Справа № 496/2484/16-а
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/2484/16-а
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м.Одеса

У залі судових засідань №6

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Судді Харченко Ю.В.

При секретарі Загрійчук О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо можливості, та наявності законодавчо передбачених підстав для подальшого розгляду даної справи в порядку положень адміністративного судочинства,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа №496/2484/16а за позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про зобов`язання передати на безоплатній основі земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, що є суміжною до земельної ділянки ОСОБА_1 , примикає до неї, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправною відмови щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд; скасування Рішення №77 від 10 червня 2016року в частині відмови у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 27.04.2020р. прийнято до свого провадження справу №496/2484/16-а за позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про зобов`язання передати на безоплатній основі земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, що є суміжною до земельної ділянки ОСОБА_1 , примикає до неї, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправною відмови щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд; скасування Рішення №77 від 10 червня 2016року в частині відмови у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.06.2020р. продовжено строк підготовчого провадження у справі №496/2484/16а на тридцять днів.

Ухвалою суду від 14.07.2020р. з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 04.08.2020р. судом на обговорення учасників справи поставлено питання щодо можливості, та наявності законодавчо передбачених підстав для подальшого розгляду даної справи в порядку положень адміністративного судочинства, з підстав того, що в межах розгляду даної справи наявний приватно-правовий спір між позивачем - ОСОБА_1 , та третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Так, Рішенням Конституційного Суду України №19-рп/2011 від 14 грудня 2011року у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України, частини другої статті 2, пункту 2 частини третьої статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, частини третьої статті 110, частини другої статті 236 Кримінально-процесуального кодексу України та конституційним поданням Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо офіційного тлумачення положень статей 97, 110, 234, 236 Кримінально-процесуального кодексу України, статей 3, 4, 17 Кодексу адміністративного судочинства України, в аспекті статті 55 Конституції України (справа про оскарження бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо заяв про злочини), зазначено, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному. Реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви №№ 29458/04, 29465/04), зазначено, що відповідно до прецедентної практики Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" [див. рішення у справі "Занд проти Австрії" заява № 7360/76].

У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, "встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Відповідно до приписів ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.п.1,2 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до положень ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень".

Згідно з ч.1 ст.2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009року №2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст.124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за частинами першою і другою ст.15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за КАС України (ст.17) або ГПК України (ст.ст.1,12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що у порядку адміністративного судочинства захисту підлягають права та охоронювані законом інтереси осіб у сфері публічно-правових відносин, які є складовою правових відносин, що виникають у суспільстві.

Водночас, виходячи із системного аналізу положень статті 2 Цивільного процесуального кодексу України та статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не є публічно-правовим і розглядається у порядку цивільного судочинства спір між органом державної влади та/або органом місцевого самоврядування (суб`єктом владних повноважень) як суб`єктом публічного права та суб`єктом приватного права, в якому управлінські дії суб`єкта владних повноважень спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав фізичної (юридичної) особи. У такому випадку це спір про право цивільне, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовано нормами цивільного законодавства.

Під час визначення предметної юрисдикції слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту у спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень (органів місцевого самоврядування).

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, відповідно до умов Договору дарування від 29.12.2004р. позивач - ОСОБА_1 отримала у дар від своєї матері житловий будинок з надвірними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці площею 0,165га, що знаходиться у розпорядженні Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області.

Згідно з рішенням Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №496 від 23 січня 2009року ОСОБА_2 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибних ділянок), ведення особистого селянського господарства, що розташована в АДРЕСА_2 , площею 0,4498га, в тому числі для будівництва житлового будинку 0,25га, для ведення особистого селянського господарства 0,1998га.

Рішенням Великодальницької сільської ради №556 від 28.08.2009р. ОСОБА_1 відмовлено у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , та передано у власність за вищевказаною адресою земельну ділянки для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд площею 0,165га, яка закріплена за попереднім власником згідно з Рішенням сільради №16 від 03.09.1998р., а також прийнято рішення про видачу ОСОБА_1 акта на право приватної власності.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 14.01.2014р. у справі №1506/79/2012 визнано протиправним та скасовано рішення Великодальницької сільської ради №492 від 23.01.2009р. «Про безкоштовну передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) громадянці ОСОБА_2 » в частині передачі ОСОБА_2 безкоштовно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розміром 0,1998га, розташованої у АДРЕСА_2 ; скасовано державний акт серії ЯЛ №745879 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1998га для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_2 , виданий 13.04.2012р.; скасовано пункт 1 рішення Великодальницької сільської ради №556 від 28.08.2009р. про відмову у передачі ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,25га для будівництва, обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язано Великодальницьку сільську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.09.2011 про безоплатну передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Постановою Біляївського районного суду Одеської області від 14.12.2015р. у справі №496/5153/15-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Великодальницької сільської ради №610 від 10.07.2015 «Про відмову у передачі ОСОБА_1 у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд». Зобов`язано Великодальницьку сільську раду повторно розглянути на черговому пленарному засіданні заяву ОСОБА_1 від 28.09.2011р. про безоплатну передачу земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Згідно з випискою з рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області №77 від 10.06.2016р. «Про розгляд заяви ОСОБА_1 від 28.09.2011року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 0,25 га за адресою: АДРЕСА_1 » сільською радою розглянуто заяву ОСОБА_1 від 28.09.2011р. про передачу у приватну власність вищезазначеної земельної ділянки, та відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,25га за вказано адресою.

Рішенням Великодальницької сільської ради від 20.06.1996р. №74 ОСОБА_2 надано згоду на використання земельної ділянки розміром 0,14га строк на 25 років на умовах оренди. Дана земельна ділянка прилягає до її присадибної земельної ділянки за вищевказаною адресою.

Відповідно до рішення Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області від 04.07.2019р. №410 «Про передачу у приватну власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 », гр. ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_2 , загальною площею 0,1998га. Кадастровий номер земельної ділянки :02:002:0863.

Отже, з урахуванням наведеного, судом встановлено, що в межах спірних правовідносин між позивачем - ОСОБА_1 , та третьою особою ОСОБА_2 наявний спір про право, а саме щодо земельної ділянки площею 0,25га., розташованої по АДРЕСА_1 .

Тобто, звернення до суду з даним позовом обумовлено необхідністю захисту цивільного права щодо користування вказаною земельною ділянкою.

Таким чином, дану позовну заяву ОСОБА_1 спрямовано на захист цивільних прав на землю, від порушень з боку третьої особи, а отже у даному випадку існує приватно-правовий спір, який повинен вирішуватись судом цивільної юрисдикції в межах приписів цивільного процесуального законодавства, та жодним чином не у порядку адміністративного судочинства.

Згідно зі статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, беручи до уваги наведене, а також те, що спірні правовідносини носять приватно-правовий характер, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для закриття провадження у справі №496/2484/16а за позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про зобов`язання передати на безоплатній основі земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, що є суміжною до земельної ділянки ОСОБА_1 , примикає до неї, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; визнання протиправною відмови щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд; скасування Рішення №77 від 10 червня 2016року в частині відмови у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України, з вище окреслених підстав.

Керуючись п.1 ч.1 ст.238, ст.ст.243,248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Закрити провадження у справі №496/2484/16а за позовом ОСОБА_1 до Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 про зобов`язання передати на безоплатній основі земельну ділянку у власність для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, що є суміжною до земельної ділянки ОСОБА_1 , примикає до неї, та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; визнання протиправною відмови щодо передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд; скасування Рішення №77 від 10 червня 2016року в частині відмови у передачі у власність земельної ділянки площею 0,25га. для будівництва та обслуговування будинку, господарських будівель і споруд по

АДРЕСА_3 . Роз`яснити позивачеві, що даний спір має вирішуватися судом за правилами Цивільного процесуального законодавства України.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст.256 КАС України.

Ухвала суду може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду у строки визначені статтею 295 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано судом «06» серпня 2020року.

Суддя Харченко Ю.В.

.