Справа № 380/4377/20
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/4377/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в :

04.06.2020 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 61022, м.Харків, майдан Свободи, 5) (далі - відповідач, Шевченківський відділ ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ про арешт коштів боржника від 26.05.2020, що постановлена в межах виконавчого провадження №62186372.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує на те, що у провадженні Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ перебуває виконавче провадження №62186372 з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення LV від 20.02.2020, прийнятої Управлінням безпеки міста Львівської міської ради. З листа ПАТ КБ «Приватбанк» від 27.05.2020 позивачу стало відомо, що на підставі постанови державного виконавця від 26.05.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №62186372 накладено арешти на банківські рахунки НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 , які використовуються позивачем для отримання заробітної плати та реалізації його фінансових прав. Вказує, що з матеріалами виконавчого провадження він не ознайомлений, копії постанов державного виконавця на адресу позивача не надходили.

Позивач зазначає, що предметом стягнення за виконавчим провадженням №62186372 є штраф за порушення Правил дорожнього руху України, розмір якого становить 510 грн. та є незначним. Вважає постанову державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ про арешт коштів боржника ВП №62186372 від 26.05.2020 протиправною та такою, що постановлена з порушенням норм матеріального права. Накладення арешту на всі грошові кошти, що містяться на вказаних рахунках суперечать визначеним Законом України «Про виконавче провадження» засадам виконавчого провадження, зокрема співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Вважаючи у зв`язку із цим свої права та інтереси порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом з метою їх захисту. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 05.06.2020 позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху.

Ухвалами від 05.06.2020 та від 15.06.2020 суд повернув заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у даній справі без розгляду.

Ухвалою від 15.06.2020 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі, зобов`язав відповідача надіслати на адресу суду копію матеріалів виконавчого провадження ВП №62186372. Судове засідання призначено на 28.07.2020.

В судовому засіданні 28.07.2020 судом оголошено перерву до 04.08.2020 у зв`язку з неявкою відповідача та невиконанням вимог ухвали суду щодо надання копій матеріалів виконавчого провадження.

04.08.2020 на адресу суду від Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ надійшов відзив на позовну заяву та копії матеріалів виконавчого провадження №62186372. Відзив обґрунтований тим, що оскаржувана постанова прийнята державним виконавцем в межах виконавчого провадження з примусового виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення LV від 20.02.2020, в порядку та відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження». З цих підстав вважає позов необґрунтованим та просить відмовити в задоволенні такого повністю.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві. Просив суд позов задовольнити повністю.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання. Подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Ухвалою від 04.08.2020 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

На підставі заяви Управління безпеки міста Львівської міської ради №3-3-0003-4455 від 20.05.2020 державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ 26.05.2020 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62186372 з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення LV від 20.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення Правил дорожнього руху України. Розмір стягнення за вказаним виконавчим документом становив 510,00 грн.

Цього ж дня в межах виконавчого провадження №62186372 державним виконавцем винесено постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 51,00 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в розмірі 100,00 грн.

Крім цього, постановою державного виконавця ВП №62186372 від 26.05.2020 про арешт коштів боржника накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 . Копії постанови направлено на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

З пояснень позивача та електронних листів ПАТ КБ «Приватбанк» судом встановлено, що вказана постанова державного виконавця прийнята банком до виконання та зупинено видаткові операції за рахунками ОСОБА_1 № НОМЕР_3 та № НОМЕР_2 , відкритих у ПАТ КБ «Приватбанк».

Вважаючи свої права порушеними оскаржуваною постановою позивач звернувся до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у вказаному Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюються примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 8 ч.1 ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, засад співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відповідно до п.6 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» примусовому виконанню підлягають, зокрема, постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.2 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Згідно з ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

З аналізу наведених норм слідує, що державний виконавець має право накласти арешт на кошти боржника лише у розмірі суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Як слідує з матеріалів справи, розмір суми стягнення, з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження становить 661,00 грн., з яких: 510,00 грн. - розмір стягнення за постановою по справі про адміністративне правопорушення LV від 20.02.2020 про накладення на ОСОБА_1 штрафу за порушення Правил дорожнього руху України; 51,00 грн. - виконавчий збір та 100,00 грн. - витрати виконавчого провадження.

Проте, судом встановлено, що державним виконавцем Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ винесено постанову ВП №№62186372 від 26.05.2020, якою накладено арешт на всі грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 .

Таким чином, із встановлених вище обставин та наявних доказів слідує, що накладення державним виконавцем арешту на всі грошові кошти, що містяться на рахунках ОСОБА_1 , без обмеження сумою стягнення, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, суперечить ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» та засадам виконавчого провадження, зокрема співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

Відтак, суд вважає, що постанова відповідача про арешт коштів боржника ВП №62186372 від 26.05.2020 є протиправно, оскільки прийнята без врахування положень ч.3 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження».

При цьому, відповідачем не надано суду доказів на спростування доводів позивача та в обґрунтування правомірності прийняття ним оскаржуваної постанови.

В той же час, позивач довів обґрунтованість позовних вимог належними та допустимими доказами.

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене суд вважає, що оскаржувана постанова державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Харків Східного міжрегіонального управління МЮ про арешт коштів боржника від 26.05.2020, що постановлена в межах виконавчого провадження №62186372 прийнята не у спосіб, що визначений Конституцією України та законами України, а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України на користь позивача з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн. сплачений згідно з квитанцією №МР_АВ1405999КМR_14032268 від 04.06.2020840 від 05.06.2019.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 73-76, 242, 244, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повістю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про арешт коштів боржника від 26.05.2020, що постановлена в межах виконавчого провадження №62186372.

Стягнути з Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Харків Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, місцезнаходження: 61022, м.Харків, майдан Свободи, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.І. Кузан