Справа № 160/5389/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2020 року Справа № 160/5389/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у місті Дніпрі в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -
19.05.2020 р., засобами поштового зв`язку, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій позивач просить суд:
В обґрунтування вимог позову, позивач вказує, що висновок про розрахунок пенсії за листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області «Про відмову у перерахунку пенсії » за № 109/03.22-12 від 28.02 2020 року відповідно норми ч. 2 ст. 27 Закону України 1058-4 з обмеженнями суми пенсії у 168 грн. порушує її право на соціальний захист, є незаконним та таким що підлягає скасуванню. У зв`язку із чим, позивач була змушена звернутися до суду з даним позовом.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/5389/20 передана до розгляду судді Віхровій В.С. 20.05.2020 р.
Згідно ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Враховуючи положення ч.4 вказаної статі, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи №160/5389/20 у спрощеному провадженні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 261 КАС України, відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 261 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2020 року позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін.
20.07.2020 р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не погоджується з позовною заявою з мотивів, які покладені в обґрунтування відмови в перерахунку пенсії (лист №109/03-22.12 від 28.02.2020 року «Про відмову у перерахунку пенсії»).
До відзиву на вимогу суду долучені матеріали пенсійної справи позивача.
23.07.2020 р. до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої позивач наполягає на задоволенні вимог позову з мотивів, викладених у позовній заяві.
Під час розгляду справи судом враховані положення Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. (зі змінами та доповненнями) та введені цією нормою карантинні заходи на всі території країни.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в управлінні з 14.05.2006 року та отримуєте пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 р.
25.02.2020 р. позивач звернулася до органу пенсійного фонду із заявою про проведення перерахунку відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Листом відділу з питань перерахунків пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Дніпропетровській області №109/03-22.12 від 28.02.2020 року «Про відмову у перерахунку пенсії», позивачу повідомлено наступне:
«За матеріалами пенсійної справи загальний страховий стаж роботи складає 38 років 3 місяці 23 дня. (по 03.09.2018 року) та за Списком № 2 - 6 років 4 місяці 10 днів.
3764,40 - середній показник річної заробітної плати за 2014, 2015, 2016 рр.;
1,17 - коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески (згідно пункту 2 Постанови № 124 установлено у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування");
294,84 грн. - доплата за понаднормативний стаж за 18 років (1638 грн. х 18%),
де 1638 грн. - прожитковий мінімум для непрацюючих осіб;
202,70 грн. - надбавка донорам.
Загальний розмір ї пенсійної виплати на 01.02.2020 року становить 2412,16 грн.
25.02.2020 року надана заява про перерахунок пенсії згідно частини 2 статті 27 Закону № 1058-ІV та Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (надалі -Закон № 1788-ХІІ).
Частина 2 статті 27 Закону №1058-ІV передбачає, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства (Закон № 1788-ХІІ, перша складова), а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до Закону № 1058-ІV (друга складова).
При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
При обчисленні розміру пенсії по першій складовій враховується трудовий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, обчислений на умовах, передбачених Зако ном № 1788-ХІІ, заробітна плата до цієї ж дати за періоди, передбачені статтею 65 зазначеного Закону № 1788-ХІІ, за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності і за весь період роботи з 1 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року, або за 24 останніх місяці роботи перед зверненням за пенсією (до 01.01.2004 року ). Розмір цієї частини пенсії, обчисленої відповідно до Закону № 1788-ХІІ, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених Законом № 1788-ХІІ для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчим, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на про життя, що діяли на день набрання чинності Законом № 1058-ІУ з підвищенням на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 року N 1783 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 N312).
Статтею 19 Закону № 1788-ХІІ було передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених Списком 1, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 року N 544 було встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком з 01.07.2003 року становив 50 грн. Таким чином, з урахуванням цільової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ від 11.03.2004 року № 312 максимальний розмір пенсії по першій складовій не може перевищувати 168 грн. (50x3x1,12), а для осіб зайнятих на роботах, передбачених Списком 1 - 224 грн (50x4x1,12).
Наведено розрахунок пенсії по першій складовій.
При розрахунку по першій складовій пенсія за набутий трудовий стаж до 2004 року буде обчислена як 64 % від заробітної плати (55 % за 20 років та 9 % за понад 20 років) і обмежена максимальним розміром 168,00 грн.
168,00 грн - розмір пенсії по першій складовій з обмеженням.
Пенсія по другій складовій обчислюється відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 1058-ІV із заробітної плати за період, починаючи з 1 січня 2004 року по 30.09.2018 р. та з врахуванням страхового стажу з 1 січня 2004 року по 03.09.2018 року.
251,20 грн. - доплата 65-річним до 40% мінімальної заробітної плати (1889,20 х 40% = 251,20 грн.) (ч.2 ст.28);
87,85 грн. - доплата за понаднормативний стаж за 18 років (168,00 грн -розмір пенсії по першій складовій + 273,55 грн.-розмір пенсії по другій складовій) х 18%);
1977,50 грн. - загальний розмір пенсії по двох складових;
202,70 грн. - надбавка донорам.
