Справа № 540/63/20
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 540/63/20

Головуючий в 1 інстанції Василяка Д.К. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Херсон 13 березня 2020 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Херсонської обласної державної адміністрації, Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Херсонській обласній державній адміністрації та Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення обласної комісії з розгляду питань щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Херсонській обласній державній адміністрації від 27 березня 2019 року, яке оформлено протоколом № 2, щодо відмови ОСОБА_1 , у підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та визнання посвідчення категорії 3 від 30 квітня 1993 року виданим необґрунтовано.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року задоволено позовні вимоги.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням відповідачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що судом першої інстанції зроблено помилковий висновок про задоволення позовних вимог, так як оскаржуване рішення про відмову в підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС правомірно прийнято суб`єктом владних повноважень на підставі довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16 листопада 2018 року № 179/1/15705, якою не підтверджено факту виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

В свою чергу, позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, який обґрунтовано тим, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог, так як його протиправно позбавлено статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , у період з 15 червня 1988 року по 11 вересня 1988 року, приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 13 серпня 2013 року № 77920.

При цьому, 30 квітня 1993 року ОСОБА_1 видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії.

Відповідно до довідки Нижньосірогозького РС УДМС України в Херсонській області № 26-381від 03 жовтня 2013 року вбачається, що позивачем змінено ім`я по батькові.

Внаслідок чого, на початку 2019 року позивач звернувся до Управління соціального захисту населення у Нижньосірогозькому районі з метою внесення виправлень щодо ім`я по батькові до посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 3.

В свою чергу, позивачу повідомлено про необхідність підтвердження статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

При цьому, 27 березня 2019 року на засіданні обласної комісії одноголосним рішенням членів обласної комісії вирішено зняти з ОСОБА_1 статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, оскільки архівною довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України не підтверджено факт участі позивача у роботах по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС саме в зоні відчуження у 1988 році (рішення з протоколу № 2 від 27 березня 2019 року).

Не погоджуючись з вказаними рішенням позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин справи судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності оскаржуваного рішення, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», для встановлення пільг і компенсацій визначаються категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження в 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів.

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи затверджено постановою КМУРСР від 23 липня 1991 року N 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи».

Зокрема, відповідно до зазначеного переліку, до зони відчуження відносяться наступні населені пункти Поліського району Київської області: с. Бобер, с. Володимирівка, с. Бовище, с. Кливини, с. Варовичі, с. Ковшилівка, с. Весняне, с. Лісництво Яковецьке, с. Вільшанка, с. Луб`янка, с. Стара Рудня.

Між тим, Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року № 551.

Згідно п. 11 Порядку, у разі встановлення регіональними комісіями факту необґрунтованої видачі посвідчення відповідної категорії таке посвідчення на підставі рішення цієї комісії підлягає вилученню уповноваженими органами.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний строк з дня надходження необхідних документів до уповноважених органів.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваного рішення обласної комісії з розгляду питань щодо визначення статусу осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи при Херсонській обласній державній адміністрації від 27 березня 2019 року, яке оформлено протоколом № 2, яким відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та визнано посвідчення категорії 3 від 30 квітня 1993 року виданим необґрунтовано.

В даному випадку, приймаючи оскаржуване рішення суб`єктом владних повноважень встановлено, що довідкою Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16 листопада 2018 року № 179/1/15705, якою не підтверджено факту виконання позивачем робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1988 році на протязі 30 днів.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги судом першої інстанції встановлено, що факт перебування позивача, у період з 15 червня 1988 року по 10 вересня 1988 року, в Зоні відчуження підтверджуються документами, які наявні в матеріалах справи та містяться в особовій справі позивача, а саме: військовим квитком, особовою обліковою карткою, архівною довідкою від 13 серпня 2013 року № 77920, довідкою Нижньосірогозько-Іванівського об`єднаного районного військового комісаріату від 03 січня 2020 року № 11.

При цьому, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

В даному випадку, у межах доводів апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень жодним чином не спростовується достовірність зазначених документів, а також документів на підставі яких позивачу встановлювався статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Між тим, з тексту спірної довідки Галузевого державного архіву Міністерства оборони України від 16 листопада 2018 року № 179/1/15705 вбачається, що позивач перебував, у період з 15 червня 1988 року по 10 вересня 1988 року, у Поліському районі Київської області, як військовослужбовець ВЧ № НОМЕР_1 .

Зокрема, згідно довідки позивач 16, 17, 18, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 29, 30 червня, 1, 2, 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 18, 19, 20, 21, 22, 30, 31 липня, 1, 2, 3, 4, 5, серпня перебував у населених пунктах Поліського району Київської області (назви населених пунктів не зазначено).

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що згідно вищевикладених нормативно-правових актів вбачається, що частина Поліського району Київської області входить до Зони відчуження.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що вказана довідка жодним чином не спростовує факту залучення позивача до усунення наслідків аварії у Зоні відчуження у 1988 році на протязі 30 днів, який безпосередньо підтверджується іншими зібраними у матеріалах справи доказами.

При цьому, колегія суддів зазначає, що з оскаржуваного рішення та тексту апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень взагалі неможливо встановити, чому вказана довідка спростовує факт залучення позивача до усунення наслідків аварії у Зоні відчуження у 1988 році на протязі 30 днів.

Враховуючи вищевикладене судова колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації - залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року - без змін.

Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Департамент соціального захисту населення Херсонської обласної державної адміністрації.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених у п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.