Справа № 160/12203/19
Суддя: Єфанова Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 червня 2020 р. Справа № 160/12203/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Єфанової О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа Державне підприємство «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити дії , -

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, третя особа Державне підприємство «Виробниче об`єднання південний машинобудівний завод імені О.М.Макарова» в якій позивач просить:

визнати протиправною відмову Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки № 265 загальною площею 0,045 га, розташованої за межами населеного пункту на території Обухівської селищної ради, викладену в листі № 1-28-1302/9/290-19 від 10.09.2019 р.;

зобов`язати Дніпровську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області у визначеному законом порядку розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки №265 загальною площею 0,045 га, розташованої за межами населеного пункту на території Обухівської селищної ради для ведення садівництва без витребування нотаріально посвідченого погодження вилучення земельної ділянки «Производственный объединением «Южный машиностроительный завод им. Л.И. Брежнева».

На адресу суду надійшла заява представника відповідача про закриття провадження по справі у зв`язку з тим, що відповідач не здійснює по відношенню до позивача публічно-владні управлінські функції.

Сторони в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

А тому, з огляду на вимоги ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративного суду можуть бути оскаржені виключно рішення, дії та бездіяльність суб`єкта владних повноважень, що виникають у зв`язку зі здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності встановлено інший порядок судового провадження.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Так, відповідно п.2 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовий спір це спір, у якому, зокрема:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

У постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №826/20197/13-а зроблено правовий висновок про те, що неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Суд зазначає, що у справі №826/20197/13-а Верховний Суд зробив висновок про те, що у справі, яка розглядається, оскаржуються законність рішення і дій виконкому щодо майна, стосовно яких існує спір про право цивільне, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Проте, суд зазначає, що згідно пояснень третьої особи вбачається, що державне підприємство не має спору з позивачем щодо земельної ділянки.

Крім того, оскаржуване рішення відповідача не призводить до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справ, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням вищевикладеного, заява представника відповідача про закриття провадження по справі не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.238,248,250,258 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача про закриття провадження відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Єфанова