Загальний розмір пенсійної виплати з урахуванням всіх надбавок та підвищень станом на 25.02.2020 року складає 2179,75 грн.».
Отже, враховуючи вищезазначене, відповідач дійшов висновку, що розмір пенсії, який розрахований згідно частини 2 статті 27 Закону №1058-ІV та Закону № 1788-ХІІ, веде до зменшення, у зв`язку із чим відмовив в перерахунку пенсії згідно поданої позивачем заяви від 25.02.2020 р.
Отже, предмет розгляду даної адміністративної справи становить наявність або відсутність правових підстав для перерахунку пенсії позивача без застосування обмежень 168,00 грн.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року №796-ХІІ.
Статтею 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Відповідно до ч.2 ст.55, ст.57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із змінами, внесеними згідно з Законом № 3668-VІ від 08.07.2011 р. передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям громадян провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону. Обчислення середньомісячного заробітку для визначення розміру пенсії провадиться відповідно до Закону № 1058.
Відповідно до ч.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній до 11 жовтня 2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4 за умови стажу роботи не менш як: чоловіки 20 років, жінки 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком №1, чоловіки 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.
11.10.2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03.10.2017 року № 2148-VIII.
Позивач наполягає на необхідності застосування для перерахунку пенсії відповідачем положень ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", проте без використання обмеження максимальним розміром.
Частиною 2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
При цьому, частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.
Отже, ч.2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачає перерахунок пенсії за двоскладовою системою нарахування пенсії. У цьому випадку визначається розмір пенсії, яка складається із двох частин: перша частина пенсії, яка припадає на період стажу до набрання чинності Законом та частини пенсії, яка припадає на період страхового стажу після набрання чинності Законом. Перша із цих двох частин (стаж до 1 січня 2004 року) визначатиметься за нормами і правилами, які передбачені Законом України "Про пенсійне забезпечення" та з обмеженням пенсії максимальним розміром, який діяв на момент набрання чинності Законом.
При обчисленні розміру пенсії по першій складовій враховується трудовий стаж, набутий до 1 січня 2004 року, обчислений на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення", заробітна плата до цієї ж дати за періоди, передбачені статтею 65 зазначеного Закону, за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд протягом всієї трудової діяльності і за весь період роботи з 1 липня 2003 року по 31 грудня 2003 року, або за 24 останніх місяці роботи перед зверненням за пенсією (до 01.01.2004 року ) або за період роботи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (1986-1990 роки). Розмір цієї частини пенсії, обчисленої відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених Законом №1788 для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчим, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності Законом №1058 з підвищенням на 12% відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.2003 р. №1783 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2004 р. №312).
Статтею 19 Закону №1788 було передбачено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати трьох, а для працівників, зайнятих на роботах, передбачених Списком №1, - чотирьох мінімальних пенсій за віком.
Вказані норми неконституційними не визнавались.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2003 р. № 544 було встановлено, що мінімальний розмір пенсії за віком з 01.07.2003 р. становив 50 грн. Таким чином, з урахуванням цільової грошової допомоги, передбаченою постановою КМУ від 11.03.2004 р. № 312 максимальний розмір пенсії по першій складовій не може перевищувати 168 грн. (50 x 3 x 1,12) а для осіб, зайнятих на роботах, передбачених Списком 1 - 224 грн (50 x 4 x 1,12).
А відтак, при обчисленні розміру пенсії по першій складовій відповідачем правомірно враховано трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, обчислений на умовах, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення" з визначенням максимального розміру пенсії, який не може бути більшим ніж 168,00 грн., та враховуючи розрахунок по другій складовій обчисленого, виходячи з страхового стажу, набутого за період з 01.01.2004 р. по 03.09.2018 р. та заробітної плати за цей період, сума пенсії по 2-м складовим становить 2179,75 грн., що є меншим за суму пенсії, яку наразі отримує позивач.
Викладені обставини підтверджені матеріалами справи та доводами позивача не спростовані.
Посилання позивача щодо необхідності застосування відповідачем під час перерахунку пенсії ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" без використання максимального розміру пенсії, спростовані зазначеними вище положенням законодавства, що регулюють спірні відносини.
Посилання позивача на висновки Конституційного Суду в частині превалювання норм спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» над іншими нормативно-правовими актами з питань пенсійного забезпечення у спірних відносинах, відхиляються судом, оскільки така обставина не є спірною.
За таких обставин, суд вважає, що відповідач зі свого боку, відмовляючи в перерахунку пенсії з підстав зменшення її розміру за наслідками перерахунку, не допустив порушень прав позивача та діяв в межах, визначених законодавством.
Суд також застосовує позицію ЄСПЛ, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) №303-A, пункт 29).
В силу ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем під час розгляду справи правомірність відмови в перерахунку пенсії перед судом доведена.
При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позову.
Розподіл судових витрат у відповідності до положень ст. 139 КАС України за наслідками розгляду даної справи не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 132, 139, 246-247, 249, 255, 297 КАС України, суд, -
В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Судові витрати у справі не стягуються.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова