Справа № 580/2075/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року справа № 580/2075/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

15.06.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) подав до Головного управління ДПС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 14.04.2020 №0-2306 про сплату податку в сумі 457,57грн на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Позов мотивовано тим, що спірне рішення не враховує вимоги закону про звільнення від вказаного податку позивача, як інваліда 2 групи, внаслідок війни.

Ухвалою суду від 17.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач отримав 22.06.2020, а позивач - 23.06.2020.

09.07.2020 відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вказував, що Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлює пільги інвалідам, внаслідок війни, зі сплати податків, відповідно до податкового та митного законодавства. Водночас Податковий кодекс України та рішення органу місцевого самоврядування щодо встановлення вказаного податку не передбачають пільг зі сплати для категорії осіб, до якої належить позивач.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Посвідченням від 29.01.2020 серії НОМЕР_2 підтверджується, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-осіб з інвалідністю.

14.04.2020 відповідач прийняв спірне податкове повідомлення-рішення №0-2306, яким зобов`язав позивача сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 457,57грн.

Згідно з даними розрахунку до ППР податкове зобов`язання нараховане за 2019рік за ставкою 0,15%щодо будинку, загальною площею 193,10кв.м., що перебуває у власності позивача (частка власності - 100%), розташованого за адресою: АДРЕСА_1. Право власності зареєстроване з 05.04.2007.

Зазначене спірне рішення позивач оскаржив в адміністративному порядку, за результатом чого відповідач листом (вих.№1743/23-00-55-33-012 від 02.06.2020) повідомив про відсутність підстав для скасування ППР із-за відстуності пільг для інвалідів 2групи.

Тому позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі - ПК України) є спеціальним законодавчим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Законом України від 28.12.2014 №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", який набрав чинності з 01.01.2015, статтю 265 ПК України доповнено обов`язком сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, як різновиду податку на майно.

Згідно з підп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України (у редакції, чинній з 01.01.2015) податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовим елементом податку на майно, який в силу приписів підпункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 цього Кодексу, належить до місцевих податків.

Відповідно до під.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Підпунктом 266.2.1. п.266.2. ст.266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

На підставі підп.266.6.1. п.266.2 ст.266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно підп.266.3.1. п.266.3 ст.266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підп.266.3.2 п.266.3 ст.266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пункт 266.5.1 ст.266 ПК України передбачає, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Таблицею 1 до Рішення Канівської міської ради від 07.06.2018 №11-48 підтверджується встановлення на 2019рік місцевого податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для будинків фізичних осіб, виходячи зі ставки 0,15%.

Підпунктом 266.4.1. п.266.4 ст266 ПК України закріплено пільги зі сплати податку. Зокрема, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Пункт 266.4.2 ст.266 ПК України передбачає повноваження сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад щодо встановлення пільг зі сплати податку.

Сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів нежитлової нерухомості, встановлюються залежно від майна, яке є об`єктом оподаткування.

Отже, орган місцевого самоврядування уповноважений встановити ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та пільги з його сплати.

Пунктом 30.1 ст.30 ПК України визначено поняття податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2 статті 30 ПК України).

Отже, податковою пільгою є часткове або повне звільнення осіб від сплати певного податку за наявності передбачених та закріплених юридичних фактів. Це означає, що податкова пільга поширюється виключно на певну категорію осіб, у той час, як для інших платників податків обов`язок щодо його сплати є незмінним.

Суд врахував, що позивач не оспорює факт перебування протягом 2019року у його власності згаданого вище будинку.

З приводу твердження позивача про наявність у нього, як інваліда ІІ групи, пільги у вигляді звільнення від такої сплати суд врахував таке.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них визначає Закон України від 22.10.1993 №3551-ХІІ "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Закон №3551-ХІІ).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Відповідно до п.23 ч.1 ст.13 Закону №3551-ХІІ особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги зі сплати податків, зборів, мита та інших платежів до бюджету відповідно до податкового та митного законодавства.

Отже, п.23 ст.13 вказаного Закону в частині сплати податків і зборів відсилають до норм податкового законодавства.

Як зазначено вище, норми ПК України є спеціальними щодо визначення переліку податків та зборів, порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, підстав звільнення від оподаткування, та покладає на органи місцевого самоврядування повноваження щодо встановлення пільг зі сплати податку на нерухоме майно.

Зазначеним рішенням Канівської міської ради від 07.06.2018 №11-48 встановлено місцеві податки і збори на території м. Канева на 2019 рік та одночасно встановлено пільги у формі звільнення від їх сплати.

Вказане рішення не передбачає звільнення від такої сплати осіб, що мають інвалідність та віднесені до ІІ групи.

Крім того, що вищевказаний статус позивачу встановлений пізніше дати виникнення спірного зобов`язання: посвідчення від 29.01.2020 серії НОМЕР_2, а ППР - з податку на нерухоме майно за 2019 рік.

Тому довід позивача про наявність вказаної підстави для звільнення від сплати вказаного податку, не є обґрунтованим.

Водночас, приймаючи спірне рішення, відповідач не звернув уваги та безпідставно не застосував положення підп.2.2.2. п.2.2. «Пільги зі сплати податку» вказаного рішення органу місцевого самоврядування. Зокрема, у ньому підпунктом «к» звільнено від оподаткування житлові будинки, що перебувають у власності фізичних осіб, загальною площею до 220кв.м. включно. Оскільки, як встановлено вище, розрахунок до спірного ППР здійснений щодо будинку, площею 193,10кв.м., такий об`єкт не оподатковується на підставі рішення органу місцевого самоврядування, яке є чинним і не оспорене у вказаній частині. Докази перевищення зазначеної площі будинку відсутні.

Тому суд дійшов висновку, що спірне ППР є протиправним і підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню повністю.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору та не надав доказів понесення судових витрат, відсутні підстави для їх розподілу згідно зі ст.ст.138-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 138-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області () від 14.04.2020 №0-2306 про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 457,57грн.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 30.07.2020.