Справа № 580/1418/20
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року справа № 580/1418/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Тимошенко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ФГ "Хорста" про визнання дій та рішення протиправним, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

27 квітня 2020 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Ладижинської сільської ради Уманського району Черкаської області (вул. Шкільна, 2, с. Ладижинка, Уманський район, Черкаська обл., 20382, далі - відповідач), в якому просить:

1) визнати дії відповідача протиправними щодо приховання факту наявності в його розпорядженні письмової згоди землевласника (землекористувача) земельної ділянки у відповідності до вимог ст. 50 Закону України "Про землеустрій" та скасувати п. 15 рішення відповідача від 27.03.2020 №14-19/VII "Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу її у власність", в частині, що стосується земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395, в адміністративних межах села Затишок Уманського району Черкаської області, за межами населеного пункту;

2) зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення, і у відповідності та в межах чинного законодавства прийняти рішення про затвердження поданого проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395, в адміністративних межах села Затишок Уманського району Черкаської області, за межами населеного пункту.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що відповідач протиправно відмовив позивачу у затвердженні поданого проекту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395, в адміністративних межах села Затишок Уманського району Черкаської області, за межами населеного пункту. Зокрема зазначив, що погоджений у встановленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395 в адміністративних межах села Затишок, Уманського району, Черкаської області, за межами населеного пункту, разом з оригіналом позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, заявою від 22.07.2019, на підставі ч.8-10 статті 118 Земельного кодексу України подано на затвердження та прийняття рішення про надання у власність, до Ладижинської сільської ради Уманського району, Черкаської області, тобто до дійсного розпорядника земельною ділянкою.

Ладижинська сільська рада повідомила позивача про прийняте рішення №9-24/VІІ від 14.11.2019, щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою на підставі п.3 ст.136 Земельного кодексу України.

За результатами проведених 19.12.2019 земельних торгів, право оренди даної земельної ділянки відчужено ФГ «Хорста», про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Приймаючи до уваги, що торги завершилися і обставин передбачені п.3 ст.136 Земельного кодексу України відсутні, 18.02.2020 позивач звернувся з листом до Ладижинської сільської ради з проханням повторно розглянути питання, щодо затвердження раніше поданого проекту землеустрою та передачі зельної ділянки у власність, в порядку встановленому чинним законодавством. До заяви звернення, з метою об`єктивного прийняття рішення додано оригінальний примірник нотаріально засвідченої згоди землекористувача ФГ «Хорста» у відповідності до вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Ладижинська сільська рада, за результатами розгляду звернення, п. 15 рішення №14-19/VІІ від 27.03.2020, відмовила в затвердженні проекту землеустрою і передачі земельної ділянки у власність в зв`язку з відсутністю нотаріально засвідченої письмової згоди землевласника ( землекористувача) земельної ділянки.

Позивач зазначає, що вказана нотаріально посвідчена письмова згода була надана відповідачу разом зі зверненням, а тому прийняте рішення є необгрунтованим, а дії посадових осіб органу місцевого самоврядування, суб`єкта владних повноважень в особі Ладижинської сільської ради, є протиправними.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

28.05.2020 відповідач подав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у її задоволенні повністю. Вказує, що оскільки земельна ділянка кадастровий №:03:000:3395, яку бажає отримати у власність позивач, перебуває в оренді ФГ «Хорста», то проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки повинен включати письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально. Поданий на затвердження до Ладижинської сільської ради проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395 в адміністративних межах села Затишок, Уманського району, Черкаської області, за межами населеного пункту прошито, пронумеровано та скріплено печаткою розробника документації із землеустрою. Вказаний проект землеустрою містить 22 сторінки серед яких відсутня письмова згода землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до такого.

Наказом Головного управління Держгеокадастру України в Черкаській області №23-8/14-19-СГ від 10.01.2019 позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га в адміністративних межах села Затишок, Уманського району, Черкаської області, за межами населеного пункту.

Вказаний проект виготовлено Уманським міськрайонним виробничим відділом Державного Підприємства «Черкаський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», який погоджено в порядку встановленому вимогамиЗемельного Кодексу України, отримано відповідні висновки, проведено та отримано позитивний висновок державної експертизи землевпорядної документації щодо відповідності проекту вимогам норм чинного законодавства.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395 в адміністративних межах села Затишок, Уманського району, Черкаської області, за межами населеного пункту, разом з оригіналом позитивного висновку державної експертизи землевпорядної документації, заявою від 22.07.2019, на підставі ч.8-10 статті 118 Земельного кодексу України подано на затвердження та прийняття рішення про надання у власність, до Ладижинської сільської ради Уманського району, Черкаської області, тобто до дійсного розпорядника земельною ділянкою.

Ладижинська сільська рада повідомила позивача про прийняте рішення №9-24/VІІ від 14.11.2019, щодо відмови в затвердженні проекту землеустрою на підставі п.3 ст.136 Земельного кодексу України.

За результатами проведених 19.12.2019 земельних торгів, право оренди даної земельної ділянки відчужено ФГ «Хорста», про що свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

18.02.2020 позивач звернувся з листом до Ладижинської сільської ради з проханням повторно розглянути питання, щодо затвердження раніше поданого проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у власність, в порядку встановленому чинним законодавством. До заяви звернення, з метою об`єктивного прийняття рішення додано оригінальний примірник нотаріально засвідченої згоди землекористувача ФГ «Хорста» у відповідності до вимог ст.50 Закону України «Про землеустрій».

Ладижинська сільська рада, за результатами розгляду звернення, п. 15 рішення №14-19/VІІ від 27.03.2020, відмовила в затвердженні проекту землеустрою і передачі земельної ділянки у власність в зв`язку з відсутністю нотаріально засвідченої письмової згоди землевласника ( землекористувача) земельної ділянки.

Не погоджуючись з даним рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував таке.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 №2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до п. б ч.1 ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Частинами 1-3 ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни набувають права власності земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться, зокрема, у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (п. "в" ч. 3 ст. 116 ЗК України).

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Абзацом 2 ч.1 ст.123 ЗК України передбачено, що рішення про надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

На підставі ч.6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Отже, рішенню про затвердження проекту землеустрою і надання або відмову у наданні земельної ділянки у власність або користування передує отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо земельної ділянки та їх надання відповідному органу.

Відповідно до ч.8 ст.118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Згідно зі ст.186-1 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій цієї статті, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, - завірені ним копії проекту, а щодо земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, розробник подає оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на погодження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, а до органів, зазначених у частині третій цієї статті, - завірені ним копії проекту. Органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері. Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Частина 9 ст.118 ЗК України встановлює, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, умовою для виникнення обов`язку у відповідача прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою та надати земельну ділянку є отримання ним саме погодженого такого проекту.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 06.11.2019 у справі № 509/1350/17 оцінюючи ефективність обраного судом способу захисту зазначила, що суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок згідно з положеннями ст.50 Закону України від 22 травня 2003 року №858-IV "Про землеустрій" (далі - ЗУ №858-IV) включає:

завдання на розроблення проекту землеустрою;

пояснювальну записку;

копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності);

рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом);

письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду;

довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями;

матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки);

відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми та значними наслідками, які розташовані на земельній ділянці;

розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом);

розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом);

акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки);

акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки);

перелік обмежень у використанні земельних ділянок;

викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки);

кадастровий план земельної ділянки;

матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки);

матеріали погодження проекту землеустрою.

Отже, письмова згода землевласника (землекористувача), засвідчена нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством) є обов`язковою його складовою.

Згідно зі ст.30 ЗУ №858-IV погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом.

Відповідно до ч.6 ст.186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 1861 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Суд звертає увагу, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 2,0000 га, кадастровий номер :03:000:3395 в адміністративних межах села Затишок, Уманського району, Черкаської області, за межами населеного пункту, таких даних не містить.

Отже, вказані в спірному рішенні обставини підтверджені та правомірно враховані відповідачем.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивачеві відмовлено у задоволенні позовних вимог, відсутні підстави для розподілу судового збору згідно статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.2-6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення у повному обсязі складене 04.08.2020.

Суддя В.П. Тимошенко