Справа № 1.380.2019.006886
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006886
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Мельник Л.Я., представників відповідача Бурко Н.М., Рачинської А.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) 19.12.2019 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області (далі - Великомостівська міська рада, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправним та скасувати рішення Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області (XXVIII сесія VIII скликання) від 12.11.2019 №762 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 , учасника бойових дій, про затвердження проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання у власність», яким ОСОБА_1 відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства та наданні її у власність;

- зобов`язати Великомостівську міську раду Сокальського району Львівської області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства та надати її у власність;

- стягнути з Великомостівської міської ради Сокальського району Львівської області на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , моральну шкоду у розмірі 20000 гривень.

Позивач вважає, що Великомостівська міська рада протиправно відмовила у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства та наданні її у власність. Позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що порушує його законні права на отримання безоплатно у власність земельну ділянку площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства; стверджує, що відповідач перешкоджає у задоволенні його охоронюваного законом майнового інтересу, що свідчить про зловживання таким своїми владними функціями. Позивач вказує, що своєю неправомірною поведінкою та неправомірним рішенням відповідач завдав йому моральну шкоду, яку оцінює в сумі 20000 грн.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача подав відзив на позов (том 1 а.с. 107-119), вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідач зазначає, що в 2016 році ОСОБА_1 звернувся до Двірцівської сільської ради (на момент прийняття оскарженого рішення входить до складу Великомостівської ОТГ) із заявою про надання земельної ділянки від 1,5 до 2 га для ведення особистого селянського господарства. Двірцівська сільська рада на той час вже мала усталену практику надання/погодження всім учасникам АТО земельних ділянок для ОСГ площею 0,5 га, тому за заявою ОСОБА_1 прийняла рішення №237 від 25.11.2016 про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га. Відповідач наполягає, що ГУ Держгеокадастру у Львівській області протиправно (без повідомлення органу місцевого самоврядування та зясування його позиції, без погодження на 2 га, знаючи про попередньо надане ОСОБА_1 погодження на 0,5 га) протиправно прийняло наказ №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017, відповідно до якого надало позивачу дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення, розташованої на території Двірцівської сільської ради Сокальського району площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. У відзиві відповідач звертає увагу на чинне рішення Великомостівської міської ради №371 від 05.12.2018, яким ОСОБА_1 відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0895 площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства. Звертає увагу суду, що бажана для ОСОБА_2 земельна ділянка є пасовищем, котре вже десятиліттями використовується місцевими мешканцями для випасу худоби. Великомостівська міська рада провела громадські слухання, на котрих представники місцевої громади висловилися проти погодження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 земельної ділянки, що є пасовищем та використовується громадою для випасу худоби. Вказує, що позивач самовільно зайняв бажану ділянку та засадив волоським горіхом, про що свідчать складені органом місцевого самоврядування акти.

Суд заслухав пояснення учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності і встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм спірні правовідносини:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) є громадянином України, що підтверджується його паспортом громадянина України (том 1 а.с. 54-55) та учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.04.2015 (том 1 а.с.20).

22.11.2016 ОСОБА_1 звернувся до Двірцівської сільської ради із заявою (том 1 а.с. 120) про надання йому як учаснику бойових дій відповідно до статті 14 Закону України «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» та статті 118 Земельного кодексу України земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства загальною площею від 1,5 га до 2 га (том 1 а.с. 120).

Рішенням №237 від 25.11.2016 «Про розгляд заяви учасника АТО ОСОБА_1 » Двірцівська сільська рада Сокальського району Львівської області погодила надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства рекомендованою площею 0,50 га із земель сільськогосподарського призначення (за межами населеного пункту) (том 1 а.с. 121).

