Справа № 686/25589/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/25589/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Приступа Д.І.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

30 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2020 року (ухвалене у м. Хмельницькому 09.04.2020) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.09.2019 серії ЕАК №1511581.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.04.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.04.2020 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що наявні суперечності щодо місця зупинки автомобіля позивача, адже у відзиві відповідачем у якості місця несення служби зазначено автодорога Житомир-Чернівці 194 км + 700 м, рішенням суду встановлено, що позивач зі швидкістю 80 км/год рухався по автодорозі Житомир-Чернівці 193 км + 700 м, а розширення проїзної частини де позивач здійснив випередження транспортних засобів, які рухались перед ним, знаходиться на 194 км + 780 м.

Також згідно витягу з діючої на момент зупинки позивача схеми організації дорожнього руху не існує знаку 3.29, який насправді розміщений нижче заправки Шелл. До того ж, обмеження швидкості знаками 3.29 має здійснюватись поступово із кроком 20 км/год, однак насправді відповідні знаки відсутні, хоча й передбачені схемою організації дорожнього руху. Також позивач зауважив, що вигляд незаконно встановлених знаків постійно змінюється, адже змінюються таблички на опорах на яких встановлено відповідні знаки.

Отже, вказаний знак 3.29 встановлено з порушенням вимог законодавства, а тому позивач не може притягатись до відповідальності за невиконання вимог такого знаку.

Крім того, позивач зауважив, що представником відповідача подано до суду відеозапис фіксації порушення, проте розгляд та долучення цього доказу відбулось без участі позивача, адже його не було належним чином повідомлено про дату судового засідання, а секретар судового засідання 09.04.2020 у телефонному режимі повідомила його, що у зв`язку із карантином судове засідання переноситься.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» передбачає можливість встановлення дорожніх знаків як на одній опорі, так і послідовно. Таким чином, знаки 3.29 встановлені разом із знаками які попереджають про характер небезпеки, згідно вимог законодавства, а доводи позивача у цій частині не є обґрунтованими. Також позивач не заперечує рух зі швидкістю зазначеною у спірній постанові та на фотознімку приладу Tru Cam LTI 20/20.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу вілповідач просив апеляційний розгляд даної справи проводити за відсутності його представника.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що 12.09.2019 під час несення служби на автодорозі H-Ц3 «Житомир-Чернівці» 194 км + 700 м, екіпажем патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000770) виявлено порушення п.12.9 (б) Правил дорожньою руху України ОСОБА_1 - водієм транспортного засобу FIAT SCUDO д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався зі швидкістю 80 км/год, при дозволеній швидкості 50 км/год згідно із знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».

Постановою від 12.09.2019 серії ЕАК №1511581 за вчинення вказаного порушення позивача притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Позивач не погодився із вказаною постановою та звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження винесеної постанови представником відповідача надано відеозапис фіксації правопорушення та винесення постанови, з якого вбачається факт правопорушення та належне його оформлення представником владних повноважень.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" (Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.п. 8.4 (в) ПДР України, дорожні знаки включають групу заборонні знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

У відповідності до розділу 33 ПДР дорожній знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про: транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Апеляційний суд зазначає, що факт порушення позивачем вимог дорожнього знаку 3.29 12.09.2019 під час руху на автодорозі H-Ц3 «Житомир-Чернівці» 193 км + 600 м підтверджується наявним у матеріалах справи відеозаписом та даними лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000770), зокрема:

- місце де зафіксовано порушення - автодорога Н03 193+600 м, дистанція від вимірювального приладу до автомобіля - 186,7 м;

- швидкість автомобіля FIAT SCUDO д.н.з. НОМЕР_2 км/год.

При цьому позивач не заперечує, що на відеозаписі та фото лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000770) зображено його автомобіль, який рухається зі швидкістю 80 км/год.

Інформація про докази вчинення порушення наявна у постанові про накладення адміністративного стягнення від 12.09.2019 серії ЕАК №1511581. Вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС000770) має похибку +-2 км/год згідно свідоцтва про повірку від 21.12.2019 №22-01/13731.

Щодо решти доводів апеляційної скарги суд зазначає наступне.

Встановлено, що розгляд даної справи у суді першої інстанції тривав з вересня 2019 року. Відзив разом із відеозаписом порушення відповідач подав до суду 29.10.2019. Позивач брав участь у судових засіданнях 03.02.2020 та 17.02.2020.

Згідно довідки секретаря Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області сторони в судове засідання, призначене на 27.02.2020 не з`явились, розгляд справи відкладено на 09.04.2020.

Про дану обставину позивача повідомлено шляхом направлення на його поштову адресу листа №933, поданого до об`єкта поштового зв`язку 19.03.2020 та який 24.04.2020 повернувся до суду не врученим. Доказів повідомлення позивача засобами телефонного зв`язку про призначення судового засідання на 09.04.2020 чи відкладення такого судового засідання матеріали справи не містять.

Відповідно до довідки секретаря Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області сторони в судове засідання, призначене на 09.04.2020 не з`явились.

З урахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що позивач мав можливість ознайомитись із відзивом відповідача до 09.04.2020, його належним чином повідомили про розгляд даної справи 09.04.2020, відтак суд забезпечив позивачу можливість надати заперечення на відзив відповідача та пояснення щодо поданого відповідачем відеозапису, а доводи апеляційної скарги у цій частині - безпідставні.

Згідно п.12.10 ПДР України додаткові обмеження дозволеної швидкості руху можуть вводитися тимчасово і постійно. При цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та 3.31 Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" обов`язково додатково встановлюються відповідні дорожні знаки, які попереджають про характер небезпеки та/або наближення до відповідного об`єкта.

У разі коли дорожні знаки обмеження швидкості руху 3.29 Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та/або 3.31 Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" встановлені з порушенням визначених цими Правилами вимог щодо їх введення чи з порушенням вимог національних стандартів або залишені після усунення обставин, за яких їх було встановлено, водій не може бути притягнений до відповідальності згідно із законодавством за перевищення встановлених обмежень швидкості руху.

У відповідності до витягу із організації дорожнього руху на автомобільній дорозі Н-03 «Житомир-Чернівці» 195-196 км, в напрямку міста Хмельницького перед АЗС встановлені дорожні знаки 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» з написами «70» та в подальшому «50».

До того ж, згідно фотознімка доданого позивачем, в подальшому встановлений знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» з написами «50» разом із попереджувальним знаком 1.13 «Слизька дорога» та із табличкою до дорожнього знаку 7.2.1 «Зона дії» «3 км».

Разом із знаком 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», встановлено попередувальний дорожній знак 1.23.2 "Прилягання другорядної дороги" та знаки 1.4.2 «Напрямок повороту», в подальшому знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» з написом «50» встановлено разом із попереджувальним знаком 1.13 «Слизька дорога».

Як обґрунтовано зауважив відповідач ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні» передбачає можливість встановлення дорожніх знаків як на одній опорі, так і послідовно.

Отже, знаки 3.29 встановлені разом із знаками які попереджають про характер небезпеки згідно встановлених вимог, а посилання позивача на п.12.10 як на підставу від звільнення від відповідальності є необґрунтованим.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.