Справа № 520/2927/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 р. Справа № 520/2927/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 року, головуючий суддя І інстанції: Бабаєв А.І., м. Харків, повний текст складено 04.03.20 року по справі № 520/2927/2020

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу, в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Харківській області №892 від 14.02.2020 про проведення позапланової невиїзної перевірки.

Також, ФОП ОСОБА_1 подано до суду заяву про забезпечення адміністративного позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу Головного управління ДПС у Харківської області №892 від 14.02.2020.

Клопотання про забезпечення позову обґрунтоване наявністю очевидних ознак протиправності цього наказу, оскільки для його винесення не було підстав. Так, платником на обов`язковий письмовий запит Головного управління ДФС у Харківській області № 10219/ ФОП/20-40-13-06 від 16.04.2019, 25.06.2019 надана відповідь, про що свідчить штамп відповідача, а тому посилання в оскаржуваному наказі на неподання пояснень та їх документального підтвердження є таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Незастосування заходів забезпечення позову до вирішення питання про законність спірного наказу призведе до нівелювання права платника податку на оскарження наказу відповідача.

Таким чином, необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу позивачем обумовлюється тим, що іншого способу забезпечення дотримання прав та інтересів платника податків до прийняття судом рішення по суті спору законодавством не передбачено. Вказаний спосіб, на думку заявника, є співмірним з позовними вимогами та не унеможливлює здійснення відповідачем покладених на нього положеннями ПК України функцій та повноважень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 по справі № 520/2927/2020 відмовлено в задоволенні заяви ФОП ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі за адміністративним позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу.

Позивач не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 по справі № 520/2927/2020 та ухвалити рішення, яким задовольнити заяву про забезпечення адміністративного позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, крім доводів, викладених в заяві про забезпечення адміністративного позову, зазначає, що у разі неприйняття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу існує реальна загроза виникнення суттєвої шкоди правам позивача, зокрема застосування додаткових зусиль з боку ФОП ОСОБА_1 для відновлення права шляхом вжиття заходів оскарження податкового повідомлення-рішення, яке може бути прийнято за наслідком проведення документальної позапланової невиїзної перевірки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні клопотання про забезпечення позову, суд першої інстанції з посиланням на ст.150 КАС України зазначив про відсутність підстав для застосування вказаної процесуальної норми права, оскільки позивачем не надано достатніх доказів на підтвердження обставин для забезпечення даного адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до її вирішення по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За змістом частини 1 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина 2 статті 151 КАС України).

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, виходячи зі змісту наведених положень законодавства, підстави для забезпечення позову є оціночними, а відтак ухвала про забезпечення позову має містити мотиви, за яких суд дійшов висновку про існування або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся (має намір звернутися) до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі; а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

Самі ж заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами.

При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Разом з тим суд не вправі вживати заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції, судова колегія звертає увагу на те, що позовні вимоги полягають у визнанні протиправним та скасуванні наказу Головного управління ДПС у Харківській області №892 від 14.02.2020 про проведення позапланової невиїзної перевірки.

При цьому, позивач в якості заходу забезпечення позову просить суд зупинити дію наказу Головного управління ДПС у Харківській області №892 від 14.02.2020 про проведення позапланової невиїзної перевірки до ухвалення та набрання законної сили рішенням суду по справі за його позовом.

Тобто, заявник фактично просить суд вирішити спір по суті до ухвалення судового рішення по даній адміністративній справі, що є неприпустимим, оскільки, якщо судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, то це не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Таким чином, суд, задовольнивши клопотання позивача про забезпечення позову у спосіб, зазначений позивачем, вирішить справу по суті без надання належної правової оцінки діям відповідача при його прийнятті.

Так, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Разом з тим, суд при вирішенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову повинен в ухвалі вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень.

Питання обґрунтованості чи необґрунтованості виданого наказу Головного управління ДПС у Харківській області №892 від 14.02.2020 позивача на даний час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином доведено сторонами по справі та досліджено судом.

Також, заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у разі його задоволення.

Колегія суддів звертає увагу, що забезпечення позову має на меті термінове вжиття певних заходів задля ефективного захисту прав позивача в разі, якщо невжиття таких заходів унеможливить або утруднить виконання рішення.

В той же час, в заяві про забезпечення позову позивачем не було обґрунтовано наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, зокрема, не наведено яким саме чином невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду у даній справі, або створить перешкоди для ефективного захисту чи поновлення поручених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Заявник не навів жодних доводів того, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того, документальна позапланова невиїзна перевірка призначена відповідачем з 06 квітня 2020 року тривалістю 5 робочих днів, а апеляційний перегляд цієї справи здійснюється 03 серпня 2020 року, а відтак терміни проведення перевірки у відповідності до спірного наказу сплинули, а наказ вичерпав свою дію фактом його виконання.

Зазначене свідчить про те, що ухвала про забезпечення позову не може призвести до захисту прав позивача, оскільки спірний наказ вже реалізований відповідачем.

Верховним Судом України та Верховним Судом у рішеннях неодноразово висловлювалась позиція, за якою «у разі визнання протиправним наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, це призводить до визнання перевірки незаконної та відсутності правових наслідків такої».

Відтак, не забезпечення позову у цій справі шляхом зупинення дії наказу не призведе до неможливості поновлення прав позивача у разі задоволення позову судом.

Щодо доводів апеляційної скарги про необхідність застосування додаткових зусиль з боку ФОП ОСОБА_1 для відновлення її права шляхом вжиття заходів оскарження податкового повідомлення-рішення, яке має бути прийнято за наслідком проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, колегія суддів вказує, що проведення перевірки контролюючим органом не може слугувати обов`язковою підставою для винесення податкового повідомлення-рішення, оскільки останнє приймається податковим органом за результатами перевірки лише за наявності встановлених порушень податкового законодавства, тому імовірність прийняття податкового повідомлення-рішення та докладання зусиль щодо його оскарження не є умовами, які істотно ускладнюють чи унеможливлюють виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності у клопотанні позивача мотивів доцільності або необхідності застосування заходів по забезпеченню позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, колегія суддів підтверджує, що при прийнятті судового рішення у справі суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 по справі № 520/2927/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій В.Б. Русанова