Справа № 370/1430/20
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

05 серпня 2020 року м.Київ № 370/1430/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконною бездіяльності та дій та зобов`язання вчинити дії,

у с т а н о в и в:

04.08.2020, до Київського окружного адміністративного суду з Макарівського районного суду Київської області в порядку ст.29 КАСУ надійшла адміністративна справа №370/1430/20 за позовом ОСОБА_1 до Вільнянської сільської ради Макарівського району Київської області, Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання незаконною бездіяльності та дій, зобов`язання вчинити дії, яка згідно з витягом з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була розподілена на суддю Брагіну О.Є.

Відповідно до ч.1 ст.171 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши позовну заяву та документи, долучені до неї, суд приходить до висновку щодо необхідності відмови у відкритті провадження в адміністративній справі в частині заявлених позовних вимог, ураховуючи таке:

за приписами статті 19 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: 1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; 2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом; 6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони", за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України "Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень"; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Водночас, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори, які мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Публічно-правовий спір є видом правового спору, для якого характерні такі ознаки: спір виникає з публічно-правових відносин; сторонами спору є суб`єкти публічно-правових відносин, серед яких особливим правовим статусом наділені органи публічної адміністрації; сфера виникнення спору зумовлена реалізацією публічного інтересу; предметом спору є рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів публічно-правових відносин, які порушують або можуть порушити права, свободи та інтереси інших суб`єктів. Відповідно до положень КАС України, публічно-правовий спір як предмет адміністративної юрисдикції є адміністративною справою. Справі адміністративної юрисдикції притаманні такі ознаки: 1) це публічно-правовий спір, тобто спір принаймні між двома учасниками публічно-правових відносин щодо цих відносин; 2) хоча б однією зі сторін цього спору є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства в тому числі на виконання делегованих повноважень; 3) цей спір передано на вирішення адміністративного суду шляхом звернення з адміністративним позовом, за яким суд відкриває провадження.

До структури публічно-правового спору входять такі елементи: суб`єкти, предмет і підстави. Елементи публічно-правового спору визначають структуру позову як процесуального засобу захисту особою свого порушеного права. Під суб`єктами правового спору традиційно маються на увазі особи, між якими виник конфлікт з приводу реалізації їхніх прав та обов`язків у правовідносинах. Особливістю суб`єктів публічно-правового спору є те, що одним з його учасників, як правило, виступає орган публічної влади, його посадова або службова особа.

Суб`єктом владних повноважень у визначенні п.7 ч.1 ст. 4 КАСУ, є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ним владних управлінських функцій на основі законодавства, зокрема на виконання делегованих повноважень. Предметом публічно-правового спору є рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів публічно-правових відносин. Підставою публічно-правового спору визначають як його фактичну сторону, що позначає обставини спірної ситуації. Факти, що становлять підстави правового спору, поділяють на факти: а) що породжують суб`єктивні права однієї сторони і, відповідно, характеризують її поведінку у спорі; формують обов`язки протилежної сторони і її поведінку; до другої категорії віднесені спірні та безспірні факти. До третьої групи - факти правової характеристики правових відносин суб`єктів спору, тобто факти, що свідчать про правовий характер спору; факти легітимації, які визначають суб`єктів права як сторони правового спору; факти порушення прав, які характеризуються діями суб`єктів.

Як вбачається із змісту позовних вимог, ОСОБА_1 подала заяву до Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ НП Київської області, в якій просила внести до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань та притягнути до кримінальної відповідальності дирекцію ПП «Альтернатива-Новий Дім» та заборонити підприємству здійснювати проїзд сільськогосподарської техніки та ваговозів у нічний час з 21:00 годин до 07:00 годин. Заявниця також просила працівників поліції притягнути винних осіб до адміністративної відповідальності за обвал мосту та, ураховуючи надані нею докази стосовно власника техніки, внести відомості до ЄРДР за ст.254 Кримінального кодексу України.

Відповідач, ухиляючись від виконання покладених на нього ст.214 КПК України обов`язків по внесенню до ЄДРДР відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, перевів розгляд такої заяви у сферу переписки з позивачкою, у зв`язку з чим остання просить визнати незаконними відповіді Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області від 21.05.2020 р., 29.04.2020 р., 16.04.2020 р. №3032 та 3033, 18.03.2020 р. та зобов`язати Макарівське відділення поліції встановити власника великогабаритної та скласти стосовного нього протоколи про адміністративні правопорушення.

Дослідивши вказані вимоги, суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі в цій частині зокрема, щодо зобов`язання Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області провести ретельну перевірку за всіма її зверненнями щодо паркування великогабаритної сільськогосподарської техніки та створення шуму вказаною технікою з урахуванням фото, відеодоказів та відповіді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 7221.4/Н-3270.3/20/24.3 від 20.03.2020; визнання незаконними відповідей Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області від 21.05.2020 р., 29.04.2020 р., 16.04.2020 р. №3032 та 3033, 18.03.2020 р.; визнання незаконною бездіяльності та дій відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) та розпочати розслідування.

Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачена можливість оскарження бездіяльності слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄДРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відтак, відносини, які виникли між позивачкою та Макарівським відділенням Ірпінського відділу поліції ГУ НП в Київській області щодо допущення Макарівським ВП Ірпінського ГУ НП в Київській області бездіяльності по невнесенню відповідних відомостей до ЄДРДР, відмові у проведенні перевірки в межах відкритого кримінального провадження фактів, викладених у заяві ОСОБА_1 про правопорушення, встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, врегульовані Кримінально-процесуальним кодексом України, тому розгляд справ, пов`язаних з діями суб`єктів правоохоронних органів щодо невнесення до ЄДРСР відомостей про вчинені кримінальні правопорушення, непроведення слідчих та оперативно-розшукових дій, не покривається визначенням публічні правовідносини, а на цей спір не розповсюджується дія Кодексу адміністративного судочинства.

Суд підкреслює, що юрисдикція адміністративних судів не поширюється на спори, які мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства, - п.2 ч.2 ст.19 КАСУ.

Згідно п.1 ч.1 ст.170 КАСУ, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі, викладеного та, керуючись статтями 160, 161, 169, 170, 241, 243, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області (код 40108616, смт. Макарів Київської області, вул. Пушкіна, 4) в частині позовних вимог про визнання незаконною бездіяльності та дій Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області; зобов`язання Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області провести ретельну перевірку за всіма її зверненнями щодо паркування великогабаритної сільськогосподарської техніки та створення шуму вказаною технікою з урахуванням фото, відеодоказів та відповіді Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини № 7221.4/Н-3270.3/20/24.3 від 20.03.2020; визнання незаконними відповідей Макарівського відділення поліції Ірпінського відділу поліції ГУ Національної поліції Київської області від 21.05.2020 р., 29.04.2020 р., 16.04.2020 р. №3032 та 3033, 18.03.2020 р.

Роз`яснити позивачці, що повторне звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом з тим самим предметом і підставами та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали направити позивачці для відома.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали в порядку та строки, визначені 293,295 КАСУ.

Суддя Брагіна О.Є.