Справа № 205/2912/20
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-05-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

19.05.2020 Єдиний унікальний номер 205/2912/20
Єдиний унікальний номер 205/2912/20
Провадження № 2а/205/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Колісника Ігоря Івановича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 24 квітня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міськради Колісника І.І. про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2020 року позивачу було поновлено строк звернення з позовом до суду, адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року у задоволенні заяви про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міськради відмовлено.

Позивач у своєму позові посилався на те, що постановою інспектора від 03 квітня 2020 року серії РАП № 260636911 його визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Постановою встановлено, що 16 березня 2020 року о 13 годині 20 хвилин, автомобілем Volkswagen Passat, номер держреєстрації НОМЕР_1 , у м. Дніпрі на вул. Вячеслава Липинського, буд. 1, було здійснено зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п.п. 3.34 розділу 33 ПДР. Спірну постанову було отримано позивачем у поштовому відділенні 17 квітня 2020 року. Зазначив, що правил паркування не порушував, транспортний засіб зупинено в місце де це дозволено, а дорожній знак 3.34 Зупинку заборонено» розташований за декілька десятків метрів попереду від місця зупинки його транспортного засобу. Крім того, під лобовим склом автомобіля повідомлення залишено не було, а оскаржувана постанова не містить відомостей щодо ідентифікаційних ознак технічного засобу, яким здійснено фотофіксацію. Просив суд визнати дії відповідача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП неправомірними, скасувати постанову серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення та зобов`язати видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксовану 16 березня 2020 року о 13 годині 20 хвилин за автомобілем Volkswagen Passat, номер держреєстрації НОМЕР_1 .

Відповідачеві інспектору з паркування відділу контролю за паркуванням інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міськради Коліснику І.І. у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду та відкриття провадження у справі, судову повістку з адміністративним позовом, та доданими до нього матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився, відзив не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень 00 коп (а.с.18).

Вищевказаною постановою встановлено, що транспортним засобом Volkswagen Passat, номер держреєстрації НОМЕР_1 , 16 березня 2020 року о 13 годині 20 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул. Вячеслава Липинського, буд. 1, було здійснено зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушено вимоги п.п. 3.34 розділу 33 ПДР.

Постанову серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року разом із супровідним листом № 4/6-28138 від 06 квітня 2020 року (а.с. 16) направлено відповідачем на адресу ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 17 квітня 2020 року (а.с. 17).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КУпАП, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міськради Колісника І.І. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню, так як в порушення вимог ст. 251 КУпАП України інспектором з паркування не надано в розпорядження суду жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечував порушення ним Правил дорожнього руху, зокрема п.п. 3.34 розділу 33 ПДР, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а сама постанова містить посилання на фотодокази, отримані шляхом фото фіксації на відеореєстратор Logic Instrument Fieldbook K80V2, на який, зокрема, не надано суду декларації (сертифікату) відповідності, що підтверджує технічну специфікацію здійснення фотозйомки або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю завідсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині визнання дій відповідача протиправними та зобов`язання видалити інформацію про правопорушення у реєстрах обліку правопорушень, зафіксоване 16 березня 2020 року о 13 годині 20 хвилин за автомобілем Volkswagen Passat, номер держреєстрації НОМЕР_1 , оскільки статтею 286 КАС України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності та не передбачено повноважень місцевого загального суду, як адміністративного щодо визнання дій відповідача протиправними або зобов`язання останнього вчиняти певні дії.

Окрім того, позивачем також не наведено жодної норми права, яка б зобов`язувала відповідача видалити дані з вказаної інформаційної системи, а за загальним принципом формування інформаційних систем, у разі постановлення судового рішення про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, останнє також буде підставою для внесення до системи відповідного запису.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії РАП № 260636911 від 03 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Судовий збір у розмірі 420 (вісімсот сорок) гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко