Справа № 520/7453/2020
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2020-08-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 серпня 2020 р. № 520/7453/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд визнати бездіяльність Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, протиправною; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_2 183788 гривень 37 кой., середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він з 30.11.1995 працював у органах внутрішніх справ. 07.11.2015 наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 46 о/с позивача призначено на посаду старшого інспектора-чергового відділення поліції на станції Харків-Пасажирський Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. 14.09.2016 року у зв`язку з реорганізацією наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 323 позивача призначено на посаду інспектора чергового відділення поліції на станції Харків-Пасажирський Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. 07.12.2016 наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 522 о/с позивача призначено на посаду інспектора-чергового Холодногірського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. 30.09.2017 р. на підставі рапорту позивача, наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 641 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через хворобу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року по справі № 820/1752/18, яке залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2018, частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку, Ліквідаційної комісії Ленінського районного відділу Харківського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України, третьої особи - Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати на виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за роботу в нічний час за період з 07.11.2015 по 30.11.2017.

На виконання вказаного судового рішення позивачеві Головним управлінням Національної поліції в Харківській області було нараховано та виплачено 28.11.2018 грошові кошти у розмірі 5177,45 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року по справі №520/1421/19, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду, задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправною відмови УФЗБО Головного управління Національної поліції в Харківській області у виплаті належної ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату заробітної плати та відмову у виплаті індексації заробітної плати; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 1 жовтня 2017 року по 29 листопада 2018 року; зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити належну ОСОБА_1 індексацію заробітної плати за період з 7 листопада 2015 року по 30 вересня 2017 року.

На виконання вказаного судового рішення Головним управлінням Національної поліції в Харківській області 28.08.2019 нараховано та виплачено компенсацію несвоєчасну виплату заробітної плати (нічні) за період з 01.10.2017 по 29.11.2018 в сумі 549,50 гривень. Нараховано та виплачено суму індексації за період з 07.11.2015 по 30.09.2017 у сумі 3001,32 гривень.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 р. по справі № 520/13590/19 задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: визнано протиправною відмову УФЗБО ГУНП в Харківській області у виплаті належної ОСОБА_1 компенсації за несвоєчасну виплату індексації заробітної плати; зобов`язано Головне управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку нарахувати та виплати ОСОБА_1 компенсацію за несвоєчасну виплату заробітної плати за період з 01 жовтня 2017 року по 29 серпня 2019 року.

На виконання вказаного рішення Головним управлінням Національної поліції в Харківській області 27.03.2020 нараховано та виплачено ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 450,84 гривень.

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та розрахував собі суму у розмірі 183788,37 гривень.з посиланням на положення статей 47, 116 та 117 КзПП України, як на підставу стягнення з Головного управління Національної поліції в Харківській області середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період 01.10.2017 по 29.08.2019р..

Суд вказує, що згідно зі статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені статті 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника.

Таким чином, приписи трудового законодавства визначають обов`язок роботодавця, у разі затримки виплати всіх сум при звільнені працівника, також виплатити середній заробіток працівника за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною першою статті 3 КЗпП України передбачено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Проаналізувавши вищенаведені правові норми, суд приходить до висновку, що передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України.

Частиною першою статті 117 Кодексу законів про працю України визначено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною другою статті 117 КЗпП України передбачено, що при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

При цьому стаття 117 КЗпП України не розповсюджується на правовідносини, що виникають у порядку виконання судового рішення про присудження виплати заробітної плати.

Суд вказує, що зазначена правова позиція узгоджується з судовою практикою Європейського Суду з прав людини, яка підлягає застосуванню згідно з частиною другою статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України,

Зокрема, рішенням Європейського суду з прав людини у справі "Меньшакова проти України" від 08 квітня 2010 року передбачено, що компенсація за затримку виплати заробітної плати відповідно до статті 117 КЗпП України може вимагатись лише за період до присудження заборгованості із заробітної плати. З прийняттям судових рішень, статті 116,117 КЗпП України більше не застосовуються, а зобов`язання колишніх роботодавців виплатити заборгованість із заробітної плати та компенсацію замінюється на зобов`язання виконати судові рішення на користь позивача, що не регулюється матеріальними нормами трудового права. Таким чином, немає обґрунтованих підстав стверджувати, що ці положення передбачають право на отримання компенсації за затримку виплати заробітної плати, що мала місце після того, як її сума була встановлена судом.

Отже, приходить до висновку, що за наявністю спірних правовідносин, які стосуються розміру належних звільненому працівникові сум, стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку в розумінні частини першої статті 117 КЗпП України є безпідставним.

Аналогічних правових висновків Верховний Суд дійшов, зокрема, у справі №810/1543/17 (постанова К/9901/15731/18 від 27 червня 2018 року) та №0940/1532/18 (постанова №К/9901/9101/19 від 18 листопада 2019 року).

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 5,м. Харків,61002, ) про визнання бездіяльності протиправною та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.