Справа № 757/62330/19-а
Суддя: Вовк С. В.
Дата ухвалення: 2020-06-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Вовк С. В.,

при секретарі судових засідань - Брачуні О. О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Саранчі А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві, старшого дільничного офіцера Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Іванкова Віталія Юрійовича, Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації про скасування постанови про адміністративне стягнення від 05 серпня 2019 року № 1666,

ВСТАНОВИВ:

Позиція сторін у справі.

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом, у якому просила, поновивши строки на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення № 1666 від 05 серпня 2019 року, видану Адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації, скасувати її і закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову зазначено, що 17 червня 2019 року, у зв`язку із конфліктною ситуацією з донькою, була вимушена викликати поліцію, проте екіпаж протягом довгого часу не приїздив на виклик, тому через три години, після першого дзвінка самостійно зателефонувала за номером «102» і відмінила виклик. А 31 липня 2019 року позивач отримала запрошення на засідання адмінкомісії з розгляду адмінпротоколу, складеного за ст. 183 КУпАП відносно неї, тобто за завідомо неправдивий виклик поліції 17 червня 2019 року о 22:10 год. Під час засідання 19 серпня 2019 року адміністративної комісії я надала довідки від ГУНП у м. Києві та мобільного оператора, що підтверджували мої слова, а також документи, що підтверджували мою участь в бойових діях на Сході. Не зважаючи на надані докази, комісія винесла постанову про адміністративне стягнення № 1666 від 05 серпня 2019 року, притягнули мене до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та наклали штраф у розмірі 51, 00 грн. Оскільки дата постанови не відповідала дійсності, надані докази та пояснення, що 17 червня 2019 року о 21:21 год. виклик поліції позивач відмінила, а о 22:10 год. цього ж дня вона виклик поліції не робила, все це не було взято до розгляду, позивач та її дочка ОСОБА_2 , вимушені були звертатись до Голови КМДА Кличко В. В. 5 разів - 01 серпня 2019 року, 04 травня 2019 року, 06 серпня 2019 року, 22 серпня 2019 року, а також до Президента України Зеленського В. О. , Головного прокурора Рябошапки Р. Г., Голови Національної поліції України Князева С. М., Міністра внутрішніх справ України Авакова А. Б., до правоохоронних органів для захисту своїх прав та оскарження постанови та неправомірних дій дільничного - Іванкова В. Ю. , який склав протокол. Однак тільки 18 листопада 2019 року позивач отримала лист від Головного управління поліції у м. Києві Печерського управління поліції про те, що капітану Іванкову В. Ю. вказано на виявлений недолік та попереджено, тобто його провина по відношенню до позивача повністю визнана, а вона маю право звернутись до суду для скасування неправомірної постанови № 1666 та неправомірно накладеного адміністративного стягнення.

Щодо пропуску строку на звернення із позовом, ОСОБА_1 зазначила, що з 01 серпня 2019 року намагалася вирішити справу з правоохоронними органами та виконавчим комітетом, надсилаючи скарги та звернення.

Процесуальні дії.

26 листопада 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява, яку передано судді для вирішення питання про відкриття провадження, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями за правилами, визначеними пунктом 15.4 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року № 2747-IV із змінами, внесеними згідно із Законом № 2234-VIII від 07 грудня 2017 року.

02 грудня 2019 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, з підстав невиконання вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 та частини першої статті 161 КАС України.

28 грудня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшли матеріали на виконання ухвали про залишення без руху її позовної заяви.

Ухвалою судді від 29 січня 2020 року у справі відкрито провадження, для розгляду у спрощеному порядку.

04 березня 2020 року від відповідача Адміністративної комісії при виконавчому органі КМР (КМДА) до суду подано відзив на позов, у якому вимоги не визнано.У судовому засіданні позивач позов підтримала і просила задовольнити.

Представник відповідача Адміністративної комісії при виконавчому органі КМР (КМДА) заперечував проти позову, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позов.

Відповідачі старший дільничний інспектор Іванков В. Ю. та представник Печерського УП ГУ НП у м. Києві у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомлено, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином, заяви по суті або з процесуальних питань від них не надходили до суду.

Фактичні обставини справи.

04 липня 2019 року старшим дільничним офіцером поліції (ДОП) Печерського УП ГУ НПУ у м. Києві капітаном поліції Іванковим В. Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення № 140070 відносно ОСОБА_1 за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно з протоколом від 04 липня 2019 року, ОСОБА_1 17 червня 2019 року, о 22:10 год., за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила завідомо неправдивий виклик спеціальної служби (поліції). Понятими вказано громадян ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , які проживають за адресою: АДРЕСА_2 (гуртожиток ). Як вказано у протоколі, ОСОБА_1 відмовилася від надання пояснень і від отримання другого примірника протоколу, заяви та клопотання від неї не надходили.

