Справа № 160/13502/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Дніпропетровського окружного адміністративного суду у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
при секретарі судового засідання Федуркіній А.В.,
представника позивача Тішунін О.А.,
представник відповідача не з`явився (належно повідомлений),
представника третьої особи 1 Клочков С.О.,
представник третьої особи 2 Олюха В.Г.,
13 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій заявник просить:
- зупинити дію індивідуального акту рішення Криворізької міської ради ХХХV сесії VII скликання від 26.06.2018 року № 2861;
- зупинити роботи на вибухові роботи нижче горизонту 1005 м. в маркшейдерських вісях 255-263 до відселення мешканців по вул. Чістопільська та Лавреньова у м. Кривий Ріг.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що 22.06.2020 року відбувся підземний вибух по вул. Чістопільська та Лавреньова у м. Кривий Ріг, в результаті чого майну мешканців було спричинено шкоди, за фактом спричинення шкоди майну громадян було порушено кримінальну справу.
На думку позивача, подальше проведення робіт по розробці родовищ корисних копалин на горизонті 1135 призведе до руйнування майна мешканців вул. Чістопільська та Лавреньова у м. Кривий Ріг, зміни навколишнього природного середовища та неможливості ремонту зруйнованих домоволодінь та відновлення природнього середовища.
Представником третьої особи ОСОБА_2 надані до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, у яких останнім зазначено, що за твердженням позивача вибухові роботи вчиняє ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», який є третьою особою у даній справі.
В той же час, ст. 151 КАС України передбачено заборонити відповідачу вчиняти певні дії або заборонити іншим особам вчиняти дії, однак ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» не є відповідачем у справі та не вчиняє дії, що стосуються предмета спору, оскільки предметом спору є не роботи, а визнання рішення Криворізької міської ради протиправним, тому такий спосіб забезпечення позову як зупинення робіт та вибухові роботи нижче горизонту 1005м в маркшейдерських вісях 255-263 до відселення мешканців по вул. Чістопільська та Лавреньова у м. Кривий Ріг не підлягають задоволенню.
Представником відповідача надані до суду заперечення на заяву про забезпечення позову, у яких останнім зазначено, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту скасування рішення № 2816,оскільки воно не є остаточним дозвільним актом в питанні одержання ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» гірничого відводу та не при його прийнятті має досліджуватися питання отримання згоди землевласників та землекористувачів.
Також представником відповідача зазначено, що від рішення № 2861 прямо не залежить і можливість зупинення вибухових робіт нижче горизонту 1005 м, як на тому наполягає заявник.
У задоволенні заяви про забезпечення позову просить відмовити.
Представник позивача в судовому засіданні просив заяву про забезпечення позову задоволити.
Представник ОСОБА_2 в судовому засідання проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував.
Представник ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в судовому засідання проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував.
Вирішуючи заяву про забезпечення позову по суті , за участю представників сторін, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Положеннями ч. 1 ст. 150 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Аналіз наведених вище норм права дозволяє зробити висновок, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа або до якого буде подано адміністративний позов, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову.
Для задоволення судом заяви про забезпечення адміністративного позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такої заяви належними та допустимими доказами та довести, що незадоволення заяви призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.
При цьому, суд звертає увагу, що, у даному випадку, така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як «наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення», може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали справи, суд не встановив, а позивач не надав докази на підтвердження наявності жодної з обставин, передбачених ч.2 ст.150 КАС України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.
Факти проведення підземних вибухів повинні бути підтверджені, що потребує доведення та встановлення вчинення самих цих дій.
Надані позивачем талони-повідомлення про звернення до правоохоронних органів не підтверджують факт здійснення підземних вибухів. Також не надано доказів на підтвердження пошкодження майна мешканців.
Крім того, позивачем на підтвердження вибухових проведення вибухових робіт надано до суду акт перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) 2016 року, зі змісту якого вбачається, що вибухові роботи проводяться нижче горизонту 1005 м, проте, позивач у заяві про забезпечення позову вказує на проведення вибухових робіт на горизонті 1135 м, тому цей акт не має відношення до предмету даної справи.
Стосовно твердження позивача про нанесення шкоди майну мешканців під час проведення вибухових робіт, суд зазначає, що захист права власності передбачає право позивача звернутись до місцевого суду в порядку цивільного судочинства, тому використання як правового обґрунтування захисту права власності під час розгляду заяви про забезпечення позову є безпідставним.
Стосовно вимоги про зупинення дії індивідуального акту рішення Криворізької міської ради ХХХV сесії VII скликання від 26.06.2018 року № 2861 суд зазначає, що ця вимога є передчасною, оскільки зупинення дії рішення № 2861 буде вирішенням позовних вимог по суті.
У даному випадку позивачем не надано доказів унеможливлення захисту порушених прав, свобод та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову або доказів, що в майбутньому для відновлення цих прав, свобод та інтересів необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також доказів очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, що в свою чергу має бути досліджено при вирішенні справи.
У відповідності до ч.2 ст.76 КАС України питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно з ч.2 ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1 ст.77 КАС України).
Згідно з п.17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він зробив висновок про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
Посилання позивача на те, що вжиття заходів забезпечення позову, зазначених вище, не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті, ґрунтується лише на припущеннях позивача та не підтверджується жодними доказами.
Суд звертає увагу, що оскаржуване рішення не є остаточним дозвільним актом в питанні одержання гірничого відводу і на цій стадії права позивача не можуть бути порушенні в такий спосіб, відновлення яких стало б не можливим без зупинення оскаржуваного рішення.
Інші підстави для вжиття заходів забезпечення, окрім наведеної вище, позивачем не вказано і судом не встановлено.
Здійснивши оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову, суд вважає, що заявником не доведено, що у разі не забезпечення позову - це істотно ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.
Отже, суд вважає, що подане клопотання про забезпечення позову є необґрунтованим та підстави для задоволення клопотання про забезпечення позову відсутні.
Керуючись статтями 150-154, 241-243, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складено 31.07.2020 року.

Суддя С.В. Ніколайчук