Справа № 520/4708/2020
Суддя: Чудних С.О.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р. № 520/4708/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чудних С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Хмелівської Н.М.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Чередниченко О.О.,

представника відповідача - Тищенко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції Грищенка Андрія Олександровича, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 31.03.2020 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби;

- поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 01.04.2020;

- стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по день фактичного поновлення на службі в Національній поліції України;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що накази Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2020 № 143 та від 31.03.2020 № 68 о/с є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті з порушенням норм чинного законодавства. Позивач зазначив, що звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Відповідачем в ході службового розслідування не встановлено належними та допустимими доказами порушення позивачем службової дисципліни. Фактично Головним управлінням Національної поліції в Харківській області притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення корупційного правопорушення. Так, на думку відповідача, позивач разом із ОСОБА_2 , не дочекавшись команди керівництва, не повідомивши про завершення виконання наказу керівника про відпрацювання інформації щодо ймовірних фактів розкладання наркотичної речовини, самовільно здійснили виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс" до м. Харкова, а потім до смт Пісочин Харківського району Харківської області, використавши його у власних цілях, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, а саме використавши свої службові повноваження з метою одержання неправомірної вигоди. Поряд із тим, при проведенні службового розслідування відповідачем не встановлено та не підтверджено факту використання службового становища в особистих інтересах, а саме одержання або вимагання неправомірної вигоди. Крім того, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 самовільно залишив місце відпрацювання території. Поряд із тим, 31.01.2020 позивач, при відпрацюванні інформації щодо ймовірних фактів розкладання наркотичної речовини, телефонував т.в.о. начальника СКП ОСОБА_8 та повідомляв про хід виконання його наказу, зокрема повідомив, що через опади всі промокли і те, що велика імовірність, що ніхто не прийде розкладати чи забирати наркотичні засоби, а також про те, що є необхідність у перевірці отриманої оперативної інформації. На що керівником було надана відповідь про прийняття рішення самостійно відповідно до обставин. Після цього, через півгодини всі поліцейські, які були задіяні на вказаних заходах розійшлися. Про завершення виконання наказу керівника про відпрацювання інформації щодо ймовірних фактів розкладання наркотичної речовини ОСОБА_1 також повідомив до чергової частини Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, а саме оперативного чергового Люботинського ВП ОСОБА_13 Отже, твердження відповідача про самовільне залишення місця відпрацювання території, використання службового автомобіля у власних цілях, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджується належними доказами.

Ухвалою суду від 14.04.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 23.06.2020 закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовні вимоги у повному обсязі та просили суд позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, надав письмовий відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що виданню оскаржуваних наказів слугувало службове розслідування, яким підтверджено факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог п. 4 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не дочекавшись команди керівництва та не повідомивши про завершення відпрацювання, самовільно залишили територію м. Люботин Харківської області та здійснили виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), до м. Харків, а потім до смт Пісочин Харківського району Харківської області, чим допустили порушення вимог п. 2 розділу III Порядку використання і оберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, а саме використовували службовий автомобіль для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, у власних цілях. Крім цього, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у порушення вимог ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", використовували свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди для себе або інших осіб, у тому числі використовуючи службовий автомобіль в приватних інтересах, що у подальшому призвело до надзвичайної події за їх участі. Таким чином, за результатами проведення службового розслідування встановлений факт скоєння позивачем дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні ним вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із чим накази є законними, а тому представник відповідача просив суд залишити позов без задоволення.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши наявні матеріали, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у Головному управління Національної поліції Харківської області на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області.

Як вбачається із рапорту начальника УКЗ ГУНП в Харківській області, 01 лютого 2020 року до УКЗ ГУНП в Харківській області надійшла інформація про те, що працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, спільно з працівниками Харківського управління НПУ під процесуальним керівництвом прокуратури Харківської області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 30.01.2020 до ЄРДР № 0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України затримано старших оперуповноважених СКП Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітанів поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які 31.01.2020 о 22.40, перебуваючи у салоні службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (синьому фоні), поблизу будинку, розташованого за адресою: вул. Річкова, 5, смт Пісочин Харківського району Харківської області, отримали неправомірну грошову винагороду у розмірі 1000 доларів США від громадянина Б. за непритягнення його до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 от. 186 КК України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 03.02.2020 № 272 за вказаним фактом призначено службове розслідування та відсторонено капітана поліції ОСОБА_1 від виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування.