ОСОБА_1 тричі звертався до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з клопотаннями про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою на території Двірцівської сільської ради, які були розглянуті таким чином:

- листом №Ч-4040/0-3025/6-17 від 19.04.2017 ОСОБА_1 повідомили про відмову в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Двірцівської сільської ради Сокальського району Львівської області (том 1 а.с. 122) з мотивів відсутності погодження Двірцівської сільської ради, необхідного відповідно до доручення Віце - прем`єр - міністра України № 37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення Голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 щодо обов`язковості погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування;

- листом №Ч-5844/0-4523/6-17 від 01.06.2017 ГУ Держгеокадастру у Львівській області повідомило ОСОБА_1 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га у власність для ведення особистого селянського господарства на території Двірцівської сільської ради Сокальського району Львівської області (том 1 а.с. 123) з огляду на те, що відповідно до наданого ним погодження Двірцівської сільської ради погоджено надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 0,50 га, а не 2 га. Це рішення обґрунтоване виконанням доручення Віце - прем`єр - міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держземагенства України №2/1 від 14.10.2014 про те, що при прийнятті рішення щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності ГУ Держгеокадастру у Львівській області враховує обов`язковість погодження надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з органами місцевого самоврядування; рекомендовано ОСОБА_1 визначитись з площею земельної ділянки, на яку він бажає отримати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою,.

- наказом №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017 «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою» ГУ Держгеокадастру у Львівській області надало ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Двірцівської сільської ради Сокальського району, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,0000 га із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с. 46).

В листопаді 2017 року утворена Великомостівська міська об`єднана територіальна громада, що об`єднала територіальні громади Великомостівської міської ради, Бутинської, Двірцівської, Реклинецької сільських рад; її представляє Великомостівська міська рада (том 1 а.с. 126-129).

28.03.2018 Великомостівська міська рада скерувала на ім`я начальника ГУ Держгеокадастру у Львівській області лист №495/05-10 від 28.03.2018, просила скасувати наказ №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017 щодо надання гр. ОСОБА_1 дозволу на відведення земельної ділянки площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарств. В листі наголошувало, що на території колишньої Двірцівської сільської ради (зараз Великомостівська ОТГ) учасникам бойових дій погоджували заяви про надання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею по 0,50 га; тому рішенням Двірцівської сільської ради №237 від 25.11.2016 ОСОБА_1 також погоджено надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га із земель сільськогосподарського призначення Двірцівської сільської ради. Разом з тим, рішення сільської ради щодо погодження виділення земельної ділянки ОСОБА_1 за вказаним видом землекористування площею 2,00 га не приймалося, тому підстави надавати йому дозвіл відсутні (том 1 а.с. 130).

У відповідь на звернення Великомостівської міської ради ГУ Держгеокадастру у Львівській області надало відповідь листом №32-13-0.31-3665/2-18 від 02.04.2018. В листі коротко описало історію звернень ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Львівській області із заявами про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га. Зазначило, що за результатами багаточисленних звернень та скарг ОСОБА_1 ГУ прийняло рішення про включення в перелік земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які можуть бути передані у власність громадянам в межах норм безоплатної приватизації на території Львівської області у ІІІ кварталі 2017 та прийняло наказ №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00га на території Двірцівської сільської ради Сокальського району (том 1 а.с. 131-132).

19.04.2018 Великомостівська міська рада листом №614/05-10 повторно просила ГУ Держгеокадастру у Львівській області скасувати наказ №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017 щодо надання ОСОБА_1 дозволу на відведення земельної ділянки площею 20,00 га для ведення особистого селянського господарства. У відповідь отримала лист ГУ Держгеокадастру у Львівській області №18-13-0.31-4964/2-18 від 15.05.2018 із повідомленням, що вичерпна відповідь із зазначенням причин відмови у скасуванні наказу управління №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017 надана у попередньому листі (том 1 а.с. 133,134).

На замовлення ОСОБА_1 спеціалізована землевпорядна організація виготовила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства за адресою: Львівська область, Сокальський район, на території Великомостійської міської ради. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-019 від 26.02.2019, земельну ділянку зареєстровано у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрового номеру :14:000:0895 (том 1 а.с. 47-74, 75-78).

26.10.2018 ОСОБА_1 звернувся із заявами (вх.№74/02-22 та №2332) до Великомостівської ОТГ про погодження передачі у приватну власність земельної ділянки кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства (том 1 а.с. 139-140).

