Справа № 280/5988/19
Суддя: Лазаренко Максим Сергійович
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 серпня 2020 року Справа № 280/5988/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лазаренка М.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі Позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі Відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 07.08.2019 зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 115 398,82 грн., рішення № від 07.08.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у сумі 17 292,02 грн.; податкові повідомлення-рішення № від 07.08.2019 про нарахування суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 9 834,79 грн.; № від 07.08.2019 про нарахування суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 118 017,43 грн.; № від 07.08.2019 про нарахування суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 121 541,25 грн., які були прийняті на підставі акту перевірки № 264/08-01-13-05/ від 12.04.2019, акту перевірки № 439/08-01-13-05/ від 27.06.2019.

Ухвалою суду від 09.12.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 23.12.2019.

Ухвалою суду від 23.12.2019 зупинялося провадження у справі для надання часу для примирення сторін, наступне підготовче судове засідання призначено на 11.03.2020.

Ухвалою суду від 11.03.2020 відкладено підготовче судове засідання в адміністративній справі на 22.04.2020.

Ухвалою суду від 22.04.2020 зупинено провадження у справі для надання часу сторонам для примирення, наступне підготовче судове засідання призначено на 14.07.2020.

14.07.2020 року представником позивача заявлено клопотання про закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті, справу по суті просить розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, позов підтримав повністю та просить його задовольнити.

Представником відповідача 14.07.2020 подано клопотання, в якому просив закрити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті, яку просить розглянути в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити.

Згідно частини 3 статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного пристрою відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснювалась.

Суд звертає увагу сторін, що згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" КАС України доповнено пунктом 3 такого змісту: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину. Строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Розглянувши наявні в матеріалах справи письмові докази та з`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, судом встановлено наступне.

В період з 18.03.2019 р. по 29.03.2019 фахівцями Відповідача була проведена документальна планова виїзна перевірка Позивача з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, виконання вимог валютного та іншого законодавства, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2018 р., за результатами якої складено акт від 12.04.2019 року № 264/08-01-13-05/ і встановлені порушення:

- п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 Податкового кодексу України, занижено податок на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 634 122,84 грн.;

- пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 52 843,57 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 238 883,08 грн.;

- п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України занижено суму податкових зобов`язання з ПДВ, самостійно нарахованих на виконання вимог ст. 198.5 Податкового кодексу України, на загальну суму 710 442,00 грн .;

- пп.в п.176.1 ст.176 Податкового Кодексу України, встановлено включення до декларацій за 2017-2018 рр. перекручених даних, а саме завищення валових витрат.

Не погодившись з висновками акту планової перевірки позивач подав заперечення від 15.05.2019 та додаткові документи.

Відповідно до вимог пп. 78.1.5 п. 78.1 ст. 78 ПК України фахівці Відповідача провели позапланову невиїзну перевірку та склали акт від 27.06.2019 року № 439/08-01-13-05/, яким встановили порушення:

- п.177.2 п.177.4. ст.177 Податкового Кодексу України, занижено податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 94 413,94 грн.;

- пп. 164.1.3 п. 164.1 ст. 164, підпункт 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 Податкового кодексу України, заниження суми утриманого військового збору з суми чистого оподатковуваного доходу на загальну суму 7 867,83 грн.;

- п. 2 ч. 1 ст. 7, п. 5 ст. 8, п. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», заниження сум єдиного внеску, нарахованого з чистого оподатковуваного доходу, на загальну суму 115 398,82 грн.;

- п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, занижено суму податкових зобов`язання з ПДВ, самостійно нарахованих на виконання вимог ст. 198.5 Податкового кодексу України, на загальну суму 97 233 грн.;

- пп.в п. 176.1 ст. 176 Податкового Кодексу України, встановлено включення до декларацій за 2017-2018рр. перекручених даних, а саме завищення валових витрат.

07 серпня 2019 року на підставі акту № 264/08-01-13-05/ від 12.04.2019 року та акту документальної позапланової перевірки № 439/08-01-13-05/ від 27.06.2019 року ГУ ДФС у Запорізькій області були прийняті:

- податкове повідомлення рішення форми «Р» № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок з доходів фізичних осіб в загальному розмірі 118 017,43 гривень, в тому числі 94 413,94 гривень за податковими зобов`язаннями, 23 603,49 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення рішення форми «Р» № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на загальну суму 9 834,79 гривень, в тому числі 7 867,83 гривень за податковими зобов`язаннями, 1 966,96 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

- податкове повідомлення рішення форми «Р» № , яким ФОП ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 121 541,25 гривень, в тому числі 97 233,00 гривень за податковими зобов`язаннями, 24 308,25 гривень за штрафними (фінансовими) санкціями;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-, згідно якої заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 115 398,82 гривень, яку ГУ ДФС у Запорізькій області вимагає сплатити протягом 10 календарних днів за днем отримання цієї вимоги;

- рішення № про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, згідно якого вирішено застосувати до ОСОБА_1 штрафні санкції в розмірі 17 292,02 грн.

Позивач здійснив оскарження вищевказаних рішень до ДПС України, яка рішенням про результати розгляду скарги від 24.10.2019 р. вих. № 6813/6/99-00-08-06-08 залишила без змін вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2019 р. № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2019 р. № ГУ ДФС у Запорізькій області, а рішенням про результати розгляду скарги від 20.11.2019 р. вих. № 10160/6/99-00-08-05-04 - залишила без змін податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 07.08.2019 року № , № , № .

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття Відповідачем податкових повідомлень - рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю. При цьому суд виходить з наступного.

Судом встановлено, що порушення норм Податкового кодексу України було встановлено Відповідачем на підставі того, що ФОП ОСОБА_1 придбавав у контрагентів постачальників запчастини, які не пов`язані з наданням послуг по діагностиці та ремонту паливної системи транспортних засобів, у 2017 році на загальну суму 241 358,78 грн., а у 2018 році на загальну суму 240 704,45 грн. Згідно позиції Відповідача в ході проведення перевірки встановлено ненадання Позивачем належним чином оформлених підтверджуючих первинних документів щодо використання придбаних товарів (послуг) в господарській діяльності з метою отримання доходу, у т.ч. здійсненні діяльності з надання послуг по діагностиці та ремонту паливної системи транспортних засобів.

Також перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_2 безпідставно включив до складу валових витрат за 2017 рік: суму у розмірі 16 620,28 грн. за сплату послуг по обслуговуванню наданого робочого одягу при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «Ліндстрем» (34355058), 4 200,00 грн. за сплату послуг по охороні приміщення при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «КАТРСНАБ» (3606554); за 2018 рік: суму у розмірі 17 438,40 грн. за сплату послуг по обслуговуванню наданого робочого одягу при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «Ліндстрем» (34355058), 4 900,00 грн. за сплату послуг по охороні приміщення, у тому числі при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «КАТРСНАБ» (3606554) на суму 4 200,00 грн. та при здійсненні взаємовідносин з ТОВ «ОХОРОНАХОЛДІНГ» (40293728) на суму 700,00 грн.

При вирішенні даного спору, суд враховує норми Податкового кодексу України, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин та зазначає, що згідно пп.14.1.36 п.14.1. ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В ст. 3 Господарського кодексу України вказано, що господарською діяльністю є діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних та соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом. Згідно зі ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних та соціальних результатів та одержання прибутку.

Судом встановлено, що основним видом господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 є технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (код КВЕД 45.20). Позивач перебуває на загальній системі оподаткування та є платником податку на додану вартість.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 розділу II Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п. 177.1 ст. 177 ПК України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

За п. 177.2 ст. 177 ПК України об`єктом оподаткування доходів, отриманих фізичною особою підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та не грошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи підприємця.

Підпунктом 177.4.1 п. 177.4 ст. 177 ПК України передбачено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Згідно ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. N 996-XIV (зі змінами та доповненнями) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, суд приходить до висновку, що чистий оподатковуваний дохід, який є об`єктом оподаткування для фізичних осіб підприємців від провадження господарської діяльності, визначається як різниця між загальним оподатковуваним доходом і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин тощо. При цьому, відображення господарської операції у податковому обліку повинно здійснюватися відповідно до її реального економічного змісту на підставі первинних документів, які повинні містити обов`язкові реквізити.

Судом встановлено, а відповідачем не заперечується, що ФОП ОСОБА_1 у періоді, що перевірявся, здійснював господарську діяльність з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів.