Службовим розслідуванням встановлено, що 28.01.2020 о 17.56 до Люботинського відділення поліції від оператора служби "102" надійшло повідомлення про те, що 28.01.2020 о 17.20 за адресою: АДРЕСА_1 , двоє чоловіків відкрито заволоділи мобільним телефоном, двома планшетами, велосипедом та іншими особистими речами ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄО Люботинського відділення поліції від 28.01.2020 № 641). На місце події негайно були направлені наряди Люботинського відділення поліції під керівництвом т.в.о. начальника сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 та начальника Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_21 По "гарячих слідах" було встановлено ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яких було запрошено до Люботинського відділення поліції для з`ясування обставин даної події. Цього ж дня відомості за даним фактом слідчим відділом Люботинського відділення поліції було внесено до ЄРДР № 0000053 за ч. 2 ст. 186 КК України.

Також, службовим розслідуванням встановлено, що 31.01.2020 близько 22.40 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 під час зустрічі з ОСОБА_7 у салоні службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), який перебував поблизу будинку, розташованого за адресою: вул. Річкова, 5, смт Пісочин Харківського району Харківської області, одержали від неї обумовлену неправомірну вигоду в розмірі 1000 доларів США, після чого цього ж дня о 22.49 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було затримано співробітниками правоохоронних органів у порядку вимог ст. 208 КПК України.

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 надав письмові пояснення в межах проведення службового розслідування, відповідно до яких зазначив, що 31.01.2020 близько 16.45 від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 він отримав усну вказівку на прибуття до м. Люботин пров. Озерний для відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. По прибутті за вказаною адресою він отримав короткий інструктаж від ОСОБА_8 , після чого разом з оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_22, старшим оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_10 залишилися на відпрацюванні вказаної території, а ОСОБА_8 з місця поїхав. Через 30-40 хвилин до них приєднався старший оперуповноважений СКП капітан поліції ОСОБА_2 , а близько 18.30-18.50 оперуповноважений СКП лейтенант поліції ОСОБА_23 У період до 20.00 ним було здійснено неодноразові доповіді в телефонному зв`язку т.в.о. начальника СКП ОСОБА_8 з приводу оперативної обстановки за вказаним відпрацюванням. У цей же час за проханням старшого оперуповноваженого СКП ОСОБА_10 ним було повідомлено ОСОБА_8 про необхідність ОСОБА_10 поїхати додому за сімейними обставинами. Окрім нього, він неодноразово доповідав про можливу недоцільність відпрацювання вказаної інформації на даний час, оскільки поблизу можливого місця закладок постійно з`являлись місцеві мешканці та через погодні умови вони всі вимокли, та можливе подальше відпрацювання вказаної інформації 01.02.2020 зранку. Після цього він отримав усну вказівку від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 на прийняття рішення самостійно залежно від ситуації, яка склалась, та можливості залишити вищевказану адресу у зв`язку з недоцільністю продовження відпрацювання. Через 20-30 хвилин вказані заходи було припинено. Також т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_8 ним було здійснено доповідь з приводу отримання оперативної інформації від можливого кандидата в оперативний контакт та припинення подальшого відпрацювання вказаної інформації. Після цього ним разом з ОСОБА_2 , з метою отримання оперативної інформації від ОСОБА_6 було здійснено виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), до смт Пісочин. По приїзду за вказаною адресою ОСОБА_6 поставив перед ними умову відвезти його за гострою необхідністю до його матері, яка на той час працювала в м. Харків по вул. Пермська, а вже після цього останній мав надати оперативну інформацію. Було прийнято рішення, з метою отримання оперативної інформації, відвезти ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 м. Харків. Після приїзду за вказаною адресою від матері останнього надійшла інформація стосовно того, що її син їй щось розповів важливе, проте вона не може вказану інформацію розповісти на робочому місці та попросила дочекатися її біля їх будинку та що їй потрібна саме їх допомога. Після цього він та ОСОБА_2 поїхали до смт Пісочин, а ОСОБА_6 разом з матір`ю залишилися в м. Харків. Цього ж вечора близько 22.30-22.50 з метою отримання оперативної інформації відбулася зустріч між ним, ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_6 на вул. Річній смт Пісочин та в подальшому відбулися події, які мають відношення до матеріалів кримінального провадження № 0000068 від 30.01.2020, з приводу яких він бажає надавати пояснення інше після завершення досудового розслідування. Крім цього, вранці 31.01.2020, точного часу він не пам`ятає, ним особисто на ім`я начальника Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Жидовцева Я.В. було складено рапорт щодо надання можливості використання службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), у зв`язку зі службовою необхідністю поза межами робочого часу. Де точно залишив рапорт, він не пам`ятає, можливо у черговій частині Люботинського відділення поліції. Про подальшу долю рапорту йому невідомо.