Також 04 липня 2019 року старшим дільничним офіцером поліції (ДОП) Печерського УП ГУ НПУ у м. Києві капітаном поліції Іванковим В. Ю. подано рапорт начальнику Печерського УП ГУ НП у м. Києві, у якому доповів, що на виконання йому надійшли матеріали ЄО №№ 26525, 26541, 26548 за зверненнями ОСОБА_1 з приводу можливих неправомірних дій доньки ОСОБА_3 , які мали місце 17 червня 2019 року за місцем мешкання. Прибувши на місце події, ніякого конфлікту виявлено не було, а ОСОБА_1 повідомила, що викликала працівників поліції безпідставно, щоб привернути увагу доньки, за даною адресою не мешкає, того дня її там не було, у телефонній розмові повідомила, що буде викликати поліції, щоб «насолити» їй.

Позивача було запрошено на засідання Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), де має бути розглянута справа про адміністративне правопорушення, о 15:00 год., 19 серпня 2019 року, листом № 140070 від 04 липня 2019 року.

У подальшому листом від 14 липня 2019 року було запрошено позивача на засідання Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації), де має бути розглянута справа про адміністративне правопорушення, о 15:00 год., 05 серпня 2019 року.

Згідно з протоколом № 16 засідання Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) від 05 серпня 2019 року, у зв`язку із необхідністю додаткового з`ясування обставин, що мають значення для прийняття об`єктивного рішення, розгляд справи стосовно громадянки ОСОБА_1 перенесено на засідання комісії 19 серпня 2019 року.

Адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської ради (Київській міській державній адміністрації) ухвалено постанову № 1666, датованою від 05 серпня 2019 року, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 51, 00 грн.

Зазначено в оспорюваній постанові № 1666, що ОСОБА_1 здійснила неправдивий виклик працівників поліції за адресою: АДРЕСА_1 , чим порушила вимоги статті 183 КУпАП.

Як вбачається і змісту постанови, вона оголошена 19 серпня 2019 року і набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Постанова № 1666, як вбачається із її змісту, постановлена з врахуванням пояснень ОСОБА_1 , дочки ОСОБА_3 , члена громадської ради Коцько О. М., старшого дільничного офіцера Печерського управління поліції Іванкова В. Ю.

Позивач звернулася із заявою до Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування НПУ, на яку отримала відповідь від 08 серпня 2019 року про те, що 17 вересня 2019 року зафіксовано виклик поліції о 18:24 год. з телефонного номера НОМЕР_1 , який належить позивачу, подальші виклики 18:45 год., 20:02 год., 21:02 год. - заявник просила поквапити поліцію, чекала на вулиці, поряд з будинком. О 21:20 год. зафіксовано повідомлення, що заявник просить відмінити виклик, оскільки не може більше чекати на поліцію.

Як вбачається з відповіді ГОАЗОР ГУ НП у м. Києві, наданої 30 серпня 2019 року № С-179гл/125/12/03-2019 на запит начальника управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві, першочерговою перевіркою встановлено, що 17 червня 2019 року о 18:24 год., 18:47 год., 20:03 год., 21:02 год. і 21:21 год. на спецлінію «102» до Головного управління надходили повідомлення від ОСОБА_1 , яка заявляла про конфлікт з донькою. На час надходження повідомлень диспетчером УОАЗОР зафіксовано факт відсутності вільних нарядів, повідомлення обслуговувалися у порядку черги та у залежності від тяжкості скоєних правопорушень.

Також, вказано у листі ГОАЗОР ГУ НП у м. Києві, що на місце події наряд поліції не направлявся у зв`язку із тим, що від заявниці надійшла відміна виклику.

Листом № С-4049/125/52/04-19 від 07 листопада 2019 року Печерське управління поліції ГУ НП у м. Києві позивача повідомлено, що перевірено дії старшого дільничного офіцера поліції Іванкова В. Ю. і вказано на виявлений недолік, попереджено, що у разі допущення подібних прорахунків, його буде притягнено до дисциплінарної відповідальності.

Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Відповідно до частини першої статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд, заслухавши обґрунтування позивача і заперечення представника відповідача, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин цієї справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, що викладені у позовній заяві та підтверджені доданими до неї доказами, які були досліджені судом, на засадах верховенства права, відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін та задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть стосуватися реалізації цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Позивач, обґрунтовуючи поважність пропуску передбаченого строку на звернення до суду із позовом, вказала, що намагалася вирішити спір у досудовому порядку, зверталася для отримання доказів до правоохоронних органів, надсилала скарги та звернення, що суд приймає як поважні причини, оскільки це підтверджується датами звернень і наданих відповідей на них у матеріалах справи.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України вказує, що вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Реалізовуючи свої повноваження, суб`єкти владних повноважень повинні діяти добросовісно та на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Суд при вирішенні справи, відповідно до ст. 9 КАС України, перевіряє законність дій чи прийнятого рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідальності з законом.

