Справа № 420/2259/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 липня 2020 р. м.Одеса Справа № 420/2259/19

Головуючий в 1 інстанції: Гусев О.Г.

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Осіпов Ю.В., розглянувши розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Ремонтно-будівельна дільниця «Одесголовпостач» до Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2019 року адміністративний позов ПрАТ «Ремонтно-будівельна дільниця «Одесголовпостач» задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 08.04.2019 року, № від 08.04.2019 року, № від 08.04.2019 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 08.04.2019 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 08.04.2019 року.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, представник ГУ ДФС в Одеській області 03.07.2019 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду (Запорожана Д.В.) від 19.07.2020р. зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що по справі не сплачено судовий збір (державне мито). Апелянту надано 10-тиденний строк з моменту отримання копії ухвали від 19.07.20р. для усунення зазначених у ній недоліків.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019р. вказану апеляційну скаргу було повернуто апелянту, у зв`язку з невиконанням ухвали від 19.07.2019р.

05.06.2020р. на вказане рішення суду 1-ї інстанції представник ГУ ДФС в Одеській області подав апеляційну скаргу, та окремо, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Ухвалою судді П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2020р., зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана із значним пропуском встановленого законодавством строку, та у зв`язку з тим, що по справі не сплачено судовий збір та надано апелянту строк для усунення зазначених недоліків.

Вказану ухвалу від 15.06.2020р., апелянтом було отримано 22.06.2020 року, що підтверджується поштовим повідомленням.

23.07.2020р. до суду апеляційної інстанції надійшла заява-клопотання від представника ГУ ДФС в Одеській області, про поновлення строку на апеляційне оскарження та відстрочення строку сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається, зокрема, на своє право на апеляційне оскарження рішення суду 1-ї інстанції, одночасно зазначаючи, що перша апеляційна скарга була подана у встановлений законодавством строк та повернута з причин не сплати судового збору, та звертає увагу суду на те, що апелянтом здійснювались усі можливі процесуальні дії для апеляційного оскарження даного рішення суду.

Стосовно клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку апеляційного оскарження.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, п.2 ч.3 ст.2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у ст. 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Отже, органи державної влади, маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Згідно з положеннями ч.1 ст.45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку та, відповідно, підставою для поновлення зазначеного строку.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням Державної фіскальної служби України з Державного бюджету України та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не звільняють контролюючий орган від обов`язку своєчасної сплати судового збору, а тому підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження в даному випадку відсутні, а клопотання апелянта в цій частині задоволенню не підлягає.

При цьому, слід звернути увагу, що аналогічної правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, у своїх ухвалах від 16.05.2018 року по справі №820/3345/17, від 15.05.2018 року по справі №826/10848/16, від 03.02.2020 року по справі № 340/661/19.

Стосовно клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору, судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України та ч.1,2 ст.8 ЗУ «Про судовий збір», суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Однак, відсутність коштів у державного органу не є достатньою та беззаперечною підставою для звільнення його від виконання обов`язку щодо сплати судового збору.

До того ж, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, звільнення від сплати чи відстрочення стороні сплату судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Також, відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22.05.2015р. №484-VІІІ зобов`язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Крім того, постановою Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011р. №3674-VI «Про судовий збір» від 23.01.2015р. №2 судам роз`яснено, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

За таких обставин, клопотання апелянта про відстрочення сплати судового збору не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно з ч.2 ст. 298 КАС України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.296 цього Кодексу, застосовуються положення ст.169 цього Кодексу, частиною першою якої, в свою чергу, передбачено, що залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, вважаю, що по справі є усі підстави для задоволення клопотання в частині продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, щодо сплати судового збору, з огляду на наявність на те поважних причин.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 121, 298, 325, 329 КАС України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Продовжити апелянту строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги на 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов