Справа № 460/2949/19
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 серпня 2020 року м. Рівне № 460/2949/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебуває на розгляді адміністративна справа № 460/2949/19 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), про визнання протиправними дій відповідача щодо відмови нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії на суму 12853,83грн, яка була нарахована в травні 2012 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", а також зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з червня 2012 року по листопад 2017 року на суму пенсії в розмірі 12853,83грн відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив, в якому, зокрема, просив замінити первісного відповідача на належного - Головне управління Державної казначейської служби України у Рівненській області. Вказане клопотання відповідач обґрунтовує тим, що згідно з частиною другою статті 72 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", кошти Пенсійного фонду України не включаються до складу Державного бюджету України і використовуються виключно за призначенням і вилученню не підлягають. Також, згідно з частиною першою статті 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. З метою реалізації положень Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", постановою Кабінету міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 затверджений Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою. За змістом вищевказаного Порядку, виплата нарахованих сум з пенсійних виплат по рішеннях суду, які фінансуються за рахунок Державного бюджету України здійснюється Державною казначейською службою України та її територіальними органи. Погашення заборгованості здійснюється Казначейством в межах бюджетних асигнувань, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік, за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду на підставі рішень, поданих органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, згідно з Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2011 року № 845. Так, 01 грудня 2017 року Головним управлінням Державної казначейської служби України у Рівненській області на виконання постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2011 року по справі № 2-а-1886/11 перераховано позивачу кошти в сумі 12853,83грн, що не заперечується позивачем згідно зі змістом позовної заяви. З огляду на вказане, на думку Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, воно не є неналежним відповідачем у даній справі.

Крім того, відповідачем подане клопотання про витребування доказів у Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області, а саме: документів, що підтверджують дату виплати позивачу сум пенсії, нарахованих на виконання постанови Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2011 року по справі № 2-а-1886/11.

Суд звертає увагу на те, що Кодексом адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не визначений порядок вирішення клопотань про заміну первісного відповідача на належного відповідача та про витребування доказів, в тому числі щодо обов`язкового розгляду таких клопотань в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 166 КАС України, заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлений, він встановлюється судом.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе здійснити розгляд заявлених відповідачем клопотань без повідомлення сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо заміни відповідача у справі, суд зазначає наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Частина друга статті 46 Закону № 1058 передбачає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" від 19 жовтня 2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050, підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи),

Компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Аналогічні за змістом положення містяться і у пунктах 1-3 Порядку № 159.

З аналізу наведених вище норм права слідує, що основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої Законом № 2050 та Порядком № 159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у т.ч. пенсії). При цьому, нарахування та виплату компенсації здійснює безпосередньо підприємство, установа чи організація, яка нарахувала громадянину дохід, строк виплати якого був порушений.

Тобто, у разі звернення громадянина до суду з позовом про стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою йому пенсії, то належним відповідачем за таким позовом є територіальний орган Пенсійного фонду України, який здійснює нарахування та виплату пенсії такому громадянину.

Такий висновок суду узгоджується з положеннями статті 6 Закону № 2050 та пункту 7 Порядку № 159, згідно з якими компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема, за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами згідно зі змістом заяв по суті, що нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 здійснює Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, а тому, враховуючи характер спірних правовідносин та предмет спору, саме вказаний суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем у даній справі.

За наведених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну відповідача у справі.

Щодо клопотання відповідача про витребування доказів, то суд зазначає таке.

В матеріалах адміністративної справи наявна виписки по картковому рахунку від 18 вересня 2019 року, якою підтверджується, що 01 грудня 2017 року на банківський рахунок позивача були зараховані кошти в сумі 12853,83грн згідно з постановою Зарічненського районного суду Рівненської області від 10 червня 2011 року по справі № 2-а-1886/11.

Тобто, в матеріалах адміністративної справи вже наявні докази, які доводять обставини, з метою підтвердження яких відповідач просить суд витребувати докази в Головного управління Державної казначейської служби України у Рівненській області.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Керуючись статтями 243, 248, 256 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про заміну відповідача та витребування доказів в адміністративній справі № 460/2949/19, - відмовити.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.О. Комшелюк