Справа № 147/154/20
Суддя: Натальчук О. А.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 147/154/20
Провадження № 2-а/147/7/20
УХВАЛА

про залишення без руху

03.08.2020 року смт.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Вінницької області Натальчук О.А., вирішуючи питання прийняття позовної заяви ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

25.02.2020 р. до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просить визнати дії інспектора протиправними та скасувати постанову серії ДПО18 №428713 від 30.01.2019 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з адміністративним позовом та доданими матеріалами, приходжу наступного висновку.

З позовної заяви вбачається, що 30.01.2019 р. поліцейським СРПП №4 Літинського ВП Безпалько О.П. було винесено постанову серії ДПО18 №428713 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 255,00 грн. Копію вищевказаної постанови позвач отримав 30.01.2019 р., що підтверджується підписом про отримання.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з нормою ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, зазначеною статтею КУпАП визначено спеціальний строк для звернення до адміністративного суду з позовом про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

А тому, враховуючи викладене, строк звернення ОСОБА_1 до суду з адміністративним позовом закінчився 10.02.2019 року. Однак позов пред`явлено останнім 25.02.2020 р., тобто з пропуском строку, встановленого ст. 289 КУпАП.

З клопотанням про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску, ОСОБА_1 не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також, дана позовна заява не відповідає вимогам ст. 160,161 КАС України.

Згідно пунктів 2, 11 ч. 5ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, в супереч вищевказаних пунктів позовна заява не містить даних щодо: адреси реєстрації позивача, реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача за його наявності або номер і серія паспорта; повного прізвища, ім`я та по батькові відповідача; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України відповідача; відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти сторін по справі; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

За змістом ч. 2 ст. 94 КАС України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Приписами частин 4, 5 ст. 94 КАС України встановлено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Згідно з п. 5.27 Національного стандарту України Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів «Згідно з оригіналом», назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії.

Всупереч вимог ч. 1ст. 161 КАС України, до позовної заяви позивачем в додаткам до позовної заяви не надано копії документів завірених у порядку визначеного ДСТУ 4163-2003, зокрема копії документів засвідчено без відмітки, що має складатися зі слів «Згідно з оригіналом», без зазначення ініціалів та прізвища, особи, яка засвідчує копію, а також без зазначення у позовній заяві про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу, який наданий в додаток до позовної заяви, що внаслідок виключає можливість використання їх як доказів у справі.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає ЗУ «Про судовий збір».

За статтями 1, 2 ЗУ «Про судовий збір» судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Відповідно до ч.3 ст. 161 КАСУ до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18 зазначеної в постанові від 18 березня 2020 року - статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, а розмір та порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Отже, особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору. У випадку незгоди із судовим рішенням про накладення адміністративного стягнення, прийнятим за наслідками розгляду справи цієї категорії, учасники справи вправі оскаржити його в апеляційному порядку і Закон України «Про судовий збір» винятків чи застережень щодо сплати судового збору за оскарження таких судових рішень не містить.

Таким чином, згідно правової позиції викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року (оприлюднено 28.04.2020) по справі № 543/775/17, яка є обов`язковою для врахування в силу ч. 5 ст. 242 КАС України, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати ст. 2-5 Закону України "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Відтак, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ч. 5 ст. 242 КАС України визначає, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та складає 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб 420,40 грн.

Встановлено, що ОСОБА_1 заявлено вимоги про скасування постанови від 30.01.2019 р. серії ДПО18 №428713 про накладення адміністративного стягнення, а тому позивачу належить сплатити судовий збір в розмірі 420,40грн. на наступні реквізити - Отримувач коштів: УК у Тростянецькому районі/Тростянецький район/22030101, код отримувача: (код за ЄДРПОУ) 38051690, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0002549; код класифікації доходів бюджету: 22030101; найменування коду класифікації доходів бюджету: судовий збір (ДСА України, 050) та надати суду оригінал квитанції про його сплату.

Вищезазначені недоліки позовної заяви перешкоджають відкриттю провадження у справі.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України: суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк їх усунення, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 160, 161, 169, 241, 242, 248 КАС, України суд,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без руху.

Надати позивачеві термін для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до п.1 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо він не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не пілягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.А. Натальчук