Справа № 640/3712/20
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3712/20 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко А.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів Степанюка А.Г., Черпіцької Л.Т., секретаря Винокурової І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі від 05 березня 2020 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Державного агентства України з питань кіно про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі від 05 березня 2020 у відкритті провадження у даній справі відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників Позивача та Відповідача - Державного агентства України з питань кіно, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, Ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом першої інстанції відмовлено у відкритті провадження у даній справі, оскільки спір, що виник у зв`язку із невиплатою стипендії Позивачу як члену Ради з державної підтримки кінематографії, не пов`язаний з проходженням публічної служби та має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Як на підставу зазначеного, суд першої інстанції посилається на Постанову Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 у справі №520/6612/17 (провадження №11-1196апп18) за позовом ОСОБА_2 до начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси Міністерства оборони України про визнання неправомірними та скасування наказів.

Предметом спору у справі №520/6612/17 є визнання протиправними дій Відповідача щодо незаконного застосування дисциплінарних стягнень до ОСОБА_2 в Наказах про притягнення до дисциплінарної відповідальності; визнання протиправними та скасування Наказів Відповідача від 07 лютого 2017 року № 62 від 13 лютого 2017 року № 67 та від 27 березня 2017 року № 109 про притягнення ОСОБА_2 до дисциплінарної відповідальності.

Як вбачається з Постанови Великої Палати Верховного Суду, ОСОБА_2 працює у Квартирно-експлуатаційному відділі міста Одеси Міністерства оборони України на посаді інженера виробничого відділення згідно з Наказом від 29 січня 2016 року № 40. Наказами начальника Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси Міністерства оборони України від 07 лютого 2017 року № 62 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», від 13 лютого 2017 року № 67 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» та № 109 від 27 березня 2017 року «Про результати проведення службового розслідування по факту ненадання відповіді» ОСОБА_2 як працівника притягнуто до дисциплінарної відповідальності - оголошено догани.

Згідно з п. 2 частини другої ст. 17 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

При цьому, пунктом 15 частини першої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Разом з тим, судами встановлено, що посада Позивача не відноситься до посад публічної служби, ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з Квартирно-експлуатаційним відділом міста Одеси Міністерства оборони України, не здійснював службову діяльність у розумінні статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки не був військовослужбовцем.

Велика Палата Верховного Суду у справі №520/6612/17 дійшла висновку, що спір, який виник у зв`язку із притягненням працівника до дисциплінарної відповідальності при здійсненні ним трудової діяльності, не пов`язаної з проходженням публічної служби, має вирішуватись за правилами цивільного судочинства.

Проте, предметом спору у даній справі є визнання протиправною бездіяльності Кабінету Міністрів України та Державного агентства України з питань кіно щодо невиплати стипендії члену Ради з державної підтримки кінематографії ОСОБА_1 за період з квітня 2019 року по січень 2020 року; зобов`язання Кабінету Міністрів України та Державного агентства України з питань кіно виплатити члену Ради з державної підтримки кінематографії ОСОБА_1 стипендію за період з квітня 2019 року по січень 2020 року у загальному розмірі 678685,00 грн. відповідно до Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №588 від 26.07.2018.

Засади державної підтримки кінематографії в Україні, що має на меті створення сприятливих умов для розвитку кіновиробництва, встановлення прозорих процедур здійснення фінансування державою проектів у сфері кінематографії визначено Законом України «Про державну підтримку кінематографії в Україні» від 23.03.2017 №1977-VIII (надалі - Закон №1977-VIII).

Відповідно до частин першої, другої ст. 6 Закону №1977-VIII, державна підтримка кінематографії здійснюється за рахунок коштів, передбачених для зазначених цілей відповідно до цього Закону, Бюджетного кодексу України, закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законодавчих актів. Управління коштами, отриманими для цілей державної підтримки кінематографії, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері кінематографії, є розпорядником коштів державної підтримки кінематографії та розпоряджається ними виключно на підставі рішень Ради з державної підтримки кінематографії.

Згідно п. 1 Положення про Державне агентство України з питань кіно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2014 року № 277, Державне агентство України з питань кіно (Держкіно) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра культури, молоді та спорту і який реалізує державну політику у сфері кінематографії.

Відповідно до частини першої ст. 9 Закону №1977-VIII, з метою ефективного розпоряджання коштами державної підтримки кінематографії у формах, передбачених статтею 7 цього Закону, Кабінетом Міністрів України в установленому ним порядку утворюється Рада з державної підтримки кінематографії (далі - Рада) у складі дев`яти осіб, члени якої призначаються строком на два роки. Після закінчення дворічного строку повноваження члена Ради припиняються автоматично. Одна й та сама особа не може бути включеною до складу Ради більш як на один строк поспіль.

Згідно з частиною восьмою ст. 9 Закону №1977-VIII, за виконання своїх функцій члени Ради отримують плату - стипендію. Розмір та порядок виплати стипендій членам Ради встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 Порядку виплати стипендій членам Ради з державної підтримки кінематографії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 2018 року №588, члени Ради за виконання своїх функцій отримують плату - стипендію; виплата стипендій членам Ради здійснюється щомісяця не пізніше ніж 15 числа за рахунок коштів загального фонду державного бюджету за програмою «Державна підтримка кінематографії».

Отже, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що дану справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, оскільки в даній справі наявний публічно-правовий спір щодо бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання його вчинити на поновлення порушених на думку Позивача його прав та інтересів певні дії, а не спір з приводу проходження Позивачем публічної служби.

Тобто, суд першої інстанції має перевірити правомірність бездіяльності Відповідачів щодо здійснення владних управлінських функцій з організації та забезпечення виплати стипендії Позивачу.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 4 частини першої ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку, що даний спір є публічно-правовим і його належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 4 частини першої ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо відмови у відкритті провадження в даній адміністративній справі, у зв`язку з чим апеляційна скарга задовольняється, Ухвала суду першої інстанції скасовується, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 310, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі від 05 березня 2020 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Постанову складено у повному обсязі 30.07.2020 року.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Степанюк А.Г.

Черпіцька Л.Т.