Висновком службового розслідування від 20.02.2020 ухвалено за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилось у порушенні вимог п. 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків до старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

На підставі вищевказаного наказу 31.03.2020 Головним управлінням Національної поліції в Харківській області прийнято наказ № 68 о/с про звільнення капітана поліції ОСОБА_1 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Не погоджуючись із наказами Головного управління Національної поліції в Харківській області від 20.02.2020 № 143 та від 31.03.2020 № 68 о/с ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.

Перевіряючи правомірність оскаржуваних позивачем наказів про звільнення зі служби за вчинення дисциплінарного проступку, суд виходить з того, що правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію".

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Статтею 64 Закону України "Про Національну поліцію" визначена Присяга працівника поліції.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 19 Закону України "Про Національну поліцію" у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджений Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частин 1-4 статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до частини 7 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3)сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У відповідності до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Водночас, дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони

При цьому, пунктом 6 та 10 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" передбачає дві самостійні підстави для звільнення зі служби в поліції: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України та у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с капітана поліції ОСОБА_1 звільнено за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Підставою для видачі наказу по особовому складу став наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Отже, для встановлення правомірності звільнення позивача зі служби в поліції, необхідно дослідити чи були правові підстави для винесення наказу про застосування до лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім видом дисциплінарного стягнення.

Як слідує, з наказу №143, такий винесено за порушення позивачем вимог пунктів 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків.

Таким чином, підставою для прийняття оскаржуваного наказу та звільнення позивача із органів Головного управління Національної поліції України став факт порушення ОСОБА_1 службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу керівника та використанні службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції.

Поряд із тим, суд критично оцінює такі доводи відповідача, з огляду на наступне.

Згідно з статтею 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, у разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник призначає службове розслідування, про що видає наказ.

При цьому, службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій.

Дискредитація (від французького слова discrediter - підривати довіру) - це підрив довіри когось, приниження чиєїсь гідності, авторитету. Складові цього поняття тісно пов`язані з морально-етичними нормами.

Отже, вчинки, що дискредитують працівників поліції та власне органи Національної поліції, пов`язані насамперед з низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Тому під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника , що мають бути доведені у визначеному порядку.

Як слідує з матеріалів справи, фактично висновок про наявність в діях позивача вчинку, який слугував підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення був зроблений за результатами службового розслідування проведеного за фактом внесення відомостей до ЄРДР за № 0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України.

Суд відмічає, що при проведенні службового розслідування, за наявності ознак кримінального правопорушення, в разі прийняття рішення про звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України, обов`язково повинні бути встановлені інші порушення дисципліни, відмінні від тих, які інкримінуються в рамках кримінального провадження.

В наказі відповідач вказує, що позивач порушив пункти 1 та 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 2 розділу ІІІ Порядку використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.2017 № 757, ст. 22 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1 своїх службових обов`язків.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: п. 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; п. 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; п. 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Як зазначив відповідач, ОСОБА_1 , не дочекавшись команди керівництва та не повідомивши про завершення відпрацювання, самовільно залишив територію м. Люботин Харківської області та здійснив виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому зоні), до м. Харків, а потім до смт Пісочин Харківського району Харківської області, отже, використав службовий автомобіль для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, у власних цілях, а саме отримання неправомірної вигоди.

Поряд із тим, як пояснив ОСОБА_1 у судовому засіданні та у письмових поясненнях 31.01.2020 близько 16.45 він від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 отримав усну вказівку на прибуття до м. Люботин пров. Озерний для відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. Прибувши за вказаною адресою він отримав короткий інструктаж від ОСОБА_8 , після чого разом з оперуповноваженим СКП капітаном поліції Григоренком Д.В., старшим оперуповноваженим СКП капітаном поліції ОСОБА_10, старшим оперуповноважений СКП капітаном поліції ОСОБА_24, оперуповноваженим СКП лейтенантом поліції ОСОБА_23 залишилися на відпрацюванні вказаної території. Він зазначив, що неодноразово доповідав про можливу недоцільність відпрацювання вказаної інформації на даний час, оскільки поблизу можливого місця закладок постійно з`являлись місцеві мешканці та через те що на вулиці йде дощ та всі оперуповноважені вимокли, та можливе подальше відпрацювання вказаної інформації 01.02.2020 зранку. Після цього він отримав усну вказівку від т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 на прийняття рішення самостійно залежно від ситуації, яка склалась, та можливості залишити вищевказану адресу у зв`язку з недоцільністю продовження відпрацювання. Через 20-30 хвилин вказані заходи було припинено. Також т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_8 ним було здійснено доповідь з приводу отримання оперативної інформації від можливого кандидата в оперативний контакт та припинення подальшого відпрацювання вказаної інформації. Після цього ним разом з ОСОБА_2 , з метою отримання оперативної інформації від ОСОБА_6 було здійснено виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), до смт Пісочин. По приїзду за вказаною адресою ОСОБА_6 поставив перед ними умову відвезти його за гострою необхідністю до його матері, яка на той час працювала в м. Харків по вул. Пермська, а вже після цього останній мав надати оперативну інформацію. Було прийнято рішення, з метою отримання оперативної інформації, відвезти ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 м. Харків. Після приїзду за вказаною адресою від матері останнього надійшла інформація стосовно того, що її син їй щось розповів важливе, проте вона не може вказану інформацію розповісти на робочому місці та попросила дочекатися її біля їх будинку та що їй потрібна саме їх допомога. Після цього він та ОСОБА_2 поїхали до смт Пісочин, а ОСОБА_6 разом з матір`ю залишилися в м. Харків. Цього ж вечора близько 22.30-22.50 з метою отримання оперативної інформації відбулася зустріч між ним, ОСОБА_2 та матір`ю ОСОБА_6 на вул. Річній смт Пісочин та в подальшому відбулися події, які мають відношення до матеріалів кримінального провадження № 0000068 від 30.01.2020, з приводу яких він бажає надавати пояснення інше після завершення досудового розслідування. Крім цього, вранці 31.01.2020, точного часу він не пам`ятає, ним особисто на ім`я начальника Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції Жидовцева Я.В. було складено рапорт щодо надання можливості використання службового автомобіля "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), у зв`язку зі службовою необхідністю поза межами робочого часу. Де точно залишив рапорт, він не пам`ятає, можливо у черговій частині Люботинського відділення поліції. Про подальшу долю рапорту йому невідомо.

У судовому засіданні 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_13 зазначив, що 31.01.2020 він заступив на чергування в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. Близько 18:00 години ОСОБА_1 подзвонив до чергової частини та повідомив, що він знаходиться в Люботині на відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. ОСОБА_1 повідомив, що вони затримуються на завданні, оскільки є оперативна інформація, яку необхідно відпрацювати на службовому авто, а тому, можливості повернути вчасно до Люботинськогоу відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області службовий автомобіль не має. ОСОБА_13 зазначив, що відмітка у журналі про те, що ОСОБА_1 подзвонив до відділку та попередив про те, що вчасно не зможе повернути службовий автомобіль до відділку не ставиться, поряд із тим, ОСОБА_13 передзвонив до керівництва, а саме до начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_8 та повідомив його про вказані обставини. Рапорт про відсутність автомобіля в поза робочий час ним не складався.

Також, у судовому засідання 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_10 зазначив, що працював разом із ОСОБА_1 в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. В кінці січня вони знаходились на роботі, ближче к кінцю робочого дня надійшло повідомлення про імовірне розповсюдження наркотичних "закладок" на території Люботина. Разом із ОСОБА_1 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 вони відпрацьовували вказівку від керівництва - заступника начальник СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_8, яка надійшла у усній формі та відпрацьовували дану інформацію. Старшим за усною вказівкою керівництва був ОСОБА_1 . Після 18:00 години за сімейними обставинами ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_1 , що за сімейними обставинами йому необхідно покинути місце відпрацювання. На що, ОСОБА_1 сказав, що спочатку треба довести до відома начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 Грищенко А .О. , за присутності ОСОБА_10 , зателефонував ОСОБА_8 та повідомив останньому, що за сімейними обставинами ОСОБА_10 необхідно покинути місце відпрацювання. Крім того, запитав у ОСОБА_16 скільки часу оперуповноваженим необхідно залишатись на відпрацюванні. На що ОСОБА_8 сказав, що ОСОБА_10 може залишити місце відпрацювання, а йому на зміну приїде ОСОБА_17 , також сказав щоб оперуповноважені ще близько години були на відпрацюванні, а потім, дивлячись на обстановку самостійно приймали відповідне рішення. Вказану розмову ОСОБА_1 з ОСОБА_8 ОСОБА_10 добре чув та чув усі відповіді ОСОБА_8 на питання ОСОБА_1 через гучний динамік мобільного пристрою ОСОБА_1 .

Також, у судовому засідання 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_14 зазначив, що працював разом із ОСОБА_1 в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. В січні 2020 року йому подзвонив ОСОБА_8 і сказав, щоб вони з ОСОБА_10 їхали за викликом на завдання по відпрацюванню інформації щодо затримки людини, що розкладає "наркотичні закладки". Прибувши за вказаним місце, ОСОБА_14 та ОСОБА_10 отримали вказівку від ОСОБА_8 не те, щоб вони йшли у вантажний автомобіль, що знаходиться біля лавки, під якою і знаходяться "закладки", а чекали на людину, яка за ними прийде. Після чого, ОСОБА_8 поїхав, а старшим залишив ОСОБА_1 та зазначив, що всі накази і рішення приймає він. Після 18:00 години за сімейними обставинами ОСОБА_10 поїхав, а його змінив ОСОБА_18 зазначив, що була зима, погані погодні умови, вони замерзли, тим більше автомобіль знаходився біля самої лавки, із автомобіля їх було добре видно, а тому була мала вірогідність того, що хтось прийде і буде шукати наркотичні речовини. Місце відпрацювання вони покинули всі разом. Зазначив, що вказівки оперуповноваженим даються у усній формі.

У судовому засіданні 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_17 зазначив, що він заступив на чергування в складі слідчо-оперативної групи Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. Ввечері ОСОБА_1 подзвонив до нього та повідомив, що вони відпрацьовують інформацію щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин. Зазначив, що по дорозі він побачив службовий автомобіль ОСОБА_1 . Проїхав до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та сидів з ними у автомобілі та спостерігали за вулицею. Надалі ОСОБА_1 сказав, щоб ОСОБА_17 йшов до автомобіля, у якому знаходиться ОСОБА_14 та надалі вів спостереження за вулицею разом із ним. Надалі ОСОБА_1 як старший групи надав всім розпорядження щодо завершення вказаного відпрацювання. Місце відпрацювання вони покинули всі разом на його службовому автомобілі. Потім, ОСОБА_17 висадив біля службового автомобіля ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і поїхав у відділок.