Великомостівська міська рада прийняла рішення №313 від 17.10.2018 та ухвалила винести на розгляд зборів мешканців с. Заріка, с. Волиця, с. Двірці Великомостівської міської ради питання щодо надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства у власність мешканцю м. Великі Мости гр. ОСОБА_1 (а.с. 141). За результатами громадських слухань пропозиція ОСОБА_1 про відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 не була задоволена. Основними питаннями, що обговорювалися, було питання використання мешканцями села Заріка бажаної ОСОБА_1 земельної ділянки для випасання великої рогатої худоби та відсутність альтернативних пасовищ, а також причини надання йому земельної ділянки площею 2 га за передумови, що всім учасникам бойових дій на території Двірцівської сільської ради погодженовиділення по 0,5 га для ОСГ; матеріали громадських слухань оформлені протоколом (том 1 а.с. 143-145).

05.12.2018 Великомостійська міська рада прийняла рішення №371, відповідно до якого відмовила гр. ОСОБА_1 у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства та надання у власність у зв`язку з відсутність рішення щодо надання погодження на виготовлення вказаного проекту землеустрою площею 2,00 га (а.с. 148).

29.12.2018 ГУ Держгеокадастру у Львівській області прийняло наказ №13-7079/16-18-СГ «Про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність», відповідно до якого передано у комунальну власність Великомостівській міській раді (Великомостійвській міській територіальній громаді) земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 31,9207 га, які розташовані на території Великомостівської міської ради Сокальського району згідно з актом прийняття-передачі (том 1 а.с. 41).

ОСОБА_1 разом із клопотанням подав ГУ Держгеокадастру у Львівській області на затвердження проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність 2,000 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на території Великомостівської сільська рада Сокальського району.

ГУ Держгеокадастру у Львівській області 26.02.2019 листом №Ч-1465/0-1187/0/37-19 «Про розгляд клопотання» повідомило ОСОБА_1 про те, що наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 29.12.2018 №13-7079/16-18-СГ та акту приймання-передачі земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, котрі знаходилися в межах Великомостівської об`єднаної територіальної громади передано у комунальну власність Великомостівській об`єднаній територіальній громаді, тому заявнику рекомендовано для прийняття відповідного рішення звернутись до Великомостівської об`єднаної територіальної громади (том 1 а.с. 43).

Відповідно до інформації, отриманої з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на земельну ділянку з кадастровим номером :14:000:0895, площею 2га 28.08.2019 зареєстровано право комунальної власності за територіальною громадою Великомостівської міської ради (том 1 а.с. 44-45).

Комісія у складі представників Великомостівської міської ради провела обстеження земельної ділянки площею 2,00 га кадастровим номером :14:000:0895 на території Великомостівської міської ради та встановила, що ця земельна ділянка самовільно засаджена ОСОБА_1 молодими саджанцями волоського горіха; земельна ділянка Великомостівською міською радою у власність/користування для такого виду землекористування не надавалась, про складено акт №05/19 від 07.03.2019 (том 1 а.с. 159).

19.09.2019 ОСОБА_1 звернувся до Великомостівської міської ради із заявою від 18.09.2019, просив затвердити у двотижневий строк з дня отримання цієї заяви виготовлений на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Львівській області №13-6482/16-17-СГ від 25.10.2017 та за його замовленням проект землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :14:000:0895; 21.10.2019 подав повторну заяву з аналогічним проханням (том 1 а.с. 26-28, 23-25).

12.11.2019 Великомостівська міська рада рішенням №762 «Про розгляд заяви ОСОБА_1 , учасника бойових дій, про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та надання у власність» відмовила ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства та надання її у власність з мотивів відсутності рішення щодо надання погодження та виготовлення вказаного проекту землеустрою площею 2,0 га. Як правову підставу прийняття рішення зазначено п.13 статті 123, статтю 118, п.6 статті 186-1 Земельного кодексу України, статті 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», рішення №237 від 25.11.2016 Двірцівської сільської ради. В рішенні зазначено, що взято до уваги матеріали громадських слухань від 13.11.2018 та враховано рекомендації комісії з земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою (том 1 а.с. 29).

