Справа № 620/322/20
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/322/20 Головуючий у І інстанції - Соломко І.І.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області, в якому просила :

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДПС у Чернігівській області від 11.01.2020 № 1, № 1, № 1 про застосування штрафних санкцій на загальну суму 44000,00 грн;

- стягнути з Відповідача на користь Позивача судові витрати, а саме: витрати на правничу допомогу в сумі 4000,00 грн та судовий збір 840,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що податкове повідомлення-рішення винесено з порушенням норм Податкового кодексу України та статті 15 Закону України, від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", оскільки податковий орган неправильно тлумачить початок, перебіг та закінчення строку ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами. Господарська діяльність здійснювалась із дотриманням строків ліцензії, тому Позивач вважає, що підстав для застосування до неї штрафних санкцій немає. Що стосується реалізації товару за цінами нижчими ніж встановлено постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово - роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 № 957 то зазначає, що фактично порушення не відбулось, а помилкове зазначення товару в реєстрі розрахункових операцій не може бути підставою для притягнення до відповідальності за відсутності самого порушення.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення - рішення Головного управління Державної податкової Служби у Чернігівській області від 11.01.2020 № 1, № 1 та № 1.

Не погоджуючись з постановленим рішенням, Головне управління ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі Відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Зокрема, Головне управління ДПС у Чернігівській області зазначає, що за результатами фактичної перевірки встановлено допущення позивачем порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995, а саме здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, також в ході перевірки встановлено реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за встановлення мінімальної роздрібної ціни встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово - роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 № 957.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що фізична особа-підприємець ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність в магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі здійснює роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 18 грудня 2019 проведено фактичну перевірку Позивача, з питань додержання суб`єктом господарювання вимог, встановлених законодавством України , які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, за результатом якої складено акт № 132/28416387 від 18.12.2019 року.

Проведеною перевіркою встановлено допущення Позивачем порушень:

- статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" № 481/95-ВР від 19.12.1995, а саме здійснення ФОП ОСОБА_1 роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, за що статтею 17 Закону передбачена відповідальність у вигляді штрафних (фінансових) санкцій.

- постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово - роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 № 957, а саме реалізовано алкогольні напої за цінами нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни.

На підставі висновків викладених в акті перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області 11.01.2020 року прийнято податкові повідомлення - рішення:

- № 1, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000,00 грн за порушення статті 15 Закону № 481/95-ВР;

- № 1, яким до позивача застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000,00 грн, за порушення статті 15 Закону № 481/95-ВР;

- № 1, яким за порушення постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово - роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 № 957 до Позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 10000,00 грн.

Не погодившись із висновками акту перевірки Позивач звернулась до адміністративного суду.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив того, що податковим органом не доведено допущення Позивачем порушень законодавства при здійсненні роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України 481/95-BP від 19.12.1995 "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (з наступними змінами та доповненнями) (далі - Закон 481/95-BP).

Частиною першою статті 17 Закону № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Відповідно до абзацу 5 частини другої статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу у разі порушення вимог статті 15 цього Закону - 17000 гривень.

Так відповідно до частини третьої статті 17 Закону №481/95-ВР рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою статті 17 Закону, приймаються органами доходів і зборів та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями і тютюновими виробами, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.

Механізм застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначений у Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 червня 2003 року № 790 (далі Порядок № 790).

Порядок і строки розгляду матеріалів, які є підставою для застосування фінансових санкцій, та прийняття рішення щодо їх застосування встановлюються зазначеними органами відповідно до їх компетенції.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що висновки податкового органу щодо допущення Позивачем порушень статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", обґрунтовано здійсненням роздрібної торгівлі алкогольними та тютюновими виробами без ліцензії.

Зокрема, податковим органом зазначається, що ліцензії на роздрібний продаж алкогольних напоїв та тютюнових виробів видані з терміном дії з 20.10.2018 до 20.10.2019, отже, нові ліцензії Позивач повинен був отримати з датою початку дії 20.10.2019, фактично ж Позивачем оформлені нові ліцензії з 21.10.2019.

Статтею 15 Закону № 481/95-ВР передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій. Плата за ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами справляється щоквартально рівними частками і зараховується до місцевих бюджетів згідно з чинним законодавством. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання. За порушення вимог Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством, а саме до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів. В даному випадку, до позивача відповідно до абзацу 5 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР застосовані штрафні санкції за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності ліцензій в сумі 17000 грн, та роздрібну торгівлю тютюновими виробами без наявності ліцензій в сумі 17000 грн.

Згідно Закону України від 02.03.2015 № 222-VIII "Про ліцензування видів господарської діяльності" форму та зміст ліцензії визначає спеціально уповноважений орган з питань ліцензування. У ліцензії, що видається на паперовому носії, повинні бути зазначені такі дані: 1) найменування органу ліцензування, що прийняв рішення про видачу ліцензії, номер і дата прийняття такого рішення; 2) вид господарської діяльності; 3) дані про ліцензіата щодо: юридичної особи або її філій, інших відокремлених підрозділів - найменування, ідентифікаційний код; фізичної особи - підприємця - прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер платника податків ліцензіата - фізичної особи - підприємця (серія, номер та дата видачі її паспорта, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомила про це відповідний орган державної податкової служби та має відмітку у паспорті); 4) прізвище, ім`я, по батькові керівника органу ліцензування, який підписав рішення про видачу ліцензії. Ліцензія на паперовому носії має бути підписана керівником органу ліцензування, який підписав рішення про видачу ліцензії (або уповноваженою ним посадовою особою), і завірена гербовою печаткою цього органу ліцензування.

У сторін виникли розбіжності при з`ясуванні питання щодо строку дії ліцензій підприємця на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Закон України "Про державне регулювання виробництва і торгівлі етиловим, коньячним, і плодовим спиртом, алкогольними напоями тютюновими виробами" не визначає порядок обчислення строку (терміну) дії ліцензії.

Відповідно до частини шостої статті 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює відповідні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів загальних засад права (аналогія права).

Так, відповідно до частин першої та другої статті 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Відповідно до статті 252 Цивільного кодексу України строк визначається роками, місяцями, тижнями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.

Згідно зі статтею 253 цього ж Кодексу, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За статтею 254, ЦК України, строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. Якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).

Терміни дії даних ліцензій були обмежені повноваженим органом з настанням календарного дня, - 20.10.2019, шляхом зазначення в них прийменника "до", який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

Згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі dies a quo і спливають опівночі dies ad quem.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Відповідно до частини другої статті 4 Конвенції якщо строк обчислено у місяцях або роках, день dies ad quem є днем останнього місяця чи останнього року, дата якого відповідає dies a quo, або у разі відсутності відповідної дати - останнім днем останнього місяця.

З урахуванням наведеного граматичного аналізу вжиття в ліцензії її кінцевої дати дії "до 20.10.2019" та положень Конвенції, доводи позивача щодо недопущення ним порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу підакцизного товару (алкоголю та тютюну) в останній день чинності ліцензій - 20.10.2019, є правильними.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ліцензійним органом правомірно вказано термін дії розглядуваних у даній справі ліцензій з 20.10.2018 до 20.10.2019 в один рік, а ФОП ОСОБА_1 , у свою чергу не допущено порушень вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у випадку продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів на підставі цих ліцензій 20.10.2019, оскільки саме на цю календарну дату припадає подія, яка має юридичне значення, а саме, закінчення дії ліцензії до 24 години цього дня.

За змістом статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" плата за ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними та тютюновими виробами визначена, як щорічна. Відповідач самостійно визначає дату початку та дату закінчення (закінчення строку (терміну) дії), ліцензій на роздрібну торгівлю алкогольними напоями, а саме: реєстраційний № 1800413 - з 20.10.2018 до 20.10.2019, реєстраційний № 1902084 - з 21.10.2019 до 21.10.2020, на роздрібну торгівлю тютюновими виробами реєстраційний № 1800359 - з 20.10.2018 до 20.10.2019, ліцензії реєстраційний № 1901660 - з 21.10.2019 до 21.10.2020, що відповідає положенням статті 14 розглядуваного Закону, оскільки нова ліцензія видається органом ліцензування не раніше ніж останній робочий день дії попередньо виданої ліцензії.

Відтак, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що Позивачем дотримано вимоги Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" в частині своєчасного отримання ліцензії на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами. На час перевірки наявні у Позивача ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами в установленому порядку призупинені чи анульовані не були.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 № 821/573/16, та від 25.04.2018 № 803/350/17.

Щодо правомірності застосування до Позивача штрафних санкцій в розмірі 10000,00 грн за порушення постанови Кабінету Міністрів України "Про встановлення розміру мінімальних оптово - роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв вітчизняного виробництва" від 30.10.2008 № 957, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, проведеною перевіркою встановлено, що на господарській одиниці, Позивачем реалізацію горілки "Козацька рада" об`ємом 0, 5л. 40% по ціні -49,00 гривень, в той час як мінімальна ціна становила 89,40 грн..

Відповідно до підпункту 19-1.1.14 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів.

Згідно підпункту 20.1.19 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Право встановлювати мінімальні оптово-відпускні та роздрібні ціни на алкогольні напої надано Кабінету Міністрів України (частина 10 статті 18 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів").

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 № 957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв" встановлено мінімальні оптово-відпускні і роздрібні ціни під час реалізації (продажу) горілки та лікеро-горілчаних виробів, інших зброджених напоїв, суміші із зброджених напоїв та суміші зброджених напоїв з безалкогольними напоями, коньяку (бренді) три зірочки, коньяку (бренді) чотири зірочки, коньяку (бренді) п`ять зірочок, бренді ординарного, горілки виноградної та інших спиртових дистилятів і спиртних напоїв.

Абзацом сімнадцятим статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування, та послуг" від 06.07.1995 № 265 визначено, що розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Відтак, необхідною умовою для підтвердження факту оптової або роздрібної торгівлі коньяком, алкогольними напоями, горілкою, лікеро-горілчаними виробами та вином за цінами, нижчими за встановлені мінімальні оптово-відпускні або роздрібні ціни на такі напої, є наявність відповідного розрахункового документу.

В підтвердження допущення Позивачем вказаного порушення, до матеріалів справи додано копії фіскальних чеків № 0001 від 20.10.2019 № 0011 від 20.10.2019 (а.с.32-33) та копії витягу з підсистеми "Чеки РРО" з автоматизованої інформаційної системи "Податковий Блок", з чого вбачається, що 20.10.2019 року о 09:04 Позивачем реалізовано горілку "Козацька рада" 0,5 л за ціною 49,00 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що фактично за фіскальним чеком від 20.10.2019 реалізовано горілку "Козацька рада" 0,25л 40 градусів по ціні 49,00 грн., а інформація про об`єм тари 0, 5 л вказано помилково у зв`язку з невірним програмуванням найменування товару реєстратора розрахункових операцій (методологічна помилка).

Даний факт підтверджується копією виписки за 20.10.2019 з обліку ФОП ОСОБА_1 ( з автоматизованої інформаційної системи "Податковий Блок", де зазначено назву товару "ГО РОКЗРАД05Л", код товару 34, що відповідає коду товару "Козацька рада" 0,25л 40 градусів (а.с.29,35).

Вказані обставини Відповідач жодним чином не спростовує, а доводи апеляційної скарги у повній мірі дублюють обставини викладені в акті перевірки.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності висновків податкового органу з приводу допущення позивачем порушень вимог законодавства, обов`язкового при здійсненні оптової та роздрібної алкогольними напоями та тютюновими виробами, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДПС у Чернігівській області викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 березня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: І.О. Лічевецький

О.М. Оксененко