Справа № 461/453/16-а
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань накладення штрафу в порядку процесуального примусу

та винесення окремої ухвали

04 серпня 2020 рокуЛьвівСправа № 461/453/16-а пров. № ЗВ/857/5/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.С.,

з участю секретаря судового засідання - Хомича О.Р.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Цебрівський Р.В.;

від відповідача - Кожухар І.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській обл., про визнання дій протиправними та зобов`язання провести перерахунок пенсії за вислугу років, -

В С Т А Н О В И В:

21.01.2016р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, із врахуванням остаточно сформульованих позовних вимог, просив:

визнати протиправними дії відповідача Головного управління /ГУ/ Пенсійного фонду /ПФ/ України у Львівській обл. в частині невключення до складу грошового забезпечення позивача, з якого призначається пенсія, сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб /ПДФО/, з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату з 31.12.2014р. ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати, одноразової грошової допомоги при звільненні та щомісячної грошової компенсації сум ПДФО, згідно з довідкою Головного управління /ГУ/ Міністерства внутрішніх справ /МВС/ України у Львівській обл. № 1089 від 04.03.2016р.;

визнати протиправними дії відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо непроведення індексації пенсії, починаючи з січня 2015 року;

зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2015р. позивачу пенсії з урахуванням індексації пенсії відповідно до Закону України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення»;

зобов`язати відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. подати звіт про виконання рішення суду;

понесені судові витрати стягнути з відповідача (Т.1, а.с.1-6, 42-47, 90-96, 133-139, 151-157).

Протокольною ухвалою суду від 26.05.2016р. залучено до участі в справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору ГУ МВС України у Львівській обл. (Т.1, а.с.82, 84).

Справа розглядалася судами різних інстанцій неодноразово (Т.1, а.с.233-239, Т.2, а.с.139-144, Т.4, а.с.191-202).

Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 29.07.2019р. заявлений позов задоволено частково; визнано протиправними дії відповідача ГУ ПФ України у Львівській обл. у непроведенні ОСОБА_1 індексації пенсії, починаючи з січня 2015 року; зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату з 01.01.2015р. позивачу пенсії з урахуванням індексації пенсії відповідно до Закону України № 1282-ХІІ від 03.07.1991р. «Про індексацію грошових доходів населення»; визнано протиправними дії пенсійного органу в частині невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначається пенсія, щомісячної грошової компенсації сум ПДФО згідно з довідкою ГУ МВС України у Львівській обл. № 1089 від 04.03.2016р.; зобов`язано ГУ ПФ України у Львівській обл. здійснити перерахунок та виплату з 31.12.2014р. ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням щомісячної грошової компенсації сум ПДФО згідно з довідкою ГУ МВС України у Львівській обл. № 1089 від 04.03.2016р.; зобов`язано відповідача надати звіт про виконання постанови суду протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено (Т.4, а.с.252-258).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржили сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл.

В своїй апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 , покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити повністю (Т.4, а.с.276-279).

У поданій апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФ України у Львівській обл., покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та в скасованій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні заявленого позову відмовити у повному обсязі (Т.4, а.с.266-275).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р. апеляційні скарги ГУ ПФ України у Львівській обл. та ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Галицького районного суду м.Львова від 29.07.2019р. в адміністративній справі № 461/453/16-а скасовано та прийнято нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправними дії ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо: невключення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми індексації грошового забезпечення, що відображена у довідці ГУ МВС України у Львівській обл. № 1089 від 04.03.2016р.; непроведення індексації пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; зобов`язано ГУ ПФ України Львівської обл. здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з дати призначення пенсії - 31.12.2014р., з урахуванням: суми індексації грошового забезпечення, що відображена у довідці ГУ МВС України у Львівській обл. № 1089 від 04.03.2016р.; індексації суми пенсії відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»; а також провести виплату недоотриманих коштів у зв`язку з проведеними перерахунками з урахуванням виплачених сум пенсії; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат (Т.5, а.с.106-119).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.01.2020р. відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м.Львова від 29.07.2019р. та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р. в справі № 461/453/16-а (Т.6, а.с.22-25).

04.06.2020р. позивач скерував засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р., в якій просить також просить в порядку п.1 ч.1 ст.149 КАС України стягнути з керівника ГУ ПФ України у Львівській обл. в дохід державного бюджету штраф у розмірі трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб за вчинення дій щодо перешкоджання виконання постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р. у справі № 461/453/16-а, а також винести окрему ухвалу і направити її до ПФ України для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності керівника ГУ ПФ України у Львівській обл. та інших посадових осіб за протиправні дії згідно обставин, які встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р., а також подальшу бездіяльність посадових осіб ГУ ПФ України у Львівській обл. щодо невиконання вказаного судового рішення.

Вимоги заяви мотивує невиконанням зі сторони пенсійного органу постанови апеляційного суду протягом тривалого періоду часу; вказані дії носять протиправний характер і призводять до позбавлення позивача права на правильне обчислення його пенсії за вислугу років і виплату недоотриманих коштів.

Відповідачем ГУ ПФ України у Львівській обл. подані заперечення на заяву про встановлення судового контролю, згідно яких просять відмовити у задоволення заяви ОСОБА_1 (Т.6, а.с.29-70).

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції заперечення на заяву про встановлення судового контролю в письмовій формі, що не перешкоджає розгляду такої заяви по суті.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача на підтримання поданої заяви, заперечення представника відповідача, дослідивши подану заяву, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність і необґрунтованість заяви ОСОБА_1 в частині накладення штрафу та винесення окремої ухвали, з наступних підстав.

Відповідно до ст.144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Згідно з ст.145 КАС України заходами процесуального примусу є: 1) попередження; 2) видалення із залу судового засідання; 3) тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; 4) привід; 5) штраф.

Частиною 1 ст.149 КАС України визначено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіотехнічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Таким чином, наведена процесуальна норма, на яку покликається заявник як на підставу застосування штрафу, не передбачає можливості накладення такого саме за невиконання судового рішення.

Відповідно до ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону (ч.1).

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч.2).

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно (ч.3).

Згідно з ст.324 КАС України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Частиною 6 ст.383 КАС України встановлено, що за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Як слідує із заяви ОСОБА_1 , підставою для винесення окремої ухвали по справі заявник вважає як обставини протиправної поведінки посадових осіб пенсійного органу, які встановлені постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.12.2019р. у справі № 461/453/16-а, так і подальшу їхню бездіяльність щодо невиконання судового рішення, яке набрало законної сили.

Аналіз норм ст.ст.249, 324, 383 КАС України свідчить про те, що передбачена ними можливість суду винести окрему ухвалу може бути реалізована судом як під час судового розгляду справи по суті, так і на стадії виконання рішення суду.

Водночас, під час апеляційного розгляду справи суд апеляційної інстанції виклав свою позицію по справі у постанові, в якій надав правову оцінку діям пенсійного органу. При цьому, правових підстав для винесення окремої ухвали суд не убачав.

Стосовно стадії виконання судового рішення колегія суддів наголошує, що процесуальним законом передбачено механізм встановлення судового контролю, визначений ст.ст.382, 383 КАС України.

Судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05.02.2020р. у справі № 640/10843/19.

Заявник ОСОБА_1 скористався правом подати заяву про встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення.

Також встановлення причин та умов невиконання судового рішення є можливим за результатами розгляду звіту про виконання судового рішення, при цьому наслідки розгляду такого звіту передбачені ст.382 КАС України.

Із заявою в порядку ст.383 КАС України позивач не звертався, через що вимоги ОСОБА_1 щодо винесення окремої ухвали в частині бездіяльності пенсійного органу щодо виконання судового рішення є безпідставними.

З урахуванням наведеного, правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу в порядку процесуального примусу та винесення окремої ухвали в адміністративній справі № 461/453/16-а, є відсутніми.

Враховуючи вищенаведене та керуючись п.1 ч.1 ст.149, ч.3 ст.243, ст.310, ч.2 ст.321, ст.ст.324, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу в порядку процесуального примусу та винесення окремої ухвали в адміністративній справі № 461/453/16-а, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного тексту судового рішення: 05.08.2020р.