Також, у судовому засідання 23 липня 2020 року свідок ОСОБА_2 зазначив, що працював разом із ОСОБА_1 в Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області. 31 січня 2020 року отримав команду від ОСОБА_1 відповідно до якої згідно до усної вказівки ОСОБА_8 оперуповноважені Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області Грищенко А.О., ОСОБА_10 , ОСОБА_14 та ОСОБА_2 направлені по відпрацюванню інформації щодо виявлення осіб, що розкладають "наркотичні закладки". Після 18:00 години за сімейними обставинами ОСОБА_10 за погодженням ОСОБА_8 поїхав, а його змінив ОСОБА_19 . Під час вказаної розмови ОСОБА_1 з ОСОБА_8 останній сказав, що оперуповноважені мають ще близько години побути на місці відпрацювання та далі можуть покинути вказане місце. Потім, близько 20:00 години ОСОБА_1 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про погані погодні умови та про можливе подальше відпрацювання вказаної інформації зранку. Надалі ОСОБА_1 як старший групи надав всім розпорядження щодо завершення вказаного відпрацювання. Місце відпрацювання вони покинули всі разом на службовому автомобілі, який був закріплений за ОСОБА_17 . Потім, ОСОБА_17 висадив біля службового автомобіля, що закріплений за ОСОБА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Далі, ОСОБА_1 подзвонив до оперативного чергового чергової частини ОСОБА_13 та повідомив про необхідність відпрацювання оперативної інформації у смт Пісочин на службовому автотранспорті. Також зазначив, що в даному випадку розпорядження та накази керівництва давались в усній формі.

У судове засідання свідок ОСОБА_8 не прибув, поряд із тим, у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_8 , які були надані ним в ході проведення службового розслідування. Так, із вказаним пояснень вбачається, що 31.01.2020 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були задіяні для перевірки оперативної інформації з приводу "закладок" в м. Люботин. Ім було поставлено завдання стежити за дитячим майданчиком, де можуть бути закладки. Близько 23:00 год ОСОБА_8 стало відомо про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було затримано слідчими ДБР. Що вони робили у смт Пісочин йому не відомо.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що всі накази 31.01.2020 ОСОБА_1 отримував у усній формі, доказів спростування вказаного відповідачем до суду не надано. Також і не надано доказів того, що безпосередній керівник ОСОБА_8 наказав ОСОБА_1 надалі знаходитись у місці відпрацюванні оперативної інформації, а ОСОБА_1 не дочекавшись команди керівництва та не повідомив про завершення відпрацювання, самовільно залишив територію м. Люботин Харківської області.

Крім того, зазначене також спростовується письмовими поясненнями ОСОБА_8 , наданими під час проведення службового розслідування.

Суд зазначає, що відповідач зазначив, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну, що виразилась в порушенні п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1 ч. 3 ст. 1, п. 4 ч. 3 ст. 1 та п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поряд із тим, у висновку службового розслідування, який став підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, відповідачем чітко не вказано у чому саме полягають порушення позивачем Дисциплінарного статуту та Закону України "Про Національну поліцію" і які саме дії або бездіяльність вчинив ОСОБА_1 , які тягнуть за собою порушення норм чинного законодавства і стали підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доказів того, що ОСОБА_1 порушив норми чинного законодавства, Присягу поліцейського, не виконав наказ керівництва, вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України або вчинив дії, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки відповідачем до суду не надано.

Щодо твердження відповідача, що позивач самовільно здійснив виїзд на службовому автомобілі "Деу Сенс" до м. Харкова, а потім до смт Пісочин Харківського району Харківської області, використавши його у власних цілях, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, а саме використавши свої службові повноваження з метою одержання неправомірної вигоди, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 07.02.2019 № 221, службовий автомобіль "Деу Сенс", номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), закріплено за ОСОБА_1 .

Згідно з журналом виїзду та повернення службового автотранспорту Люботинського відділення поліції 31.01.2020 о 08.00 виїзд на вказаному службовому автомобілі здійснив ОСОБА_1 .

Останній протягом робочого дня керував службовим автомобілем та після 17.00 за наказом т.в.о. начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_8 перебував разом зі старшим оперуповноваженим сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції Біцурою С.В. у м. Люботин Харківської області з метою відпрацювання інформації за повідомленням ОСОБА_20 щодо ймовірних фактів розкладання наркотичної речовини невідомими особами.

