Справа № 160/6063/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 рокуСправа № 160/6063/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
03.06.2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
- рішення Відділу з питань перерахунків пенсій № 14 Управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом № 6917-7127/Б-03/8-0400/20 від 05.05.2020 року «Про надання інформації», у відмові ОСОБА_1 зарахувати до педагогічного стажу періоди її роботи з 05.11.1993 року по 17.09.1997 року та з 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання; з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючого обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання; з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання - скасувати;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 до педагогічного стажу, а саме періоди її роботи 05.11.1993 року по 17.09.1997 року та з 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання; з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючого обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання; з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 19.09.2016 р. позивач перебуває на обліку в Пенсійному фонді та отримує пенсію за віком. Відповідач не врахував до педагогічного стажу періоди її роботи в Тернівській школі естетичного виховання на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 05.11.1993 року по 17.09.1997 року та з 01.09.2005 року по 19.09.2016 року, на посаді виконуючого обов`язки директора з 18.09.1997 року по 05.10.1997 року, на посаді директора школи естетичного виховання з 16.10.1997 року по 01.08.2000 р. 22.04.2020 р. позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про визнання вказаних періодів роботи педагогічним стажем. Проте, рішенням відповідача, що викладене у листі № 6917-7127/Б-03/8-0400/20 від 05.05.2020 р., відмовлено у зарахуванні спірних періодів роботи до педагогічного стажу. З таким рішенням відповідача позивач категорично не погоджується, вважає, що відповідач умисно неправильно трактує заяву від 22.04.2020 р., чим порушує її законні права та інтереси. Позивач зауважує, що не просила у заяві відповідача виплатити грошову допомогу у розмірі 10 пенсій. Безпідставним є також і посилання відповідача у листі-відповіді на рішення Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 р. у справі №185/9809/16-а, оскільки вважає, що предмет спору у цій справі інший. Позивач вважає, що стаж її роботи на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, виконуючого обов`язки директора та на посаді директора школи естетичного виховання є педагогічним, належним чином підтверджений трудовою книжкою та довідками. З урахуванням викладеного, просить задовольнити позов у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/6063/20 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
07.07.2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 20.06.2016 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Щодо зарахування періоду роботи з 05.11.1993 року по 01.08.2000 року та 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, а також з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючої обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання, та з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання до вислуги років, як працівнику освіти відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відповідач зазначив, що умовою для виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, є наявність необхідного стажу роботи за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Для реалізації права на грошову допомогу, ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною вимогою зарахувати період роботи з 05.11.1993 року по 01.08.2000 року та 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, а також з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючої обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання, та з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання до стажу роботи за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 р. у справі №185/9809/16-а у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено. При цьому, у постанові Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд зазначив, що періоди роботи з 05.11.1993 року по 01.08.2000 року та 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання не відносяться до стажу роботи за вислугою років як працівник освіти, що дає право на призначення пенсії за вислугою років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі та відновити порушене право.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 20.09.2016 року та отримує пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно із записами у трудовій книжці та матеріалами пенсійної справи ОСОБА_1 працювала:
з 18.09.1985р. по 05.11.1993 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській дитячій музичній школі;
з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання;
з 18.09.1997р. по 15.10.1997 року - на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання;
з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора школи естетичного виховання;
з 01.09.2005 р. по 23.11.2006 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання;
з 23.11.2006 р. - поновлена на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання за рішенням Тернівського міського суду від 07.12.2009 р. у справі №2-31/2009 в частині негайного виконання.
з 23.11.2006 р. по 19.09.2016 р. (дати призначення пенсії за віком) - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, де і продовжує працювати по цей час (01.06.2017 р. Тернівська школа естетичного виховання перейменована у Комунальний заклад «Початковий спеціалізований навчальний заклад «Тернівська школа естетичного виховання» Тернівської міської ради»; 01.08.2019 р. - Комунальний заклад «Початковий спеціалізований навчальний заклад «Тернівська школа естетичного виховання» Тернівської міської ради» перейменований у Комунальний заклад «Мистецька школа Тернівської міської ради»).
Згідно з довідкою від 26.05.2020 р. за вих.№46 Комунального закладу "Мистецька школа Тернівської міської ради" ОСОБА_1 працює в Комунальному закладі "Мистецька школа Тернівської міської ради" на посаді викладача.
22.04.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про визнання педагогічного стажу.
У заяві позивач зазначила, що зважаючи на те, що Тернівська школа естетичного виховання є комунальним позашкільним навчальним закладом і здійснює освітню функцію, а Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та його підрозділи не обґрунтовують, чому періоди роботи не входять до педагогічного стажу і це питання не вирішувалося у справі № 185/9809/16-а, просила зарахувати періоди роботи до педагогічного стажу:
з 05 листопада 1993 року по 17 вересня 1997 року, з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року в Тернівській школі естетичного виховання на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера;
з 18 вересня 1997року по 15 жовтня 1997 року на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання;
з 16 жовтня 1997року по 01 серпня 2000 року на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання.
Листом від 05.05.2020 р. за вих.№6917-7127/Б-03/8-0400/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивача повідомлено про відсутність стажу роботи на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років в закладах та установах державної або комунальної форми власності 30 років, тому підстав для виплати грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відсутні.
В обґрунтування такого рішення у листі від 05.05.2020 р. за вих.№6917-7127/Б-03/8-0400/20 пенсійний орган посилався на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 185/9809/16-а від 30.03.2017 року, яким зобов`язано Павлоградське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди роботи з 05 листопада 1993 року по 17 вересня 1997 року та з 01 вересня 2005 року по 19 вересня 2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера з 18 вересня 1997 року по 15 жовтня 1997 року на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання, з 16.10.1997 по 01.08.2000 року на посаді директора школи естетичного виховання в Тернівській школі естетичного виховання, та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти пенсій на день її призначення, зазнавши, що Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд не погодився з рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області та виніс постанову у справі № 185/9809/16-а від 25.05.2017 року, згідно з якою постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області скасував та виніс нове рішення - відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .
Не погодившись з відмовою відповідача у зарахуванні до педагогічного стажу періодів її роботи з 05.11.1993 року по 17.09.1997 року та з 01.09.2005 року по 19.09.2016 року на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання; з 18.09.1997 року по 15.10.1997 року на посаді виконуючого обов`язки директора в Тернівській школі естетичного виховання; та з 16.10.1997 року по 01.08.2000 року на посаді директора в Тернівській школі естетичного виховання, позивач звернулась до суду з цією позовною заявою.
Предметом спору у справі є встановлення обставин, що підтверджують наявність або відсутність правових підстав для відмови позивачу у зарахуванні до педагогічного стажу періодів її роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання; з 18.09.1997р. по 15.10.1997 року - на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За правилами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.
Згідно із преамбулою Закону України №2145-VIII «Про освіту» (далі - Закон №2145-VIII) цей Закон регулює суспільні відносини, що виникають у процесі реалізації конституційного права людини на освіту, прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб, які беруть участь у реалізації цього права, а також визначає компетенцію державних органів та органів місцевого самоврядування у сфері освіти.
Відповідно до пунктів 6, 21 статті 1 Закону №2145-VIII заклад освіти - юридична особа публічного чи приватного права, основним видом діяльності якої є освітня діяльність.
Педагогічна діяльність - інтелектуальна, творча діяльність педагогічного (науково-педагогічного) працівника або самозайнятої особи у формальній та/або неформальній освіті, спрямована на навчання, виховання та розвиток особистості, її загальнокультурних, громадянських та/або професійних компетентностей.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону №2145-VIII невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, позашкільна освіта.
Згідно із частиною 2 статті 14 Закону №2145-VIII позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти.
Метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності (частина 1 статті 14 Закону №2145-VIII).
Відповідно до статті 1 Закону України від 22.06.2000 року № 1841-III «Про позашкільну освіту» система позашкільної освіти - освітня підсистема, що включає державні, комунальні, приватні заклади позашкільної освіти; інші заклади освіти як центри позашкільної освіти (заклади загальної середньої освіти незалежно від підпорядкування, типів і форм власності, в тому числі школи соціальної реабілітації, міжшкільні навчально-виробничі комбінати, заклади професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої); гуртки, секції, клуби, культурно-освітні, спортивно-оздоровчі, науково-пошукові об`єднання на базі закладів загальної середньої освіти, навчально-виробничих комбінатів, закладів професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої; клуби та об`єднання за місцем проживання незалежно від підпорядкування, типів і форм власності; культурно-освітні, фізкультурно-оздоровчі, спортивні та інші заклади освіти, установи; фонди, асоціації, діяльність яких пов`язана із функціонуванням позашкільної освіти; відповідні органи управління позашкільною освітою і науково-методичні установи; інші суб`єкти освітньої діяльності, що надають освітні послуги у системі позашкільної освіти.
Позашкільна освіта - сукупність знань, умінь та навичок, що здобувають вихованці, учні і слухачі в закладах позашкільної освіти, інших суб`єктах освітньої діяльності за програмами позашкільної освіти.
Заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.
Заклад спеціалізованої позашкільної освіти - заклад позашкільної освіти, що надає спеціалізовану освіту мистецького, спортивного, військового або наукового спрямування.
Мистецька школа - заклад спеціалізованої мистецької освіти: музична, художня, хореографічна, хорова, школа мистецтв тощо, який надає початкову мистецьку освіту.
Позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України «Про освіту», цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.
Відповідно до частин 3, 4 статті 12 Закону №1841-ІІІ позашкільні навчальні заклади можуть функціонувати у формі центрів, комплексів, палаців, будинків, клубів, станцій, кімнат, студій, шкіл мистецтв, початкових спеціалізованих мистецьких навчальних закладів (шкіл естетичного виховання), спортивних шкіл, дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, фізкультурно-спортивних клубів за місцем проживання, фізкультурно-оздоровчих клубів інвалідів, спеціалізованих дитячо-юнацьких спортивних шкіл олімпійського резерву, дитячих стадіонів, дитячих бібліотек, дитячих флотилій, галерей, бюро, оздоровчих закладів, що здійснюють позашкільну освіту.
Позашкільні навчальні заклади можуть бути комплексними та профільними.
Комплексні позашкільні навчальні заклади організовують роботу з вихованцями, учнями і слухачами за різними напрямами позашкільної освіти (художньо-естетичним, туристсько-краєзнавчим, еколого-натуралістичним, науково-технічним, дослідницько-експериментальним, фізкультурно-спортивним або спортивним, військово-патріотичним, бібліотечно-бібліографічним, соціально-реабілітаційним, оздоровчим, гуманітарним). До комплексних позашкільних навчальних закладів належать палаци, будинки дітей та юнацтва, центри дитячої та юнацької творчості.
Профільні позашкільні навчальні заклади організовують роботу за певним напрямом позашкільної діяльності. До профільних позашкільних навчальних закладів належать центри, клуби туристсько-краєзнавчої, науково-технічної, еколого-натуралістичної, спортивно-оздоровчої, художньо-естетичної творчості, військово-патріотичного спрямування, станції юних туристів, натуралістів, техніків, школи мистецтв, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади, дитячо-юнацькі спортивні школи, оздоровчі заклади, туристські бази.
Педагогічним працівником закладу позашкільної освіти повинна бути особа з високими моральними якостями, яка має вищу педагогічну або іншу фахову освіту, належний рівень професійної підготовки, здійснює педагогічну діяльність, забезпечує результативність та якість своєї роботи, фізичний та психічний стан здоров`я якої дозволяє виконувати професійні обов`язки в закладах позашкільної освіти.
Згідно із частиною 2 статті 21 Закону №1841-ІІІ перелік посад педагогічних працівників системи позашкільної освіти встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до Переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 року № 963, до посад педагогічних працівників відносяться, зокрема, директор позашкільного навчального закладу, заступники директора позашкільного навчального закладу, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, концертмейстер, акомпаніатор у позашкільних закладах; до посад науково-педагогічних працівників, в тому числі, викладачі та концертмейстери.
Згідно із частиною 1 статті 52 Закону України «Про освіту» учасниками освітнього процесу є, зокрема, педагогічні, науково-педагогічні та наукові працівники.
Статтю 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено порядок підтвердження стажу роботи, згідно з якою основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року, якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
Так, згідно з пунктом 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Як видно з трудової книжки, копія якої також міститься у пенсійній справі, ОСОБА_1 працювала в Тернівській школі естетичного виховання (нині - Комунальний заклад «Мистецька школа Тернівської міської ради»):
з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера;
з 18.09.1997р. по 15.10.1997 року - на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання;
з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора школи естетичного виховання;
з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. (день призначення пенсії за віком) - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, де і продовжує працювати по теперішній час.
У силу положень частин 3, 4 статті 12 Закону №1841-ІІІ, частини 1 статті 10 Закону №2145-VIII початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання), школи мистецтв є закладами позашкільної освіти та невід`ємною складовою системи освіти.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Переліку посад педагогічних, науково-педагогічних працівників» № 963 від 14.06.2000 р. визначено, що директор, заступники директора позашкільного навчального закладу, вчителі, викладачі всіх спеціальностей, концертмейстер, акомпаніатор позашкільного навчального закладу включені до переліку посад педагогічних працівників.
Таким чином, стаж роботи директором, викладачем, концертмейстером у закладі позашкільної роботи, до якого, зокрема, належать школа естетичного виховання, школа мистецтв, має зараховуватись до педагогічного стажу.
Матеріалами справи підтверджено стаж роботи позивача у закладі позашкільної освіти на посадах (школі естетичного виховання), що включені до переліку посад педагогічних працівників: з 18.09.1985р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера; з 18.09.1997р. по 15.10.1997 року - на посаді виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. (день призначення пенсії за віком) - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера.
Відтак, такий стаж позивача має бути зарахований до педагогічного стажу, оскільки зазначені посади належать до переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників.
В якості підстави для відмови у зарахуванні до педагогічного стажу періоду роботи позивача у Тернівській школі естетичного виховання (нині - Комунальний заклад «Мистецька школа Тернівської міської ради») на посадах викладача по класу фортепіано та концертмейстера, виконуючого обов`язки директора школи естетичного виховання та директора школи естетичного виховання, відповідачем у листі від 05.05.2020 р. за вих.№6917-7127/Б-03/8-0400/20, відзиві на позовну заяву зазначено про відсутність стажу роботи на посадах, які дають право на пенсію за вислугу років в закладах та установах державної або комунальної форми власності 30 років, тому підстав для виплати грошової допомоги у розмірі десяти пенсій відсутні.
Суд критично ставиться до означеної позиції відповідача, оскільки позивачем у заяві від 22.04.2020 р. не піднімалось питання щодо визнання стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та, відповідно, отримання грошової допомоги у розмірі 10 пенсій, передбаченої п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Щодо посилань відповідача на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.03.2017 р. у справі № 185/9809/16-а та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 25.05.2017 р. у справі № 185/9809/16-а, суд зазначає, що у вказаній справі спірним було питання права на пенсію за вислугу років за наявності або відсутності стажу роботи, що надає право на призначення такої пенсії відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і, як наслідок, права на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, передбаченої п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
При цьому, відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог суд апеляційної інстанції не вирішував питання педагогічного стажу позивача, а встановив відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за відсутності необхідного стажу роботи на час звернення і, відповідно, відсутність права на отримання такої грошової допомоги.
Разом з тим, у цій справі предметом спору є саме рішення відповідача, оформлене листом від 05.05.2020 р. за вих.№6917-7127/Б-03/8-0400/20, щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до педагогічного стажу, а отже, у справах № 185/9809/16-а та № 160/6063/20 різний предмет спору.
Доводи відповідача про те, що посада викладача по класу фортепіано та концертмейстра в школі естетичного виховання не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909, не приймаються судом з урахуванням тієї обставини, що спірним у цій справі є наявність або відсутність правових підстав для відмови позивачу у визнанні періодів її роботи педагогічним стажем.
Окрім того, постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 14.06.2000 року «Про затвердження переліку посад педагогічних та науково-педагогічних працівників» викладачі всіх спеціальностей включені до переліку посад педагогічних працівників, у тому числі й концертмейстер, акомпаніатор позашкільного навчального закладу.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Європейський суд з прав людини у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку Європейського сууд з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.
Відмовляючи позивачу у зарахуванні до педагогічного стажу періодів її роботи у закладі позашкільної освіти (школі естетичного виховання), відповідач віддав перевагу найменш сприятливому для позивача тлумаченню законодавства України. Водночас, положенням статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення педагогічних працівників у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, суд робить висновок, що обставини, на які посилається відповідач, є необґрунтованими та не можуть порушувати законні права позивача на включення періодів її роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, з 18.09.1997 р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора та з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, до педагогічного стажу, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 05.05.2020 року № 6917-7127/Б-03/8-0400/20, є протиправним та підлягає скасуванню.
Частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до педагогічного стажу періоди роботи ОСОБА_1 з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера, з 18.09.1997 р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання.
Згідно з частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій у прийнятті рішення, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Враховуючи викладене, позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, тому судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлене листом від 05.05.2020 року № 6917-7127/Б-03/8-0400/20, щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до педагогічного стажу періоди її роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997 р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області зарахувати до педагогічного стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 05.11.1993 р. по 17.09.1997 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера в Тернівській школі естетичного виховання, з 18.09.1997р. по 15.10.1997 р. - на посаді виконуючого обов`язки директора Тернівської школи естетичного виховання; з 16.10.1997 р. по 01.08.2000 р. - на посаді директора Тернівської школи естетичного виховання; з 01.09.2005 р. по 19.09.2016 р. - на посаді викладача по класу фортепіано та концертмейстера Тернівської школи естетичного виховання.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський