Справа № 389/184/20
Суддя: Ябчик Н. М.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

31.07.2020 ЄУН №389/184/20
Провадження №2-а/389/4/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді Ябчик Н.М.

за участю секретаря судового засідання Данильчук Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Романа Руслановича, Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Р.Р., Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАк №1987302 від 17.01.2020 року за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17.01.2020 року о 12.22 год., керуючи автомобілем марки «FORD KUGA», д.н.з НОМЕР_1 у м. Новгород-Волинський Житомирської області, на 236 км дороги М06, був зупинений інспектором поліції, який пояснив йому причину зупинки тим, що він керуючи транспортним засобом на автомобільній дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру виконати поворот ліворуч чи розвертатися, тобто порушив п.11.5 ПДР України. З доводами інспектора він не погодився, пояснивши інспектору що ПДР не порушував та попросив надати йому відеозапис правопорушення. На його прохання інспектор надав запис, на якому зафіксовано лише момент, коли інспектор підійшов до нього в момент зупинки. Незважаючи на його пояснення, інспектор склав постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в сумі 425 грн. Копію зазначеної постанови інспектор надав йому на місці зупинки. Дану постанову вважає незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень, докази скоєння правопорушення, відсутні. Просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк №1987302 від 17.01.2020 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейком Р.Р., про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності, закрити.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду від 24.01.2020 року, вказана справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін про дату, час і місце проведення судового засідання для розгляду справи по суті, з наданням відповідачу строку на подання відзиву на позов та всіх письмових та електронних доказів (які можливо доставити до суду), висновків експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Ухвалою суду від 31.03.2020 в якості співвідповідача до участі у розгляді справи, залучено Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки невідомі.

Відповідач- поліцейський Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейко Р.Р., надіслав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, складено правомірно з дотриманням вимог Закону України «Про Національну поліцію», вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення та інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена наказом МВС від 07.11.2015 №1395. Так, під час патрулювання, ним зафіксовано факт адміністративного правопорушення вчиненого ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом марки «FORD KUGA», д.н.з НОМЕР_1 у м. Новгород-Волинський Житомирської області, на 236 км дороги М06 керуючи транспортним засобом на автомобільній дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру виконати поворот ліворуч чи розвертатися, тобто порушив п.11.5 ПДР України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. У зв`язку з чим, ним винесено постанову, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. При винесенні постанови ОСОБА_1 роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст.268 та ст.63 Конституції України. У його діях, як інспектора, щодо винесення вказаної постанови порушень не було. Жодних посилань та доказів своїх заперечень ОСОБА_1 до позовної заяви не додано, тому позовні вимоги не обгрунтовані та задоволенню не підлягають.

Згідно з ч.4 ст.159 КАС України у разі неприбуття відповідача - суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши відеозапис з диску, наданого відповідачем в якості доказу вчинення правопорушення, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.01.2020 року о 12.22 годині, поліцейським Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейком Р.Р., винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАк №1987302, відповідно до якої на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а саме, за те, що позивач 17.01.2020 року о 12.05 годині, у м. Новгород-Волинський Житомирської області, на 236 км дороги М06, керуючи автомобілем марки «FORD KUGA», д.н.з НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру виконати поворот ліворуч чи розвертатися, тобто порушив п.11.5 ПДР України, чим порушив п.9.4 ПДР України. Проте, позивач не погоджується з постановою, вважає її незаконною, прийнятою без дослідження всіх обставин у справі та без урахування його пояснень. Крім того зазначає, що докази вчинення даного адміністративного правопорушення, відсутні. З огляду на наведене, позивач вказує на відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, що є підставою для скасування постанови та закриття провадження у справі.

Згідно з п. 11.5 Правил дорожнього руху на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку до

зволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.3 ч.1 ст.288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п.4 розділу 1 вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Відповідно до п.п. 1, 2 розділу 3 вказаної Інструкції, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч.2 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підтвердженням вчинення адміністративного правопорушення є докази. Відповідно до вимог процесуального закону, докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, компетентними органами та в установленому порядку, а належними якщо вони підтверджують факт даного адміністративного проступку.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 №14 встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст.62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При вирішенні даного спору, суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, у разі наявності заперечень щодо адміністративного позову, суб`єкт владних повноважень повинен, шляхом надання належних та допустимих доказів, довести правомірність своїх дій чи рішень.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушення. Відтак, відповідачами не доведено правомірності винесеного інспектором поліції Сейком Р.Р. рішення.

Під час дослідження оптичного диску з відеозаписом подій, які стали підставою складання постанови про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , не можливо встановити обставини, на які посилається інспектор та які вказані у постанові, оскільки запис складено з трьох частин, на двох з яких зафіксовано процес розгляду справи про адміністративне правопорушення, а з частини записку на якій зафіксовано рух автомобіля не можливо встановити наявність на дорожньому покритті розмітки, а саме двох смуг руху в одному напрямку, з останнього вбачається лише секундний рух автомобіля. Таким чином, даним відеозаписом не зафіксовано фактичного скоєння позивачем порушення Правил дорожнього руху. Отже, жодних доказів, які б свідчили про те, що позивач нібито порушив п. 11.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачами суду не надано, як і не надано будь-яких інших доказів на підтвердження своїх заперечень.

Водночас, встановлені судом обставини, які підтверджуються матеріалами справи, свідчать про відсутність порушення позивачем Правил дорожнього руху України, а відтак і відсутність складу адміністративного правопорушення та підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, відповідачами не доведено правомірність свого рішення, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, доводи позивача щодо відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідачами не спростовано.

За таких обставин, оскільки відповідачами не надано жодного доказу на підтвердження того, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, а відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, суд вважає, що постанова поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Р.Р. у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАк №1987302 від 17.01.2020 року підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.2 ст.122, ст.ст.247, 251, 280, 288, 293 КУпАП, ст.ст.72, 77, 139, 241-246, 257-262, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейка Романа Руслановича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1987302 від 17.01.2020, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП, закрити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач поліцейський Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції Сейко Роман Русланович, місце знаходження УПП: 10001, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Відповідач Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту поліції, місце знаходження: 10001, м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Суддя Знам`янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області Ябчик Н.М.