Справа № 215/138/20
Суддя: Красюк К. І.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тернівський районний суд міста Кривого Рогу
Дніпропетровської області
Справа № 215/138/20
Провадження 2-а/215/37/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючої - судді Красюк К.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників процесу у місті Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції

в м. Кривий Ріг, Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Зульфугарова Раміза Бекіровича про скасування постанови від 04.01.2020 року

серії ЕАК № 1936784 про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про скасування постанови від 04.01.2020 року серії ЕАК № 1936784 про притягнення до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначив, що відповідно до вказаної постанови його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425 грн за те, що він керуючи транспортним засобом, проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.п. «ґ» п. 8.7.3 ПДР України.

Вважає, що відповідач при складанні адміністративного матеріалу допустив грубі порушення, та не дослідив усі обставини справи, а тому вказана постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12

(стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Крім того, згідно з п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Після зупинки, він одразу пояснив відповідачу, що не міг зупинитися перед світлофором у момент, коли загорівся жовтий сигнал світлофора, не створюючи небезпеку іншим транспортним засобам та не вдаючись до екстреного гальмування, а тому продовжив рух далі, при цьому жодним чином нікому не створив небезпеки.

Крім того, зазначив, що йому відповідачем не були роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто зі ст. 268 КУпАП, а його заявлені клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, про необхідність залучення захисника, відповідач залишив без розгляду і знехтував його правами. Також зазначив, що відповідач порушив процесуальний порядок розгляду справи, встановлений КУпАП, адже жодного розгляду справи взагалі не було. Відповідач обмежився лише формальним складанням Постанови без дотримання встановленої законом процедури, чим порушив ст.ст. 276, 277, 277-2, 278, 279, 280, 281 КУпАП.

Враховуючи наведене, вважає, що постанова в справі про адміністративне правопорушення винесена відповідачем незаконно, з грубим порушенням норм чинного законодавства, порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, та є по суті необґрунтованою та упередженою.

21.04.2020 року відповідачем Зульфугаровим Р.Б. на адресу суду надіслано відзив на вказаний адміністративний позов, в якому відповідач зазначив, що з вимогами адміністративного позову він не погоджується, вважає, що постанова винесена законно та обґрунтовано.

Вважає, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Пункт 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8.7.3 (ґ) ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

04.01.2020 року під час патрулювання ним було помічено транспортний засіб, Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 в м. Кривому Розі під керуванням водія ОСОБА_1 , який керуючи вищевказаним транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на забороняючий жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 (ґ) ПДР України.

Після того, як даний транспортний засіб було зупинено, він підійшов до позивача, представився згідно з п. 3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», повідомив про те, що ведеться відеофіксація та причину зупинки, а також попросив пред`явити посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб. Після чого він перейшов до розгляду справи, роз`яснив позивачу його права зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.

Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За результатами розгляду адміністративної справи, ним було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн, шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення від 04.01.2020 року, серії ЕАК

№ 1936784.

Також зазначив, що під час розгляду справи ніяких клопотань від позивача не надходило, своїми правами, визначеними ст. 268 КУпАП, позивач не скористався. Вказані обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Твердження позивача, що ним не було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом накладення стягнення у вигляді штрафу 425 грн, спростовуються відеозаписом з автомобільного відео реєстратора поліцейського, але відповідно до ч. 9 розділу 14 наказу №1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за наявності технічної можливості матеріали про порушення правил дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації порушення, а у випадку наявності інформації про оскарження - протягом строку оскарження та розгляду справи. Однак про оскарження постанови від 04.01.2020 року серії ЕАК

№ 1936784 відповідач дізнався лише після надходження ухвали про відкриття провадження та позовної заяви до ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, а саме - 01.04.2020 року, тобто більш ніж через 30 діб після винесення постанови, а тому з цих причин відеозапис не зберігся.

Дослідивши наявні матеріали справи, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Із матеріалів справи вбачається, що 04.01.2020 року біля будинку № 21 по

вул. Сергія Колачевського в м. Кривому Розі поліцейським роти № 1 батальйону

№ 2 Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Зульфугаровим Р.Б. складено відносно ОСОБА_1 постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1936784.

Зі змісту вищевказаної постанови вбачається, що 04.01.2020 року

о 12 год. 32 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer,

н.з. НОМЕР_1 , порушив правила дорожнього руху, а саме: проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив пп. 8.7.3 «ґ» ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Також, із постанови вбачається, що до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн (а.с. 6).

Як передбачено пп. 8.7.3 «ґ» ПДР України сигнали світлофора мають такі значення: жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до п. 16.8 ПДР України водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді. Проте, якщо на перехрестях перед світлофорами на шляху руху водія є дорожня розмітка 1.12

(стоп-лінія) або дорожній знак 5.62, він повинен керуватися сигналами кожного світлофора.

Крім того, згідно з п. 8.11 ПДР України водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справив їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Однак, відповідачем по справі не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України, а також не спростовані його твердження про те, що він не міг зупинитися перед світлофором у момент, коли загорівся жовтий сигнал світлофора, не створюючи небезпеку іншим транспортним засобам та не вдаючись до екстреного гальмування, а тому продовжив рух далі, оскільки саме в цьому випадку, завершення такого маневру, як проїзд перехрестя, дозволяється на забороняючий жовтий сигнал світлофора.

Слід зауважити, що оскаржувана постанова, яка є предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин, вказаних в оскаржуваній постанові, в графі «до постанови додається» не містить жодних посилань на докази, що підтверджують порушення водієм ПДР України.

Будь-яких інших доказів, окрім відео щодо процедури розгляду справи та притягнення до адміністративної відповідальності позивача, які б свідчили про вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, зокрема, відповідачем не надано суду та не долучено до оскаржуваної постанови пояснення свідків, відеофіксації порушення позивачем Правил дорожнього руху, тощо.

Крім того, суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що відеозапис з зафіксованим правопорушенням не зберігся в зв`язку із закінченням строку його зберігання, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 7, 122, 126, 245, 252, 280, 288 - 289 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 72 - 79, 90, 242 - 246, 250, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського

1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг, Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Зульфугарова Раміза Бекіровича про скасування постанови від 04.01.2020 року серії ЕАК № 1936784 про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення від 04.01.2020 року серії ЕАК № 1936784 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у вигляду штрафу у розмірі 425 грн.

Закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене

ч. 2 ст. 122 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.08.2020 року.

Суддя: