеляційної інстанцій не доведено.

На підставі викладеного у сукупності колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого ч.2 ст.77 КАС України покладає обов`язок доказування в адміністративному суді правомірності прийнятих ним рішень, не доведено наявність правових підстав для прийняття наказу про призначення фактичної перевірки ТОВ «ДАВИДОВ-ГРУПП».

Доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС в Миколаївській області висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції від 21.04.2020р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Миколаївській області залишити без задоволення, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 28 липня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук