Справа № 639/3504/20
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/3504/20
Провадження №2-а/639/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Горчинської Мар`яни Ігорівни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Горчинської М.І., в якому просить суд визнати дії відповідача протиправними; скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Горчинської М.І. серія ЕАМ №2609679 від 30.05.2020 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою інспектора роти №3 батальйону №3 УПП Харківській області Горчинської М.І серії ЕАМ № 2609679 від 30.05.2020 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч.1 ст.126 КУпАП, а саме за те, що 30.05.2020 року о 20:36 годині в м. Харків, по вул. Наріманова 12/14, керуючи транспортним засобом «Opel Meriva», номерний знак НОМЕР_1 , позивач не використовував ремені безпеки, а також не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п2.1.ґ. ПДР - Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування. Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною, оскільки в авто, окрім позивача, була його дружина ОСОБА_2 , яка сиділа на передньому пасажирському сидінні, він з дружиною були пристебнуті пасками безпеки. Автомобіль поліцейських, який їхав позаду позивача, без всіляких причин голосовим зв`язком наказав позивачу зупинитися. Після зупинки до позивача підійшов патрульний поліцейський. Позивач зазначає, що оскільки його документи були в сумці на задньому сидінні, він відстебнув пасок безпеки, щоб дістати документи. Дружина також відстебнула пасок безпеки, щоб дістати щось зі своєї сумки, яка теж була на задньому сидінні. Поліцейський представився як лейтенант поліції ОСОБА_3 і запитав у позивача, чи знає він причину зупинки. Позивач відповів що ні, оскільки будь-яких правил дорожнього руху він не порушував. Почувши це, ОСОБА_3 сказав позивачу, що на його автомобілі відсутні бризговики. Після цього ОСОБА_4 почав оглядати автомобіль позивача та перевіряти руками присутність кріплень (що не вказано в постанові), але переконавшись у правоті позивача, останній грубим тоном почав вимагати від позивача посвідчення водія та реєстраційні документи на автомобіль. Позивач одразу ж пред`явив ці документи ОСОБА_3 . Оглянувши ці документи ОСОБА_4 почав вимагати від позивача поліс обов`язкового страхування. Позивач, пославшись на Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-страхової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що контроль за наявністю поліса страхування відбувається поліцією при складанні протоколів (а не постанов) про порушення правил дорожнього руху і оформлення матеріалів ДТП, при цьому порушення правил дорожнього руху повинні бути підтверджені доказами. Не надавши позивачу ніяких доказів, ОСОБА_3 покликав свою напарницю Горчинську М.І. , котра увесь цей час знаходилася у патрульному автомобілі. Коли вона підійшла, ОСОБА_3 знову попрохав позивача пред`явити водійське посвідчення, що він і зробив. Переглянувши знову посвідчення ОСОБА_3 сказав щось своїй напарниці (що саме позивач не чув), після чого Горчинська М.І. повернулась до патрульного автомобілю, з позивачем вона не спілкувалась та будь-яких питань не задавала. Через декілька хвилин відповідач вийшла із патрульного автомобіля, зачитала права позивачу та повідомила, що відносно нього складена постанова про скоєння позивачемадміністративного правопорушення, після чого вручила позивачу постанову, сіла у авто та покинула місце події.

У зв`язку з вищевикладеним позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, а постанову незаконною, змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.06.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Горчинської Мар`яни Ігорівни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 10.06.2020 року позивачем вказані недоліки були усунуті, ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Горчинської Мар`яни Ігорівни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

В судове засідання 03.08.2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд не розглядати раніше подане клопотання про виклик свідка, позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП сержанта поліції Горчинська М.І. у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзив не надала.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року роз`яснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв`язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з копії постанови серії ЕАМ №2609679 від 30.05.2020 року, яка знаходиться в матеріалах справи, інспектором роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Горчинською Мар`яною Ігорівною притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що 30.05.2020 року о 20 годині 36 хвилин у м. Харкові по вул. Наріманова 12/14, водій, керуючи транспортним засобом «Opel Meriva» державний номерний знак НОМЕР_1 , не використовував ремені безпеки, а також не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Бодікам 00241, чим порушив п. 2.1.ґ. ПДР - Відсутність у водія поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а.с.4-а)

Згідно з ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, вона не може бути визнана правомірною. Крім того, у зв`язку з діями відповідача при складанні оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи. Відповідач повідомлявся про судове засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 в частині скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовною вимогою про визнання дій відповідача протиправними, позивач ОСОБА_1 обрав неналежний спосіб захисту його прав, отже в цій частині позов задоволенню не підлягає, а належним та ефективним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, з УПП в Харківській області ДПП підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягуючи судові витрати з УПП в Харківській області ДПП, суд виходить з положень ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 126, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Горчинської Мар`яни Ігорівни про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ №2609679 від 30.05.2020 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині в задоволенні позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 09.08.2005 року, РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Інспектор роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Горчинська Мар`яна Ігорівна, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне рішення складено 05.08.2020 року.

Суддя Н.В.Баркова