Справа № 639/3311/20
Суддя: Баркова Н. В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №639/3311/20
Провадження №2-а/639/60/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Радзимінського Ігоря Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2020 року позивач ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Радзимінського І.О., в якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК №2481590 від 03.05.2020 року про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч.2 ст. 122 КУпАП у розмірі 425,00 грн. Крім того, позовна заява містить клопотання позивача про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з вказаним адміністративним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він 03.05.2020 року приблизно о 18:00 год. знаходився на передньому пасажирському сидінні у автомобілі марки «Chevrolet Aveo» д.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 , знайомий таксист позивача та він же власник зазначеного транспортного засобу, який рухався по вулиці Жовтневої революції, 70, м. Харкова та здійснив поворот ліворуч на вул. Колодязну. Позивач вказує, що бачив, як водій здійснив повороту з поданням світлового сигналу лівим покажчиком повороту. Але надалі, вони почули сигнал поліцейського патрульного автомобілю з вимогою зупинити ТЗ. Водій ОСОБА_2 закінчив маневр (поворот ліворуч) та зупинився. Зупиняючись, ОСОБА_2 сказав позивачу, що у нього немає із собою водійського посвідчення, а тому попросив позивача пересісти на водійське сидіння, тому що він знав що позивач має при собі посвідчення водія, на що позивач, враховуючи той факт, що водій при ньому не порушував правила дорожнього руху, погодився. Отже після зупинки автомобіля водій ОСОБА_2 швидко вийшов з автомобіля, а позивач, не виходячи з машини, пересів на його сидіння. До позивача підійшли співробітники ДПП УПП у Харківській області, запитали куди пішов водій, позивач відповів, що саме він водій, та надав інспектору поліції своє водійське посвідчення. Інспектор УПП у Харківській області лейтенант поліції Радзимінський Ігор Олегович повідомив, що складатиме відносно позивача протокол про порушення ним п.9.2.6. ПДР України - здійснення повороту ліворуч без подання світлового сигналу лівим покажчиком повороту. Після чого, позивач сказав інспектору, що вони пожартували, позивач не був за кермом, він пасажир. Через кілька хвилин повернувся водій - ОСОБА_2 , який теж підтвердив інспектору, що саме він керував ТЗ, а ОСОБА_1 - дійсно пасажир, тому відносно ОСОБА_1 у цьому випадку неможливо складати протокол про порушення п. 9.2.6 ПДР України. Після цього водій ТЗ ОСОБА_2 також зазначив, що він ввімкнув лівий покажчик повороту перед здійсненням повороту ліворуч, на підтвердження його слів позивач та водій ОСОБА_2 попросили інспектора ознайомити їх з доказами порушення водієм п.9.2.6 ПДР, яке, зі слів інспектора, і стало причиною зупинки ТЗ. Ознайомившись на місці з доказами правопорушення (відеозапис з регістратора екіпажу № 3102 УПП у Харківській області) побачили, що запис з відеорегістратора екіпажу № 3102 УПП у Харківській області досить темний, а тому на ньому погано видно, але видно, що водій - ОСОБА_2 дійсно здійснив поворот ліворуч з поданням світлового сигналу лівим покажчиком повороту. Але, незважаючи на вищенаведене, інспектор УПП у Харківській області сказав, що його нічого не цікавить і він буде складати протокол саме на ОСОБА_1 . Як зазначає позивач, інспектор у його присутності не складав ні протоколу, ні постанови, він лише бачив, що інспектор щось пише у своєму автомобілі, однак інспектор не знайомив його з жодним складеним документом, отже позивач не мав можливості ці документи підписати. Враховуючі вищевикладене позивач вважає, що постанова серії ЕАК №2481590 від 03.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства, є необґрунтованою, протиправною, незаконною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з викладеним, позивач вимушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Радзимінського Ігоря Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення зазначених недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення даної ухвали.

На виконання ухвали суду від 10.06.2020 року позивачем вказані недоліки були усунуті та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до адміністративного суду - задоволено. Поновлено ОСОБА_1 пропущений строк на звернення до адміністративного суду. Прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Радзимінського Ігоря Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Призначено судове засідання.

В судове засідання 04.08.2020 року позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, просив суд не розглядати раніше подане клопотання про виклик свідків, позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач інспектор роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенант поліції Радзимінський Ігор Олегович у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав.

Відповідно до ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А саме, відповідно до ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях, а відповідно до п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (ст. 3 Закону).

Відповідно до ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно з п.11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліцейський, відповідно до ч.1 ст. 62 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. В свою чергу, інспектор є працівником Управління, тобто посадовою особою органів Національної поліції. Таким чином, інспектор має законні підстави здійснювати провадження у справі про адміністративне правопорушення та приймати рішення про застосування адміністративного стягнення за місцем його вчинення.

Статтею 222 КУпАП передбачено перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають органи Національної поліції, зокрема, розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 5 ст. 258 КУпАП передбачено, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

В свою чергу, Конституційний Суд України у рішенні від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої ст.276 КУпАП дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини 1 статті 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, виходячи з системного аналізу рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 1-11/2015, змісту ст.258 КУпАП станом на дату винесення рішення Конституційним Судом України, змісту ст.258 КУпАП України станом на дату винесення рішення по цій справі, суд вважає, що в разі заперечень особи, справа не може бути розглянута без певного часового інтервалу, достатнього для підготовки особи до захисту, тобто, не може бути розглянута безпосередньо на місці правопорушення.

Аналогічну правову позицію висловлено Вищим адміністративним судом України у справі №379/758/15-а (К/800/37207/15).

Суд також звертає увагу, що в Додатку №4 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, передбачено форму запрошення до підрозділу патрульної поліції для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ухвалі Жовтневого районного суду м. Харкова від 22.06.2020 року роз`яснено відповідачу його право подати відзив та наслідки ненадання відзиву, однак відповідач зазначеним правом не скористався, у зв`язку з чим суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Як вбачається з копії постанови серії ЕАК №2481590 від 03.05.2020 року, яка знаходиться в матеріалах справи, інспектором роти №3 батальйону №3 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Радзимінським Ігорем Олеговичем притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В тексті постанови зазначено обставини правопорушення, а саме, що 03.05.2020 року о 18 годині 10 хвилин у м. Харкові по вул. Жовтневої Революції, 70 водій, керуючи транспортним засобом «Chevrolet Aveo», державний номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту ліворуч при повороті, чим порушив п. 9.2. б ПДР - Порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху. До постанови додається Dashcam ed4d, ха01966 (а.с.7).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «ВАЗ 21099», д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 11).

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки оскаржувана постанова винесена безпосередньо на місці правопорушення, незважаючи на заперечення позивача, вона не може бути визнана правомірною. Крім того, у зв`язку з діями відповідача при складанні оскаржуваної постанови позивач був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що не спростовано відповідачем в судовому засіданні.

Як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, відповідачем при винесені постанови не було наведено перелік доказів, на яких ґрунтується висновок про скоєння саме позивачем адміністративного правопорушення, а також факту правопорушення, не надано доказів і суду під час розгляду даної справи. Відповідач повідомлявся про судове засідання, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не надавав та не довів правомірність винесеної постанови відносно позивача, наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що наявні всі правові підстави для задоволення позову ОСОБА_1 та скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, враховуючи правову позицію, викладену 18.03.2020 року в постанові Великої Палати Верховного Суду у справі №543/775/17, у зв`язку з задоволенням позову, з УПП в Харківській області ДПП підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Стягуючи судові витрати з УПП в Харківській області ДПП, суд виходить з положень ч.1 ст. 139 КАС України, відповідно до якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 139, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 139, 185, 222, 247, 251, 256, 258, 268 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про судовий збір», суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Радзимінського Ігоря Олеговича про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову, винесену інспектором роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Радзимінським Ігорем Олеговичем,про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2481590 від 03.05.2020 року на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП України, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, службова особа якого виступала відповідачем у справі - Департаменту патрульної поліції (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3), структурним підрозділом якого є Управління патрульної поліції у Харківській області, на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_4 виданий Жовтневим РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 23.05.2012 року, РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Інспектор роти №3 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Радзимінський Ігор Олегович, місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, буд. 315-А.

Повне рішення складено 04.08.2020 року.

Суддя Н.В.Баркова