Старший дільничний офіцер Іванков В. Ю. склав протокол від 04 липня 2019 року відносно позивача, кваліфікувавши її дії за статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Встановлено, що позивач 17 вересня 2019 року неодноразово здійснювала виклики поліції з телефонного номера НОМЕР_1 , а саме о 18:24 год. та подальшими дзвінками о 18:45 год., 20:02 год., 21:02 год. - заявник просила поквапити поліцію, чекала на вулиці, поряд з будинком. Оскільки протягом трьох годин очікування наряд поліції не з`являвся на виклик, позивач зателефонувала о 21:20 год. на номер спецлінії «102» і попросила відмінити виклик, оскільки не могла більше чекати на поліцію.

Листом ГОАЗОР ГУ НП у м. Києві повідомлено, що на час надходження повідомлень диспетчером УОАЗОР зафіксовано факт відсутності вільних нарядів, повідомлення обслуговувалися у порядку черги та у залежності від тяжкості скоєних правопорушень. А, у подальшому, на місце події наряд поліції не направлявся у зв`язку із тим, що від заявниці надійшла відміна виклику.

Такі обставини підтверджуються належними, достовірними, достатніми, допустимими доказами такими, як листом Департаменту організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування НПУ від 08 серпня 2019 року, листом ГОАЗОР ГУ НП у м. Києві від 30 серпня 2019 року № С-179гл/125/12/03-2019 та листом № С-4049/125/52/04-19 від 07 листопада 2019 року Печерського управління поліції ГУ НП у м. Києві.

Відтак, встановлено, що відмова від виклику, які і заявка на виклик поліції ОСОБА_1 , була зафіксована і взята до уваги диспетчером, тому наряд поліції взагалі не виїздив на адресу виклику.

Отже суд критично оцінює вказані у протоколі відомості, а також у рапорті дільничного, оскільки рапорт поліцейського не належить до документів, які фіксують об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення (висновок Касаційного адміністративного суду Верховного Суду у постанові від 10 червня 2019 року у справі 815/5818/15), а також і посилання на них в оспорюваній постанові № 1666, датованої від 05 серпня 2019 року.

Дослідженням копії матеріалів адміністративної справи, яка перебувала на розгляді Адміністративної комісії, встановлено, що донька позивача ОСОБА_3 надавала пояснення, у яких стверджує, що не знаходилася у квартирі АДРЕСА_1 17 червня 2019 року, на підтвердження своїх слів нею надано роздруківку листування у месенжері Viber.

З копії пояснень неможливо встановити у якому процесуальному статусі нею надавалися пояснення, чи було її, поряд із роз`ясненням положень ст. 63 Конституції України, попереджено про відповідальність за введення в оману уповноваженого органу наданням завідомо неправдивих показів, передбачену ст. 384 Кримінального кодексу України.

Окрім того, роздруківка листування у месенжері Viber не містить ідентифікуючих ознак, тому неможливо встановити його учасників: зокрема адресата повідомлень, які направлені о 22:12 год. та 22:33 год., його автора, а також відсутність редагування та видалення інших текстових повідомлень або їх частин.

За приписами частини третьої статті 99 КАС, паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом, а електронної копії листування не надано як суду, так, як вбачається з копії матеріалів, і Адміністративній комісії.

Належних та достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача відповідач суду не надав, правомірність свого рішення не довів суду.

Варто погодитися, що об`єктивна сторона правопорушення за ст. 183 КУпАП полягає у завідомо неправдивому виклику спеціальних служб, зокрема поліції. Дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи необхідних для суспільства служб. Правопорушник викликає представника спеціальної служби, знаючи наперед про те, що у цьому немає ніякої необхідності, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце працівників цієї служби.

Водночас, існування такої об`єктивної сторони не вбачається у діях позивача, так як судом не встановлено як складу, так власне і події правопорушення, оскільки екіпаж поліції, враховуючи відміну виклику не приїхав до позивача, тому оцінити наявність або відсутність підстав для виклику неможливо.

Відтак висновок про кваліфікацію виклику позивачем поліції як завідомо неправдивий є передчасним, а враховуючи юридичні наслідки для позивача, постанова № 1666, датована 05 серпня 2019 року, підлягає скасуванню.

Разом з тим, позовні вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки скасування рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності є достатнім належним та ефективним способом судового захисту, передбаченим частиною першою статті 5 КАС України.

Місцевий загальний суд не може підміняти дискреційних функцій суб`єкта владних повноважень щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у порядку КУпАП, а виключно здійснює розгляд адміністративної справи за правилами КАС України, яким не передбачено процесуальної можливості закриття судом провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 183, 268, 286, 288, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 1-90, 139, 192, 194, 199, 204, 241-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРШІИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві (01010, м. Київ, вул. Московська 30), старшого дільничного офіцера Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві Іванкова Віталія Юрійовича (01010, м. Київ, вул. Московська 30), Адміністративної комісії при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації (01044, м. Київ, вул. Хрещатик 36), про скасування постанови про адміністративне стягнення від 05 серпня 2019 року № 1666 - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1666 від 05 серпня 2019 року, винесену Адміністративною комісією при виконавчому органі Київської міської державної адміністрації, яка оголошена 19 серпня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С. В. Вовк