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III (надалі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б) ч. 1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, серед інших способів, шляхом безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з пунктом а) частини третьою статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відповідно до статті 116 ЗК України громадяни … набувають права власності … земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами … здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (пункт в) частини третьої статті 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Отже, громадянин/ка України вправі на підставі закону отримати безоплатно земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара із земель державної/комунальної власності.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для … ведення особистого селянського господарства … у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

На виконання доручення Віце-прем`єр-міністра - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України Гройсмана В.Б. від 08.10.2014 № 37732/0/1-14 Колегія Державного агентства земельних ресурсів України прийняла рішення №2/1 від 14.10.2014 «Про обов`язкове направлення на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності», введене в дію наказом ДАЗР №328 від 15.10.2014, що містить в т.ч. такі норми:

« 2. Начальникам головних управлінь Держземагентства в областях, м. Києві за зверненнями юридичних та фізичних осіб щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, які не перебувають у їхньому користуванні, що надходитимуть з 15 жовтня 2014 року, забезпечити обов`язкове направлення на розгляд місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності на етапі надання згоди на розроблення відповідної документації із землеустрою:

2.1. Під час розгляду клопотань про надання дозволів на розроблення документації із землеустрою щодо земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності надсилати органам місцевого самоврядування (сільським, селищним, міським радам) за місцем розташування земельної ділянки запити про висловлення позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої зазначені земельні ділянки можуть бути передані у власність або користування. До запиту додавати копії клопотань та графічних матеріалів до них.

2.2. У запиті, наведеному в пункті 2.1 цього рішення:

- зазначати прохання до відповідного органу місцевого самоврядування протягом десяти календарних днів з дня отримання запиту письмово висловити позицію із зазначеного питання;

- інформувати орган місцевого самоврядування, що відсутність протягом зазначеного строку мотивованих заперечень є мовчазною згодою на надання дозволу на розроблення відповідної документації із землеустрою.

2.3. У разі надходження у десятиденний строк від органу місцевого самоврядування мотивованих заперечень стосовно надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, які безпосередньо передбачені законом, зокрема частиною сьомою статті 118 та частиною третьою статті 123 Земельного кодексу України, відмовляти заявникові у задоволенні відповідного клопотання».

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови в наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку (абзац перший частини сьомої статті 118 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзац другий частини сьомої статті 118 ЗК України).

Статтею 30 Закону України «Про землеустрій» №858-IV від 22.05.2003 визначено, що погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України (частина восьма статті 118 цього Кодексу).

Відповідно до частини першої статті 186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як визначено в частині п`ятій статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Згідно з частиною шостою статті 186-1 ЗК України підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Пунктом 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051 визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49 - 54 цього Порядку.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання. Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

За змістом положень статті 122 ЗК України вирішення питань щодо передачі земельних ділянок у власність або в користування із земель державної чи комунальної власності належить до компетенції відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування. Зокрема, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або в користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (частина дев`ята статті 118 ЗК України).

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку (частини десята та одинадцята статті 118 ЗК України).

Кабінет Міністрів України прийняв розпорядження №60-р від 31.01.2018 «Питання передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність об`єднаних територіальних громад» доручив Державній службі з питань геодезії, картографії та кадастру починаючи з 01.02.2018 забезпечити, серед іншого, здійснення до передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності під час передачі в користування (виключно шляхом проведення аукціонів) або у власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні») (том 2 а.с. 109).

При вирішенні цього спору суд застосовує наведені вище нормативні положення до встановлених фактичних обставин справи, при цьому керуючись такими мотивами:

Аналіз наведених вище нормативних положень дозволяє зробити такі висновки:

1) завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель. Земельне законодавство базується на принципах забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, забезпечення раціонального використання та охорони земель;

2) громадянин України вправі скористатися правом на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної/комунальної власності для ведення особистого селянського господарства (далі - ОСГ) один раз у житті;

3) встановлена ЗК України норма безоплатної передачі земельної ділянки для ОСГ встановлює її максимальний розмір - 2,0 га, а формулювання «не більше 2,0 га» свідчить про те, що безоплатне надання громадянину земельної ділянки меншої площі не суперечить закону;

4) реалізацію права на безоплатне отримання у приватну власність земельної ділянки, котра може бути розташована на землях державної/комунальної власності будь-де в межах України, ініціює громадянин України, проявляючи інтерес до отримання земельної ділянки певної площі (в межах норми, встановленої ЗК України) шляхом позначення її орієнтовного місцезнаходження на картографічних матеріалах;

5) закон визначає процедуру реалізацію громадянином України права на безоплатне отримання земельної ділянки у приватну власність, котра повинна гарантувати справедливу оцінку інтересу заявника отримати земельну ділянку певної площі в певному місці на відповідність суспільному інтересу щодо раціонального використання земель державної /комунальної власності. Іншими словами, інтерес особи отримати конкретну земельну ділянку (певної площі, в певному місці) не завжди є законним, а правомірна відмова надати таку ділянку не перешкоджає громадянину України реалізувати своє право на безоплатне отримання земельної ділянки шляхом виявлення інтересу отримати іншу земельну ділянку, щодо котрої немає застережень, що ґрунтуються на законі;

6) суспільні інтереси щодо розпорядження землями державної/комунальної форми власності фіксуються у вимогах законів (в першу чергу - ЗК України), в прийнятих відповідно до них нормативно-правових актах, в генеральних планах населених пунктів та іншій містобудівній документації, схемах землеустрою і техніко-економічних обґрунтування використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектах землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку тощо;

7) процедура перевірки інтересу громадянина України безоплатно отримати із земель державної/комунальної власності конкретної земельної ділянки (в бажаному місці, бажаної площі) відбувається в кілька етапів:

- погодження місця розташування бажаної громадянином України земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки певної площі;

- розробка проекту відведення земельної ділянки та його погодження компетентними органами;

- затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у приватну власність.

На кожному етапі компетентні органи державної влади та/або місцевого самоврядування перевіряють відповідність інтересу особи отримати конкретну земельну на відповідність суспільному інтересу щодо раціонального використання земель державної/комунальної власності;

8) надання особі дозволу на розробку проекту відведення саме по собі не гарантує погодження розробленого на підставі такого дозволу проекту землеустрою чи його затвердження, оскільки на кожному етапі проводиться описана вище перевірка.

ОСОБА_1 , як і будь-який інший громадянин України, має право безоплатно набути у приватну власність із земель державної або комунальної власності земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею не більше 2,0 га.

Суд не бере до уваги посилання позивача на його статус учасника бойових дій як підставу для першочергового отримання земельної ділянки для ОСГ, оскільки Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» надає учасникам бойових дій пільги щодо першочергового відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, а не для ОСГ. Отже, щодо отримання земельної ділянки цієї категорії земель ОСОБА_1 перебуває в рівних умовах з будь-яким іншим громадянином України.

Суд пам`ятає, що в 2014 році запроваджено нову державну політику у сфері місцевого самоврядування, що спирається на інтереси жителів територіальних громад і передбачає децентралізацію влади - тобто передачу від органів виконавчої влади органам місцевого самоврядування значної частини повноважень, ресурсів та відповідальності. В основу цієї політики закладено положення Європейської хартії місцевого самоврядування, а її основи виписано в Концепції реформування місцевого самоврядування та територіальної організації влади в Україні, затвердженій розпорядженням Кабінету Міністрів України від 1 квітня 2014 р. № 333-р. Ця Концепція передбачала створення належних матеріальних, фінансових та організаційних умов та формування кадрового складу для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування власних і делегованих повноважень здійснюється з дотриманням в тому числі принципу надання територіальним громадам права розпоряджатися земельними ресурсами в межах своєї території, об`єднувати свої майно та ресурси в рамках співробітництва територіальних громад для виконання спільних програм та більш ефективного надання публічних послуг населенню суміжних територіальних громад;

Одним із перших кроків на реалізацію цього принципу було прийняття за дорученням Уряду в жовтні 2014 року Державним агентством земельних ресурсів України (центральний орган виконавчої влади України, який реалізує державну політику у сфері регулювання земельних відносин, використання, відтворення, охорони та проведення моніторингу земель, ведення державного земельного кадастру, провадження топографо-геодезичної та картографічної діяльності, а також міжгалузеву координацію та державне регулювання у сфері встановлення меж області, району, міста, району в місті, села і селища; далі - ДАЗР) рішення, що передбачало обов`язкове направлення його територіальними органами на розгляд до місцевих рад питань щодо розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться на території місцевої ради за межами населеного пункту.

Отже, ДАЗР на реалізацію державної політики децентралізації в сфері місцевого самоврядування визначило необхідність врахування інтересів місцевої громади (тобто суспільних інтересів) в процедурах розпорядження землями сільськогосподарського призначення державної власності, що знаходяться на території місцевої ради за межами населеного пункту.

Надалі ДАЗР було перетворене в Держгеокадастр України, а ГУ Держгеокадастру у Львівській області є територіальним органом цього органу у Львівській області.

І ОСОБА_1 , і ГУ Держгеокадастру у Львівській області були обізнані про таку політику держави та вимогу Держгеокадастру України.

Так, ОСОБА_3 в жовтні 2016 року звернувся до органу місцевого самоврядування, а Двірцівська сільська рада у відповідь в листопаді 2016 року погодила безоплатне надання йому у приватну власність для ОСГ земельної ділянки площею 0,5 га. Це рішення відповідало правозастосовній практиці цієї місцевої ради, котра всім учасникам бойових дій погоджувала надання земельних ділянок за межами населеного пункту для ОСГ орієнтовною площею 0,5 га. В судовому засіданні староста цього населеного пункту, що в 2016-2017 роках (до утворення ОТГ) була головою місцевої ради пояснила, що такий підхід хоч і не було закріплено окремим рішенням ради, проте було визначено та суворо дотримано виходячи з кількості вільних земель місцевої ради та кількості мешканців цієї та сусідніх громад, що брали участь в АТО та в перспективі зверталися про безоплатне надання їм земель у власність. Такі пояснення підтверджуються копіями відповідних рішень за 2016-2017 роки (том 2 а.с.49-59), а також визнаються позивачем; ОСОБА_1 повідомив суд, що не всі учасники бойових дій, що отримали погодження Двірцівської сільської ради на 0,5 га, розробляли проект відведення земельної ділянки цієї площі; частина заявників, що мали інтерес безоплатно отримати земельну ділянку для ведення ОСГ більшої площі, звернулася із відповідними заявами до інших сільських рад.

Тим не менше, ОСОБА_1 , отримавши погодження на 0,5 га, неодноразово звертався до ГУ Держгеокадастру про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо надання земельної ділянки на території Двірцівської сільської ради площею 2,0 га.

Гу Держгеокадастру спочатку відмовило йому у наданні такого дозволу з мотивів невідповідності інтересу ОСОБА_1 щодо бажаної площі земельної ділянки погодженню, наданому Двірцівською сільською радою на 0,5 га. Надалі, «враховуючи багаточисельні звернення та скаргу гр. ОСОБА_1 » (том 1 а.с. 132), ГУ Держгеокадастру у Львівській області надало позивачу дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки для ОСГ площею 2,0 га.

Суд враховує, що ГУ Держгеокадастру у Львівській області відповідно до рішення свого керівництва було зобов`язане перед прийняттям такого наказу звернутися до Двірцівської сільської ради з листом про отримання погодження. Наданий суду журнал реєстрації вхідної кореспонденції цього органу місцевого самоврядування свідчить, що таке звернення не надходило (том 2 а.с.73-98). Надані представником позивача скріншоти з системи електронного документообігу ГУ Держгеокадастру у Львівській області (том 2 а.с.33-34) не підтверджують факту скерування такого запиту на адресу органу місцевого самоврядування та не містять інформації про зміст листів, які нібито надсилалися на адресу Двірцівської сільської ради.

Отже, ГУ Держгеокадастру у Львівській області надало ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га на території Двірцівської сільської ради, не з`ясувавши у встановлений законодавством спосіб позицію органу місцевого самоврядування, а також володіючи інформацією про надане цим органом за безпосереднім зверненням ОСОБА_1 погодження на виділення земельної ділянки площею лише 0,5 га. Ці обставини свідчать про те, що дозвіл на розробку проекту землеустрою на 2,0 га було надано ОСОБА_1 з істотним порушенням процедури вирішення такого питання, а заявник цю обставину усвідомлював (враховуючи його пояснення щодо дій інших учасників АТО, котрі також отримали погодження Двірцівської сільської ради на 0,5 га, і вирішили звернутися до інших сільських рад з метою реалізації інтересу безкоштовно отримати земельну ділянку більшої площі).

Реалізація державної політики децентралізації в 2017-2018 роках зумовила такі наслідки в контексті спірних правовідносин:

- Двірцівська сільська рада ввійшла до складу Великомостівської об`єднаної територіальної громади;

- Уряд вирішив передати земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у комунальну власність як один із елементів матеріальної бази новоутворених ОТГ;

- Уряд в розпорядженні №60-р від 31.01.2018 доручив Держгеокадастру з 01.02.2018 здійснювати передачу земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у приватну власність за погодженням з об`єднаними територіальними громадами (шляхом прийняття відповідною радою рішення згідно із статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

ОСОБА_1 був обізнаний з таким правовим регулюванням: виготовивши технічну документацію, він звернувся до Великомостівської міської ради, яка представляла Великомостівську ОТГ, про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га для ведення ОСГ для надання у приватну власність.

Великомостівська міська рада ухвалила рішення про винесення цього питання на розгляд зборів мешканців с. Заріка, с. Волиця, с. Двірці Великомостівської міської ради та організувала проведення громадських слухань. Суд враховує, що проведення громадських слухань є однією з форм участі громадян в обговоренні та вирішенні питань місцевого значення, що передбачена Законом України «Про місцеве самоврядування і Україні»; пропозиції, які вносяться за результатами громадських слухань, підлягають обов`язковому розгляду органами місцевого самоврядування. ОСОБА_1 виявив інтерес отримати земельну ділянку для ведення ОСГ на території пасовища, котре використовується громадою села Заріки для випасу великої рогатої худоби (ця обставина підтверджується як картографічними матеріалами, том 2 а.с.110) та визнається сторонами. З огляду на цю обставину суд дійшов висновку, що з`ясування думки місцевої громади щодо погодження питання надання частини пасовища у приватну власність для ведення ОСГ є розумним та доцільним рішенням місцевої ради. За результатами громадських слухань пропозиція щодо погодження відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2,00 га була відхилена. Учасники громадських слухань прийняли таке рішення після обговорення цього питання в аспекті використання бажаної для ОСОБА_1 земельної мешканцями села Заріка для випасання великої рогатої худоби та відсутності альтернативних пасовищ, а також в контексті того, що всім іншим учасникам АТО на території на території Двірцівської сільської ради погоджено виділення для ОСГ земельних ділянок площею 0,5 га, а ОСОБА_1 хоче отримати 2,0 га.

Враховуючи матеріали громадських слухань та відсутність рішення щодо надання погодження надання Чорнію дозволу на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки для ведення ОСГ площею 2,00 га, Великомостійська міська рада відмовила в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 2,0 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення у приватну власність.

Отже, проект землеустрою для відведення ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2,0 га, що в 2016-2018 роках належала до земель державної власності сільськогосподарського призначення, не було погоджено у встановленому законодавством порядку.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 в період впровадження в Україні державної політики щодо децентралізації та надання органам місцевого самоврядування додаткових повноважень в сфері земельних відносин заходів:

- отримав дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення на території місцевої ради без отримання необхідного для прийняття такого дозволу погодження органу місцевого самоврядування;

- отримав негативне рішення органу місцевого самоврядування щодо відмови в погодженні розробленого на його замовлення проекту землеустрою.

Отже, такий проект землеустрою містив істотні недоліки та не підлягав затвердженню органом Держгеокадастру.

Проте ГУ Держгеокадастру у Львівській області не приймало рішення по суті з такої причини - в грудні 2018 року воно передало у комунальну власність Великомостівській міській раді (Великомостівській міській територіальній громаді) низку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, в тому числі і бажану для ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,0 га. з кадастровим номером :14:000:0895; в лютому 2019 року повідомило про цю обставину заявника та відмовилося вирішувати питання про затвердження проекту землеустрою з огляду на відсутність компетенції для розпорядження землями комунальної власності.

Отже, бажана для ОСОБА_1 земельна ділянка перейшла із державної власності в комунальну, а питання розпорядження цією земельною ділянку - до компетенції Великомостівської міської ради.

В березні 2019 року комісія у складі представників Великомостівської міської ради провела обстеження земельної ділянки площею 2,00 га кадастровим номером :14:000:0895 на території Великомостівської міської ради та встановила, що ця земельна ділянка самовільно засаджена ОСОБА_1 молодими саджанцями волоського горіха; заявник цю обставину визнає. На думку суду, це свідчить про недобросовісність ОСОБА_1 , який самовільно захопив бажану земельну ділянку, не очікуючи прийняття рішення щодо затвердження виготовленого на його замовлення проекту землеустрою про відведення такої у приватну власність. На запитання суду позивач повідомив, що станом на дату розгляду справи земельна ділянка вже звільнена від насаджень, відповідач цю інформацію ані не підтвердив, ані не спростував.

Великомостівська міська рада в листопаді 2019 року розглянула заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення та надання у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,00 га кадастровий номер :14:000:0895 для ведення особистого селянського господарства та відмовила у задоволенні з таких мотивів: - відсутність рішення щодо надання погодження та виготовлення вказаного проекту землеустрою площею 2,0 га; - врахування рішення Двірцівської сільської ради №237 від 25.11.2016 про погодження на розробку проекту землеустрою на відведення 0,5 га; - врахування матеріалів громадських слухань від 13.11.2018; - врахування рекомендації комісії з земельних відносин, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток історичного середовища та благоустрою.

Оцінюючи це рішення органу місцевого самоврядування в контексті критеріїв правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, що викладені в частині другій статті 2 КАС України суд дійшов висновку, що таке є правомірним, обґрунтованим, розсудливим та пропорційним.

В світлі наведених вище міркувань щодо тлумачення та застосування релевантних норм права суд переконаний, що орган місцевого самоврядування, приймаючи рішення про розпорядження землями комунальної власності, може та повинен збалансувати два інтереси: - інтерес територіальної громади щодо забезпечення раціонального використання та охорони земель комунальної власності; - інтерес особи, яка бажає безоплатно отримати конкретну земельну ділянку (максимально можливої площі, в конкретному місці, для конкретної мети - ведення ОСГ) як спосіб реалізації свого права на безоплатне отримання у приватну власність земель державної/комунальної власності.

Суд враховує, що ОСОБА_1 вимагає надання йому земельної ділянки для ведення ОСГ в максимальному розмірі (2,0 га), хоча ще з 2016 року достеменно знає позицію органу місцевого самоврядування щодо забезпечення учасників АТО, УБД (заявник звертався до місцевої ради саме в такому статусі) на території цієї територіальної громади ділянками для ведення ОСГ площею 0,5 га. Оскільки закон не гарантує задоволення інтересу громадянина України отримати земельну ділянку максимально можливої площі (2,0 га для ведення ОСГ) в конкретному визначеному ним місці, суд дійшов висновку, що визначення розміру такої площі віднесено до дискреційних повноважень органу місцевого самоврядування, котрий розпоряджається землями відповідної категорії. Враховуючи наведені відповідачем мотиви визначення площі земельної ділянки для ведення ОСГ на території Двірцівської сільської ради для надання учасникам бойових дій, а також рівний підхід до всіх заявників цієї категорії (детально описано в цьому рішенні вище), суд не вбачає підстав вважати рішення Великомостівської міської ради щодо відмови безоплатно надати ОСОБА_1 2,0 га пасовища у приватну власність для ведення ОСГ необґрунтованим чи свавільним. Такий підхід суду до правозастосування відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 11 вересня 2019 року у справі №379/656/16-а.

Відповідно до схеми території Двірцівської сільської ради бажана для ОСОБА_1 земельна ділянка є частиною пасовища, а заявник бажає займатися на ній садівництвом (підтверджується його діями). Суд дійшов висновку, що в цій конкретній ситуації орган місцевого самоврядування діяв розсудливо та надав перевагу суспільному інтересу, врахувавши висловлену на громадських слуханнях думку місцевої громади (використання громадою пасовища для випасу худоби за відсутності альтернативних місць для випасу) над індивідуальним - бажанню ОСОБА_1 отримати земельну ділянку максимально можливої площі для ведення ОСГ (по факту - садівництва) на території існуючого пасовища. Суд вважає такий підхід місцевої ради пропорційним, оскільки ОСОБА_1 зможе реалізувати своє право на безоплатне отримання земельної ділянки для ведення ОСГ шляхом отримання такої ділянки в іншому місці, а місцева громада збереже пасовище, котре заявник вирішив засадити горіхами.

Підсумовуючи свої висновки, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування рішення Великомостівської міської ради №762 від 12.11.2019 безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення.

Щодо похідних позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача моральної шкоди, то з огляду на висновок суду по суті цього спору у задоволенні цих вимог також слід відмовити.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України з огляду на висновок суду по суті позовних вимог понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та на правничу допомогу покладаються на нього.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову повністю.

Понесені позивачем судові витрати покласти на нього.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 03.08.2020.

Суддя Москаль Р.М.