Справа № 120/1909/20-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 липня 2020 р. Справа № 120/1909/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши у письмовому провадженні заяву про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Немирівської міської ради Немирівського району Вінницької області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання вчинити дії.

При цьому, позивачем одночасно із позовною заявою подано клопотання про вирішення питання про розподіл судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Обґрунтовуючи подану заяву представник зазначив, що відповідно до статті 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Таке клопотання подано 06.05.2020, тобто до ухвалення судового рішення. У поданому клопотанні вказано про неможливість надання до ухвалення судового рішення доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу, оскільки моментом повного виконання договору адвокатом є винесення судом першої інстанції рішення.

Рішенням суду від 10.07.2020 адміністративний позов задоволено частково.

17.07.2020 до суду надійшла заява представника позивача, відповідно до змісту якої останній просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. До заяви також додано докази на підтвердження витрат на правничу допомогу.

Визначаючись щодо процесуальних підстав для прийняття додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Із положень статті 143 КАС України випливає, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (ч. 3 ст. 143 КАС України).

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

В свою чергу, стаття 252 КАС України вказує, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи відсутність необхідності виклику сторін у судове засідання, суд вважає за можливе розглянути заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в порядку письмового провадження.

Таким чином, з аналізу процитованих норм видно, що умовами для прийняття додаткового рішення про відшкодування позивачу судових витрат є наявність поважних причин неможливості надання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу та зазначення про них у поданій до закінчення судових дебатів заяві.

Оцінюючи мотиви наявності поважних причин, суд у своїх висновках виходить з наступного.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Так, обґрунтовуючи своє клопотання про ухвалення додаткового судового рішення представник позивача вказує на наявність об`єктивних причин за яких сторона позивача позбавлена можливості надати суду докази понесених довірителем судових витрат, оскільки, за умовами укладеного договору про надання правової допомоги, моментом повного виконання договору адвокатом є винесення судом першої інстанції рішення.

Оцінюючи ці аргументи суд вказує, що згідно пункту 3.2 Договору про надання правової допомоги від 24.04.2020 №04/20/8-а сторони домовились, що гонорар складає 3000 грн. За умовами пункту 3.3 Договору Клієнт ( ОСОБА_1 ) зобов`язаний сплатити 100% пунктом 3.2. цього Договору суми впродовж 3 робочих днів з моменту його укладання.

Як видно з орієнтовного розрахунку суми гонорару за надану професійну правничу допомогу, адвокатом надано правову допомогу наступного характеру:

- зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції, отримання та ознайомлення з документами - 500 грн.;

- підготовка та подання адміністративного позову - 2500 грн.

Суд звертає увагу на те, що наведені юридичні послуги, надані адвокатом до прийняття рішення у справі. Правочин про надання юридичних послуг підписано 24.04.2020, відповідно, оплата послуг за умовами Договору мала бути здійснена до 27.04.2020. Тобто заздалегідь до прийняття рішення у справі.

Більш того, як видно із квитанції №04/20/8-а/1 кошти в сумі 3000 грн. сплачено 24.04.2020.

Отже, до прийняття судового рішення позивач не був позбавлений можливості подати докази розміру витрат на професійну правничу допомогу.

За таких обставин, судом не беруться до уваги як поважні причини неможливості подання доказів, що підтверджують розмір витрат на професійну правничу допомогу, викладені у поданому клопотанні, до прийняття судового рішення, адже наведені мотиви суперечать фактичним умовам договору та подіям, що відбулись.

Інших об`єктивних обставин поважності причин, які б перешкоджали стороні позивача подати своєчасно необхідні докази, в тому рахунку оформити та підписати акт приймання-передачі наданих послуг безпосередньо після їх надання та/або до прийняття рішення - суду не надано.

Судом також не приймається до уваги, Додаткова угода №1 від 07.07.2020, згідно якої сума розміру гонорару збільшена, оскільки така подана після прийняття судового рішення.

Поряд з цим, як зазначено в частині 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, чинним законодавством передбачено відповідний строк, протягом якого особа може звернутись до суду із заявою щодо стягнення витрат, які вона сплатила у зв`язку із розглядом справи.

У свою чергу суд звертає увагу, що докази, які підтверджують витрати на правову допомогу були надані разом із заявою про ухвалення додаткового рішення 17.07.2020, при цьому, рішення у справі прийняте Вінницьким окружним адміністративним судом 10.07.2020, тобто така заява подана поза межами встановленого законом п`ятиденного строку.

Відтак, представником позивача також не дотримано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України.

За таких обставин, у суду відсутні підстави для поновлення представнику позивача строку на подання доказів щодо понесених судових витрат та для розгляду наданих доказів, що підтверджують, на його думку, понесення позивачем витрат на правничу допомогу.

При цьому суд звертає увагу, що дані висновки узгоджуються з висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 16.08.2019 прийнятою у справі №400/2867/18 (адміністративне провадження №К/9901/15599/19).

Аналогічного висновку дійшов і Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 12.11.2019 у справі 120/2312/19-а.

Крім того, ст. 139, 143 КАС України не віднесені до переліку статей, визначених п. 3 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень КАС України, тобто строки яких продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи вищенаведене та відсутність поважних причин неможливості до закінчення судових дебатів подати докази, що підтверджують розмір понесених судових витрат, що є необхідною умовою для прийняття відповідного додаткового рішення, - в заяві про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 241, 242, 243, 252, 256 КАС України суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович