Справа № 580/1317/20
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-08-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року справа № 580/1317/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В. розглянувши у порядку письмового провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправною та скасування вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Черкаській області, в якій просить:

- визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Черкаській області №Ф-3520-10 від 04.03.2020 на загальну суму 120646,61 грн., з яких - 101639,21 грн. та штраф - 19007,18 грн.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 22.04.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито загальне провадження в адміністративній справі.

У зв`язку з неявкою 30.07.2020 в судове засідання усіх учасників справи, керуючись положеннями ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд постановив ухвалу від 30.07.2020 здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що отримана вимога від 04 березня 2020 року № Ф-3520-10 підписана Настюк Наталією Вікторівною . Згідно відомостей з Єдиного держаного реєстру Настюк Наталія Вікторівна є керівником відокремленого підрозділу Головне управління ДПС у Черкаській області, саме управління у м. Черкасах Головного управління ДПС у Черкаській області.

В ЄДР щодо інформації про Головне управління ДПС у Черкаській області відсутня інформація про те, що вказана особа є керівником чи уповноваженою особою контрою чого органу також у сфері стягнення єдиного соціального внеску. Також на сайті Головне управління ДПС у Черкаській області відсутня інформація про те, що Настюк Н.В. входить до керівних органів відповідача чи є заступником керівника Головне управління ДПС у Черкаській області.

Відповідно вбачається, що вимога від 04 березня 2020 року № Ф-3520-10 підписана не уповноваженою особою і відповідно до положень ст. 19 Конституції України не може породжувати правових наслідків та є протиправною.

Позивач звернув увагу, що Черкаським окружним адміністративними судом прийнято рішення, що набрало законної сили 04 вересня 2019 року, від 03 травня 2019 року у справі №580/375/19 про часткове задоволення позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Позивач вважає, що скасовуючи вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 03.01.2019 №Ф-5127-17 в частині боргу із недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 103735 грн 09 коп., суд тим самим встановив факт заборгованості позивача за штрафними санкціями, штрафом пенею, станом на 03 травня 2019 року у розмірі 17637 грн 17 коп. - штрафу та 39 грн 54 коп. - пені, що загалом становить 17676,71 грн. На сьогодні позивач оскаржує вимогу від 04 березня 2020 року № Ф- 3520-10, яка жодного разу не формувалась та не надсилалась позивачеві.

Оскаржувана вимога вимогу від 04 березня 2020 року № Ф-3520-10 включає в себе штраф у розмір 19007,18 грн., що є штрафною санкцією визначеною у рішення від 07.08.2018 №, щодо розміру якої судовим рішенням у справі №580/375/19 встановлено часткове погашення.

Позивач зауважив, що до вимоги від 03.01.2019 №Ф-5127-17 включена сума штрафу 17637 грн 17 коп. та сума пені 39 грн 54 коп., що загалом становить 17676,71 грн та є меншою сумою штрафних санкцій ніж та, що вказана в оскаржуваній вимозі за цим позовом.

Більш того 04 лютого 2019 року, позивачем отримана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5127-17 в якій сума штрафу визначена у розмір 16719,11 грн, а сума пені 39,54 грн, що вказує на зменшення штрафної санкції, тобто їх погашення відповідачем.

В такому разі незрозуміло на підставі чого та яким чином у позивача, як платника єдиного внеску станом на 29 лютого 2020 року виникла та сформувалась штрафна санкція у розмірі 19007,18 грн., за оскаржуваною вимогою, як і незрозуміло у зв`язку із чим та на підставі чого сама оскаржувана вимога від 04 березня 2020 року № Ф-3520-10 прийнята.

За твердженням позивача, відповідно до положень ч. 8 ст. 25 Закону № 2464-VІ вказана сума 20116,84 грн., мала бути направлена на погашення наявної станом на 03 травня 2019 року (дату прийняти судом рішення у справі №580/375/19) заборгованості основної суми недоїмки у розмірі 103735 грн 09 коп. за вимогою від 19.11.2018 №Ф- та за вимогою від 04 лютого 2019 року№Ф-5127-17 щодо штрафу у розмірі 16719,11 грн. та пені у розмірі 39,54 грн., загалом на суму 16758,65 грн.

Позивач вважає, що в даному випадку вбачається безпідставне нарахування зобов`язань, а також подвійне нарахування одного і того ж зобов`язання та притягнення до відповідальності за одне і те саме порушення.

Також прийняття оскаржуваної вимоги за іншим порядковим номером, за яким відносно платника, жодна вимога не приймалась, є не лише формальним порушенням ст. 25 Закон № 2464-УІ та Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказ Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449.

Відповідач подав відзив на адміністративний позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що актом про результати документальної планової виїзної перевірки від 18.06.2018 №337/23-00-13-0214/ встановлено порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 7, ст. 8, ч. 8 ст. Закону № 2464, а саме не нараховано та не сплачено єдиний внесок за 2016 - 2017 роки на загальну суму 103 735,09 грн., у зв`язку з заниженням чистого оподатковуваного доходу, що є базою для нарахування єдиного внеску.

На підставі вищезазначеного акту ГУ ДФС у Черкаській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018 № Ф-, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.08.2018 №.

Відповідно до рішення Державної фіскальної служби України, прийнятого за розглядом скарги позивача встановлено, що вимога винесена не за встановленою формою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Однак, порушення не скасовує суму донарахованого єдиного внеску по суті. Таким чином, ГУ ДФС у Черкаській області сформовано нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 19.11.2018 № на суму 103735,09 грн., яку направлено поштою ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення та вручена 21.11.2018.

Враховуючи те, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 у справі № 580/375/19 скасовано вимогу від 03.01.2019 в частині боргу із недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 103 735,09 грн. вона вважається відкликаною.

Однак, судом зазначено, що сума недоїмки в розмірі 103735,09 грн. повинна стягуватися за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 19.11.208 року № Ф- прийнятою за актом перевірки. Таким чином, судом підтверджено фактичне існування заборгованості з єдиного внеску у сумі 103 735,09 грн., який рахувався за позивачем за наслідками проведення перевірки, про що не заперечується та не спростовується і в самій позовній заяві.

Станом на час формування оскаржуваної вимоги від 04.03.2020 №Ф-3520-10 недоїмка у сумі 103735,09 грн. зменшилась до 101 639,21грн. за рахунок наявної переплати у сумі 2095,88 грн.( станом на 14.02.2020року), яка потім у ввійшла, як основна сума недоїмки до оскаржуваної вимоги від 04.03.2020року № Ф-3520-10.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-3520-10 від 04.03.2020 сформована згідно даних ІС «Податковий блок» станом на 29.02.2020. ОСОБА_1 мав заборгованість у сумі 1206439,21, що нарахована за результатами документальної планової перевірки та згідно Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування затвердженої Наказом від 20.04.2015 року № 449.

Враховуючи те, що вимога № Ф-5127-17 від 03.01.2019 року відкликана, то оскаржуваній вимозі присвоєний новий номер №Ф-3520-10 програмними засобами ІС «Податковий блок».

На підставі цих даних та відповідно до пункту 3 розділу VI Інструкції про порядок нарахуванню і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 ГУ ДПС у Черкаській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.03.2020 № Ф-3520-10.

На підставі наведеного, відповідач вважає, що оскаржена вимога відображає реальну та не сплачену позивачем суму заборгованості з єдиного соціального внеску станом на 29.02.2020, тому просив відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив представник позивача наполягав на подвійному нарахуванні єдиного соціального внеску, тому просив позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, відповідач, встановивши на підставі акту перевірки заниження позивачем сплати єдиного внеску у період 2016-2017 року на загальну суму 103735 грн. 09 коп., виніс вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.08.2018 №Ф-, яка скасована рішенням ДФС України від 19.10.2018 №16/66/3/99-99-11-02-02-25 з підстав п. 4 Розділу VI Інструкції, що виразилось у не відповідності форми, при цьому дане порушення не скасувало саму суму донарахованого єдиного внеску.

В зв`язку із цим відповідачем 19.11.2018 винесено нову вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф- на суму 103735 грн. 09 коп., яку позивач оскаржив та рішенням ДФС України від 19.10.2018 №16/66/3199-99-99-11-02-02-25 суму донарахованого єдиного внеску не скасовано.

В подальшому 07.12.2018 відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5127-17 на суму 19007 грн. 18 коп.

Судом встановлено, що до вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2018 №Ф-5127-17 були включені: штраф у сумі 19007 грн. 18 коп. за рішенням відповідача № від 07.08.2018 та штраф за рішенням відповідача № від 05.10.2018 на суму 1023 грн. 79 коп. і пеня у розмірі 39 грн. 54 коп., з урахуванням сплачених сум ЄСВ.

Рішення відповідача № від 07.08.2018 оскаржене в адміністративному порядку до ДФС України на підставі скарги позивача від 17.09.2018, однак рішенням ДФС України від 19.10.2018 №16/66/3/99-99-11-02-02-25 воно залишено в силі.

Вказані обставини встановлені рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 у справі №580/375/19, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2019, тому набрало законної сили 04.09.2019. Як наслідок, зазначені обставини є встановленими та не підлягають доказуванню в силу приписів ч. 4 ст. 78 КАС України.

Отже, станом на 07.12.2018 позивач мав заборгованість зі сплати єдиного внеску у період 2016-2017 року на загальну суму 103735 грн. 09 коп. та заборгованість за штрафними санкціями у сумі 19007 грн. 18 коп., що складається зі штрафів за рішенням відповідача № від 07.08.2018 та штраф за рішенням відповідача № від 05.10.2018 на суму 1023 грн. 79 коп. і пені у розмірі 39 грн. 54 коп.

Зазначені суми заборгованості внесені до інтегрованої картки позивача 26.02.2020 та з урахуванням переплати в сумі 2095,88грн., несплаченою залишилась заборгованість в сумі 101639,20 грн. (103735,09-2095,88) та 19007 грн. 18 коп. за штрафними санціями, що загалом складає 120646,39 грн.

Як наслідок, на суму вказаної заборгованості відповідачем сформовано вимогу №Ф-3520-10 від 04.03.2020, в якій відображено суму боргу з ЄСВ в розмірі 120646,39 грн., в тому числі недоїмка 101639,20 грн. та 19007 грн. 18 коп. штрафи.

Твердження позивача, що сума штрафних санкцій є меншою судом відхиляються, оскільки позивач не довів скасування штрафу за рішенням відповідача № від 07.08.2018 та штрафу за рішенням відповідача № від 05.10.2018 на суму 1023 грн. 79 коп. і пені у розмірі 39 грн. 54 коп.

В контексті встановлених вище обставин суд враховує, що Закон №2464-VІ визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з положеннями частини другої статті 8 та статті 12 Закону № 2464-VI, єдиний внесок не входить до системи оподаткування. Завданнями центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є забезпечення адміністрування єдиного внеску шляхом його збору, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Відповідно до пунктів 4, 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є; фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №2464-VІ розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів для його зарахування. Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку (ч. ч. 5, 7 ст. 9 Закону №2464-VІ).

Відповідно до положень ч. 8 ст. 9 Закону №2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з частиною 11 статті 9 Закону № 2464-VІ у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Частиною 12 ст. 9 Закону №2464-VІ передбачено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 25 Закону №2464-VІ у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

За рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення (ч. 6 ст. 25 Закону №2464-VІ).

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року №449 (далі Інструкція №449).

Згідно з п.1 розділу VII Інструкції №449, за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно з п. 6 розділу VI Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо:

сума боргу (недоїмки), зазначена у вимозі, погашається платником, органами державної виконавчої служби або органами Казначейства - у день, протягом якого відбулося таке погашення суми боргу (недоїмки) в повному обсязі;

орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки);

вимога органу доходів і зборів про сплату боргу (недоїмки) скасовується судом - у день набрання судовим рішенням законної сили;

борг (недоїмка) списується у випадках, передбачених статтею 25 Закону, в порядку, визначеному пунктами 9 - 11 цього розділу, - у день прийняття органом доходів і зборів рішення про списання боргу (недоїмки) відповідно до частини сьомої статті 25 Закону;

Враховуючи, що судовим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 03.05.2019 у справі №580/375/19, яке набрало законної сили 04.09.2019, скасовано вимогу №Ф-5127-17 від 03.01.2019, вона вважається відкликаною.

Будь-якої іншої заборгованості за попередніми вимогами №Ф- від 19.11.2018 та від 07.12.2018 №Ф-5127-17 позивач сплачувати не повинен, оскільки вимога №Ф-3520-10 від 04.03.2020 сформована з урахуванням судового рішення від 03.05.2019 у справі №580/375/19, тому усі попередні вимоги вважаються відкликаними.

За таких обставин, суд констатує ту обставину, що станом на момент формування вимоги №Ф-3520-10 від 04.03.2020, позивач мав суму боргу з ЄСВ в розмірі 120646,39 грн., в тому числі недоїмка 101639,20 грн. та 19007 грн. 18 коп. штрафи, тому зазначена вимога оформлена правомірно і скасуванню не підлягає.

Щодо повторного включення відповідачем 02.03.2020 до інтегрованої картки позивача суми боргу 103735,10 грн. та формування вимоги №Ф-3520-10 від 04.06.2020 на суму 221261,48 грн., суд зазначає, що позивачем не оскаржуються зазначені дії відповідача, тому вони не є предметом судового розгляду та судом не оцінюються.

Предметом даного спору є виключно вимога про сплату боргу з ЄСВ №Ф-3520-10 від 04.03.2020.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Сплачену суму судового збору залишити за позивачем.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» та п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя В.В. Гаращенко