ГУ ДФС у Запорізькій області не встановлено розбіжностей між даними про суми валового доходу, встановленими в ході перевірки, та даними валового доходу, відображеному в податкових деклараціях Позивача про майновий стан і доходи та додатку Ф4 до декларацій за 2017, 2018 роки.

З урахуванням вказаного, суд дійшов висновку, що Відповідач при перевірці підтверджує отримання Позивачем доходу саме від провадження господарської діяльності з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, тому ГУ ДФС у Запорізькій області має врахувати документально підтверджені витрати, пов`язані з господарською діяльністю Позивача, до складу яких включається, зокрема, вартість запасних частин, які ФОП ОСОБА_1 були придбані у постачальників та використані для ремонту автотранспортних засобів замовників.

Позивачем до матеріалів справи долучені первинні документи, які стосуються спірних господарських операцій з придбання та встановлення запасних частин: видаткові накладні, податкові накладні, документи на оплату, розпорядження № 1 від 01.01.2017 р. з актами списання товарів за 2017 2018 роки.

На думку суду залучені первинні документи оформлені Позивачем з дотриманням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 р. N 996-XIV (зі змінами та доповненнями), оскільки мають всі необхідні обов`язкові реквізити. Реальність проведених Позивачем господарських операцій Відповідачем не оспорюється.

З урахуванням вказаного суд дійшов висновку, що ФОП ОСОБА_1 законно включив до складу витрат декларації про майновий стан і доходи 2017 року суму на придбання запчастин в розмірі 241 358,78 грн., а в 2018 році - суму витрат у розмірі 240 704,45 грн.

При цьому, суд відхиляє доводи ГУ ДФС у Запорізькій області, що в наданих до перевірки актах наданих послуг не відображена сума фактичної собівартості наданих послуг, з урахуванням використаних запасних частин, оскільки відображення фактичної собівартості наданих послуг в первинних документах не передбачено нормами діючого законодавства України.

Суд враховує пояснення, надані в позовні заяві, що конкретний перелік робіт з технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів, термін їх виконання, вартість, а також перелік запчастин, які за потреби використовувалися в процесі технічного обслуговування та ремонту автотранспортних засобів погоджувався ФОП ОСОБА_1 с замовниками усно.

Також суд відхиляє доводи ГУ ДФС у Запорізькій області щодо безпідставного включення до складу валових витрат 2017 2018 років року сум витрат на сплату послуг по обслуговуванню наданого робочого одягу і послуг по охороні приміщення, так як ці витрати є пов`язаними з господарською діяльністю підприємця та документально підтвердженими.

З урахуванням вказаного вище, на думку суду ФОП ОСОБА_1 не здійснив заниження податку з доходів фізичних осіб від провадження підприємницької діяльності у розмірі 94 413,94 гривень, тому відсутні підстави для визначення штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23 603,49 гривень.

Сторони не заперечують, що зазначені вище порушення призвели також і до донарахування військового збору в загальному розмірі 9 834,79 гривень, податку на додану вартість в загальному розмірі 121 541,25 гривень, єдиного внеску в розмірі 115 398,82 гривень, визначенню штрафних санкцій в розмірі 17 292,02 гривень за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, тому позиція суду викладена вище повною мірою стосується і висновків Відповідача щодо заниження Позивачем військового збору, податку на додану вартість та єдиного внеску.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до відповідача є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень рішень від 07.08.2019 р. № , № , № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 07.08.2019 р., рішення № від 07.08.2019 р.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, суд вважає, що неправомірно винесені оскаржувані податкові повідомлення - рішення від 07.08.2019 р. № , № , № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 07.08.2019 р., рішення № від 07.08.2019 р., підлягають скасуванню, а позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 - задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із викладеним, судові витрати на оплату судового збору в розмірі 5 086,40 гривень підлягають стягненню на користь ФОП ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправними та скасування податкової вимоги, рішення про застосування штрафних санкцій та податкових повідомлень-рішень задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ф- від 07.08.2019.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № від 07.08.2019 «Про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску» у сумі 17 292,02 грн.

Визнати протиправними та скасувати прийняті 07 серпня 2019 року Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкові повідомлення-рішення № , № , № .

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 5086,40 грн. (п`ять тисяч вісімдесят шість гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізького області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03.08.2020.

Суддя М.С. Лазаренко