Справа № 200/6542/20-а
Суддя: Дмитрієв В.С.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 р. Справа№200/6542/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Дмитрієва В.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2020 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення №407 від 4 червня 2020 року про відмову в призначенні пенсії; зобов`язання зарахувати при нарахуванні пенсії за віком періоди роботи з 4 серпня 1981 року по 3 грудня 1998 року на станції Ясинувата; зобов`язати призначити та виплатити пенсію з моменту подання заяви від 27 травня 2020 року з урахуванням періоду роботи на станції Ясинувата Донецької області з 04 серпня 1981 року по 31 грудня 1998 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно відмовив у призначені пенсії за віком, не врахувавши певні періоди роботи, з посиланням на відсутність у трудовій книжці запису про перейменування підприємства, чим позбавив позивачку її конституційного права на соціальний захист.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на адміністративний позов в якому вказав, що розглянувши надані заявницею документи, було прийнято рішення про не зарахування до страхового стажу період роботи на підприємстві «Донецька ордена Леніна залізниця станція Ясинувата» у зв`язку з відсутністю запису про реорганізацію підприємства, що є порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29 липня 1993 року. Оскільки у позивачці відсутній необхідний страховий стаж у призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено.

Ухвалою суду від 15 липня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та витребувано у відповідача докази у справі.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 , виданим 12 березня 1996 року Ясинуватським РВ УМВС України в Донецькій області.

21 липня 2020 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до заяви були додані: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, трудова книжка, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про шлюб.

Рішенням Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №407 від 04 червня 2020 року позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку із відсутність необхідного страхового стажу роботи.

Так, згідно вказаного вище рішення, відповідно до наданих документів, страховий стаж заявниці складає 24 роки 05 місяців 12 днів.

При цьому, до страхового стажу не зараховано періоди роботи: з 04 серпня 1981 року по 31 грудня 1998 року у зв`язку з відсутністю у трудовій книжці запису про реорганізацію підприємства «Донецька ордена Леніна залізниця станція Ясинувата» у «Донецька залізниця станція Ясинувата».

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державно пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІУ починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком мають жінки після досягнення віку 59 років 6 місяців які народилися з 1 жовтня 1960 року по 31 березня 1961 року за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по ЗІ грудня 2020 року - не менше 27 років.

Відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Так на час звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 досягла віку - 59 років 08 місяців.

Копія трудової книжки серії НОМЕР_2 , що видана на ім`я позивачки, містить записи про роботу, зокрема: запис №7 - 04 серпня 1981 року прийнята учнем оператора при черговому по станції (Донецька ордена Леніна залізнична станція Ясинувата); запис № 8 -14 вересня 1981 року переведена оператором при черговому на станції; запис № 9 09 лютого 2009 року назва підприємства Донецька залізниця станція Ясинувата змінена на станція Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця»; запис №10 06 червня 2016 року звільнена за власним бажанням у зв`язку із переїздом до іншої місцевості.

Тобто у трудовій книжці позивачки відсутня запис щодо перейменування Донецької ордена Леніна залізничної станції Ясинувата у Донецька залізниця станція Ясинувата.

Суд зазначає, що пунктом 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за N 110 (далі Інструкція № 58), передбачено, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 Про трудові книжки працівників передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб, а не на працівника.

У спірному рішенні відповідача або у відзиві УПФУ не наведено обґрунтованих сумнівів щодо достовірності записів №№7-10.

З огляду на викладені вище обставини, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивачки період роботи з 04 серпня 1981 року по 31 грудня 1998 року та як наслідок, протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії із зазначених підстав.

Таким чином, суд вважає, що рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачці пенсію суд зазначає наступне.

З практики Європейського суду витікає наступне: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. Уразі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Статтею 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Отже, рішення суду щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу за віком є фактичним втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновку суду.

З огляду на викладене вище, суд вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно квитанцій про сплату судового збору №5 від 08 липня 2020 року, позивачкою за подання даного адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн. Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись положеннями Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №407 від 04 червня 2020 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Ясинуватське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу період роботи з 04 серпня 1981 року по 31 грудня 1998 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Ясинуватського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження: Донецька область, Ясинуватський район, смт Очеретине, м-н Гідростроітелів, б. 12, ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя В.С. Дмитрієв