Справа № 359/10980/19
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/359/52/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарях Алфімовій І.М., Івановій К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника 3-го відділу прикордонної служби «Бориспіль-2» Державної прикордонної служби України окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» капітана Степанішина Олексія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

В кінці листопада 2019 року адвокат Кузьмін Є.В., в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №011902 від 12 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.204-2 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Кузьмін Є.В. зазначив, що 12 листопада 2019 року відповідач виніс оскаржувану постанову, відповідно до якої 12.11.2019 року о 03-30 год. громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на ТС у Донецькій та Луганській областях», а саме: у пункті пропуску «Бориспіль» (термінал F) на напрямку «відліт», під час оформлення пасажирів рейсу № 7105 «Київ - Шарм Ель Шейх », пред`явила на паспортний контроль закордон паспорт гр. України № НОМЕР_1 на своє ім`я. Під час проведення заходів з додаткового вивчення наявності законних підстав для перетинання ДКУ встановлено порушення порядку виїзду 15.09.2019 року з ТОТ України, поза КПВВ, через закритий ППр «Маринівка» Донецької області, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки постанову було винесено відразу після встановлення порушення; розгляд справи здійснено на місці без підготовки та надання їй часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на постанову, документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, чим порушено її права, передбачені ст.268 КУпАП, якими вона не мала можливості скористатись.

Відповідач провів розгляд зібраного матеріалу у поспіх, допустив помилку та невірно вказав анкетні дані позивача,а саме по-батькові.

При накладені максимального розміру штрафу не було враховано особу ОСОБА_1 , матеріальний стан, інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення, на що вказує ст.33 КУпАП.

Щодо порушення з боку позивача положень ст. 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях». Так відповідно до п.3 ст.12 наведеного Закону, порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак в постанові, що є предметом оскарження, не наведено, який саме порядок (нормативно-правовий акт) було порушено позивачем.

До спірних правовідносин не може бути застосований Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №367 від 04.06.2015 року, оскільки даний Порядок стосується перетину адміністративного кордону вільної економічної зони «Крим» під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України.

За таких обставин представник позивача вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням прав позивача та вимог чинного законодавства України, є необґрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку. 16.06.2020 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій він підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, а справу розглянути за їх з позивачем відсутності.

Начальник 3-го відділу прикордонної служби «Бориспіль-2» Державної прикордонної служби України окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Степанішин О.О. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

У поданому 28.01.2020 року відзиві представник ОКПП «Київ» зазначив, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення 12.11.2019 року, ОСОБА_1 надала такі пояснення: «Приблизно 15.09.2019 року вона виїхала з Донецької обл. через пункт пропуску «Маринівка» до Ростов-на-Дону з метою відвідування родичів». Також позивачу було доведено та роз`яснено її права як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, якими позивач не скористалася, а свою провину ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні визнала і не оспорювала стягнення. Відтак, посилання позивача на поспіх у розгляді справи про адміністративне правопорушення, без можливості підготуватися, звернутися за правовою допомогою, подання заперечень та інших документів є безпідставними.

Стосовно допущеної описки при написанні імені позивача у Постанові, то оскільки ОСОБА_1 не заперечує, що це була описка, відповідач звільняється від доказування цієї обставини на підставі зазначених вище процесуальних норм. А «невірні анкетні дані», згідно з чинним законодавством України, не є підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що 12.11.2019 року начальником 3-го відіпс з впс «Бориспіль-2» капітаном Степанишиним Олексієм Олександровичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення № 011902, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 204- 2 КУпАП та накладено на адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100,00 грн. (а.с.8,9).

Згідно вказаної постанови начальник3-го відіпс з впс «Бориспіль-2» капітаном Степанишин О.О., розглянувши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , встановив, що 12 листопада 2019 року відповідач виніс оскаржувану постанову, відповідно до якої 12.11.2019 року о 03-30 год. громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , порушила вимоги ст. 12 ЗУ «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на ТС у Донецькій та Луганській областях», а саме: у пункті пропуску «Бориспіль» (термінал F) на напрямку «відліт», під час оформлення пасажирів рейсу № 7105 «Київ - Шарм Ель Шейх », пред`явила на паспортний контроль закордон паспорт гр. України № НОМЕР_1 на своє ім`я. Під час проведення заходів з додаткового вивчення наявності законних підстав для перетинання ДКУ встановлено порушення порядку виїзду 15.09.2019 року з ТОТ України, поза КПВВ, через закритий ППр «Маринівка» Донецької області, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.258 КУпАП протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), а також статтями 202-203-1, 204-2, 204-4 (у випадках виявлення цих правопорушень у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України чи контрольних пунктах в`їзду-виїзду) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

У поданому 28.01.2020 року відзиві начальник 3-го відділу прикордонної служби «Бориспіль-2» Державної прикордонної служби України окремого контрольно-пропускного пункту «Київ» Степанішин О.О. зазначив, що під час складання матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.204-2 КУпАП та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення № 011902, громадянці України ОСОБА_1 , було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, з наявних у справі письмових пояснень ОСОБА_1 від 12.11.2019 року вбачається, що останній було роз`яснено лише ст.63 Конституції України.

Таким чином, дії посадової особи, призвели до порушення процесуальних прав позивача ОСОБА_1 , закріплених у статтях 258, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування постанови, згідно якої на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 гривень, що в свою чергу свідчить про те, що посадовою особою не були виконані вимоги ст. 258 КУпАП.

Відповідно до п.3 ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» порядок в`їзду осіб, переміщення товарів на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях і виїзду осіб, переміщення товарів із таких територій визначаються Кабінетом Міністрів України.

Однак, відповідач не надав пояснень стосовно того, який порядок (нормативно-правовий акт) порушив позивач.

До спірних правовідносин не може бути застосований Порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затверджений постановою КМ України № 367 від 04.06.2015 року, оскільки даний Порядок стосується перетину адміністративного кордону вільної економічної зони "Крим" під час в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї громадян України.

Таким чином, відсутність Порядку, який зазначений у п.3 ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», приводить до неможливості застосування відповідальності за порушення п.1 ст.12 вищезазначеного Закону.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять посилання на належні докази підтвердження неправомірного перетину державного кордону України на тимчасово-окуповану територію України Донецької області поза контрольними пунктами в`їзду-виїзду, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення від 12.11.2019 року № 011902, яким позивача визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. підлягає скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ч.2 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», ст.3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-245, ст.246, ч.1 ст.287 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника 3-го відіпс з впс «Бориспіль-2» капітана Степанишина Олексія Олександровича від 12 листопада 2019 року № 011902 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-2 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.В. Журавський