Справа № 127/11163/20
Суддя: Гриневич В. С.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/238/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Гриневича В.С.,

секретар судового засідання: Бондар В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №127/11163/20 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Жука Святослава Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 15.05.2020 відповідачем відносно ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕАМ №2536734 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що 15.05.2020 о 21 год. 13 хв. в м. Вінниця по вул. Театральна, 11 позивач керував транспортним засобом марки ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, необґрунтованою та винесену з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що 15.05.2020 року він рухався на транспортному засобі марки ВАЗ 21061, державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Театральній в м. Вінниця. Повертаючи ліворуч в провулок Верещагіна він помітив, як позаду нього увімкнувся проблисковий маячок синього кольору і було подано спеціальний звуковий сигнал. Він був зупинений на вимогу патрульної поліції, потім до нього підійшов відповідач, та повідомив, що він нібито здійснив порушення правил дорожнього руху, а саме: рухався без увімкненого ближнього світла фар о 20 год. 30 хв., чим порушив вимоги п. 19.1.а ПДР. Відповідач повідомив йому, що його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього буде накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Під час винесення зазначеної постанови відповідачем текст постанови йому не оголошувався, права, які передбаченні ст. 268 КУпАП йому роз`яснено не було.

Своїми діями відповідач обмежив його право на ознайомлення з матеріалами справи, надати пояснення, надати докази його невинуватості, заявляти клопотання, а також користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права.

ОСОБА_1 звертає увагу на те, що оскільки він ПДР не порушував, і докази, які б підтверджували протилежне у відповідача були відсутні, він відмовився підписувати явно незаконну постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Крім того, при винесенні постанови не зафіксовано факту вчинення правопорушення, не роз`яснено прав передбачених статтею 268 КУпАП, не було з`ясовано всіх обставин справи, що призвело до неправильного її вирішення, не забезпечено прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також, відповідачем не було надано жодних доказів, які б підтверджували обставини зазначені в оскарженій постанові.

Крім того, оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки в даній постанові відсутні відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, що свідчить про невідповідність складеної постанови вимогам ст. 19 Конституції України та ст. 7 КУпАП.

На підставі вищевикладеного позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 02.07.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції Жука Святослава Володимировича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Також відповідачу було запропоновано протягом трьох днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази.

На виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, представником відповідача було надіслано суду відзив. Зі змісту даного відзиву вбачається, що вимоги позивача є безпідставними. Так, під час патрулювання 15.05.2020 поліцейським роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП Жуком С.В. було зупинено автомобіль ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_2 , водій якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом у темну пору доби з вимкненими фарами ближнього світла, чим порушив п. 19.1.а ПДР України, та скоїв правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Представник відповідача зазначає, що інспектор як посадова особа, що наділена дискреційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження зробив висновок про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Таким чином, відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

З огляду на вищевикладене представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, натомість звернувся до суду з заявою в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, зазначивши, що позовну заяву підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Частиною четвертою статті 229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи вбачається, що 15.05.2020 інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Жуком С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії ЕАМ № 2536734, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 15.05.2020 року о 21 год. 08 хв. В м. Вінниці по вул. Театральній, керував транспортним засобом ВАЗ 21061 д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а. ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122,126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 статті 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено інспектором роти № 3 БУПП у Вінницькій області ДПП Жуком С.В.

Згідно з частиною другою статті 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що позивач керуючи транспортним засобом порушив вимоги ПДР, а саме керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1.а. ПДР України.

Згідно з пунктом 19.1.а. ПДР України у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Однак, в позовній заяві позивач зазначив, що він керував автомобілем по вул. Театральна в м. Вінниця з включеним ближнім світлом фар, не порушуючи ПДР України, та повернувши у пров. Верещагіна на вимогу працівників поліції був зупинений. Працівник поліції звинуватив його в тому, що на його автомобілі не було ввімкнене ближнє світло фар та не вислухавши його, не надавши жодних доказів, не роз`яснивши права, ненадавши можливості скористатися правовою допомогою відповідач роздрукував постанову, однак не надав її копії позивачу та нічого не пояснив. Дана обставина не була спростована відповідачем.

Судом було оглянуто наданий до відзиву на позов представником відповідача диск з відеозаписом обставин правопорушення.

Дослідивши даний відеодоказ в судовому засіданні було встановлено, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб ВАЗ21061, д.н.з. НОМЕР_1 . Позивачу повідомлено про те, що у нього не було ввімкнене ближнє світло фар. Водій пояснює працівнику поліції про, те що при виїзді з дому він ввімкнув ближнє світло фар. Після чого, працівник поліції, не зважаючи на те, що водій неодноразово пояснює, що при виїзді ним було ввімкнено ближнє світло фар, та на відео чітко видно, що автомобіль стоїть із ввімкненим ближнім світлом фар, повідомляє водію, що відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення.

При цьому, як вбачається з оглянутого відеодоказу, водію патрульним текст вказаної постанови не оголошувався, права, які передбаченні ст. 268 КУпАП роз`яснено не було, доказів руху автомобіля без увімкненого ближнього світла не надано.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

За правилами статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені статтею 251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Судом було оглянуто наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери відеоспостереження працівника поліції. В даному записі зафіксовані обставини повідомлення особи про складення постанови від 15.05.2020. Однак, даним відеозаписом не зафіксовано самого правопорушення вчиненого водієм ОСОБА_1 .

Оскільки відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ЕАМ № 2536734 від 15 травня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Жуком Святославом Володимировичем та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 7, 122, 247, 293 КУпАП, ст.ст. 72, 77, 118-119, 122, 139, 243-244, 246, 262, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Постанову серії ЕАМ № 2536734 від 15 травня 2020 року, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції Жуком Святославом Володимировичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. сорок коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 КАС України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області лейтенант поліції Жук Святослав Володимирович, місце роботи: 21010, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24.

Суддя