Так, ОСОБА_1 працював на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області

Оперуповноважений - це посадова особа органу який має у своєму складі оперативний підрозділ, яка уповноважена на провадження оперативно-розшукових заходів у рамках оперативно-розшукової діяльності.

Згідно із Законом України "Про оперативну та розшукову діяльність" завданням оперативно-розшукової діяльності є пошук і фіксація фактичних даних про протиправні діяння окремих осіб та груп, відповідальність за які передбачена Кримінальним кодексом України, розвідувально-підривну діяльність спеціальних служб іноземних держав та організацій з метою припинення правопорушень та в інтересах кримінального судочинства, а також отримання інформації в інтересах безпеки громадян, суспільства і держави.

Оперативно-розшукова діяльність - це система гласних і негласних пошукових, розвідувальних та контррозвідувальних заходів, що здійснюються із застосуванням оперативних та оперативно-технічних засобів.

Згідно із пунктом 1 статті 7 Закону України "Про оперативну та розшукову діяльність" підрозділи, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, зобов`язані у межах своїх повноважень відповідно до законів, що становлять правову основу оперативно-розшукової діяльності, вживати необхідних оперативно-розшукових заходів щодо попередження, своєчасного виявлення і припинення кримінальних правопорушень та викриття причин і умов, які сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, здійснювати профілактику правопорушень.

Так, у судовому засіданні позивач та свідок ОСОБА_2 зазначили, що службовий автомобіль "Деу Сенс" ними був використаний у службових цілях для відпрацювання оперативної інформації у смт Пісочин, яка безпосередньо пов`язана із відпрацюванням інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють розповсюдження так звані "закладок".

Також, свідок ОСОБА_13 підтвердив факт того, що ОСОБА_1 подзвонив до чергової частини та повідомив, що він знаходиться в Люботині на відпрацювання інформації щодо можливого виявлення осіб, які здійснюють так звані "закладки" наркотичних речовин та те, що він затримується на завданні, а тому, можливості повернути вчасно до Люботинськогоу відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області службовий автомобіль не має. ОСОБА_13 зазначив, що відмітка у журналі про те, що ОСОБА_1 подзвонив до відділку та попередив про те, що вчасно не зможе повернути службовий автомобіль до відділку не ставиться, поряд із тим, ОСОБА_13 передзвонив до керівництва, а саме до начальника СКП Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_8 та повідомив його про вказані обставини та пересвідчився чи дійсно ОСОБА_1 знаходився на завданні.

Суд вважає необґрунтованим посилання представника відповідача на те, що суд не повинен враховувати свідчення ОСОБА_13 , оскільки ним пояснення щодо подій, які відбулись 31.01.2020 під час проведення службового розслідування не надавались.

Поряд із тим, суд зазначає, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Так, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України службове розслідування має встановити наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Тобто, завданням службового розслідування є повне, всебічне та об`єктивне дослідження всіх фактів та обставин, які можуть бути підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи, що позивача притягнуто до відповідальності в тому числі і за використання службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції, у власних цілях, а саме отримання неправомірної вигоди та те, що ОСОБА_13 31.01.2020 заступив на чергування у Люботинському відділенні поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області та відповідач за ведення журналу виїздів та повернення транспортних засобів службових автомобілів Люботинського відділення поліції Харківського ВП ГУНП в Харківській області, відповідач при проведенні службового розслідування повинен був взяти пояснення у ОСОБА_13 як у відповідальної особи та дослідити відповідний журнал для повного, об`єктивного з`ясування всіх обставин та підстав для проведення службового розслідування.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання відповідача на наявність підозри у вчиненні позивачем кримінального правопорушення, оскільки повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні не вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідного статті 62 Конституції України, частини 2 статті 2 Кримінального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року по справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, щоб вони. утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10 лютого 1995 року по справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Тобто, сам по собі факт внесення відомостей до ЄРДР та повідомлення про підозру і обрання запобіжного заходу позивачеві не свідчить про скоєння ним дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції. Суд вважає, що в даному випадку доказом порушення службової дисципліни може бути лише вирок суду, набрання законної сили яким є самостійною підставою для звільнення зі служби в поліції.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час вирішення питання про те, чи було звільнення, як захід дисциплінарного впливу пропорційним до вчиненого порушення, суд має врахувати, зокрема, характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

З урахуванням правової позиції, викладеній у постанови колегії суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України від 11.03.2014 у справі №21-13а14, суд при розгляді кожної справи про застосовування дисциплінарних стягнень повинен враховувати фактичні обставини, що мали місце і передували звільненню особи. За наявності підстав для звільнення в порядку дисциплінарного стягнення та з урахуванням інших даних про особу така особа може бути звільнена.

Водночас, обставини та факти вчинення дисциплінарного проступку мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Підсумовуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних наказів у зв`язку з недоведеністю факту порушення позивачем службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу керівника та використанні службового автомобіля для виконання функцій, не пов`язаних із службовою діяльністю органів поліції.

Окрім того, суд зазначає, що під час службового розслідування в більшій мірі відповідачем досліджувалась інформація про те, що працівниками Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, спільно з працівниками Харківського управління НПУ під процесуальним керівництвом прокуратури Харківської області під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 30.01.2020 до ЄРДР № 0000068 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 КК України. Проте, суд зазначає, що вказаним обставинам буде надана оцінка судом під час розгляду кримінального провадження. На час розгляду даної справи вироку суду, відповідно до якого встановлено вину ОСОБА_1 у кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 3 статті 368 КК України, відповідачем до суду не надано.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до службової характеристики оперуповноваженого СКП Люботинського ВП Харківського ВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 охарактеризований виключно з позитивного боку, зокрема як дисциплінований та принциповий у вирішенні службових питань працівник. Вміє правильно будувати свої стосунки з громадянами та колегами, здатний якісно та ефективно на службі свої потенційні можливості. Завдання розуміє вірно, завжди прагне до їх виконання.

Поряд із тим, відповідачем не надано жодної оцінки службовій характеристиці та оцінці позивача при прийнятті спірних наказів.

Враховуючи те, що відповідачем не доведено суду правомірності застосування до позивача крайнього виду дисциплінарного стягнення, чим порушено принцип обґрунтованості, суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції є необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню.

Як, наслідок, підлягає скасуванню і наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції Грищенка Андрія Олександровича, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 31.03.2020 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді з 01.04.2020.

Згідно частини 1 статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір, одночасно приймаючи рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Обчислення середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження проводиться відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100.

Відповідно до абзацу 3 пункту 2 даного Порядку в усіх інших випадках збереження середньої заробітної плати (в т.ч. у випадку вимушеного прогулу) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

З довідки про доходи №569, наданої Головним управлінням Національної поліції в Харківській області вбачається, що середньоденний заробіток позивача, виходячи з виплат за два останні календарні місяці, що передують місяцю звільнення позивача, становив 369,20 грн. Враховуючи тривалість вимушеного прогулу позивача до дня постановлення рішення у справі, яка становить 77 календарних днів, розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу становить 28428,40 грн, які належить стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Отже, постанову суду в частині поновлення позивача на посаді та стягнення з відповідача на користь позивача грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць, слід звернути до негайного виконання.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5, м. Харків, 61002, код 40108599) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 20.02.2020 № 143 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області" в частині застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції України в Харківській області від 31.03.2020 № 68 о/с в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції Грищенка Андрія Олександровича, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 31.03.2020 за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Поновити капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області з 01.04.2020.

Стягнути з Головного управління Національної поліції України в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 01.04.2020 по день фактичного поновлення на службі в Головному управлінні Національної поліції України в Харківській області у розмірі 28428 (двадцять вісім тисяч чотириста двадцять вісім) грн 40 коп.

Допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення капітана поліції ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Люботинського відділення поліції Харківського відділу поліції ГУНП в Харківській області та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст судового рішення складено 05 серпня 2020 року.

Суддя С.О.Чудних