Справа № 640/12665/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

30 липня 2020 року м. Київ № 640/12665/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву «Про поновлення строку на адміністративне оскарження», викладену у письмових поясненнях вих. № 1542/07 від 21.07.2020, представника ОСОБА_1 - Мельника О.С. (адвоката) у адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до виконуючої обов`язки начальника Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кенюк Людмили Василівни,

Головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Задорожної Тетяни Андріївни

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов

представники позивача - Мельник О.С.;

сторін: відповідача-1 - не з`явилися;

відповідач-2 - Задорожна Т.А.,

(у судовому засіданні 30.07.2020, відповідно до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України (по тексту - КАС України), проголошено вступну та резолютивну частини ухвали),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , адреса для листування (згідно позову): АДРЕСА_2 , адресат: AO "Макмел") (далі - позивачка або ОСОБА_1 ) подано на розгляд Окружному адміністративному суду м. Києва позов вих. 1445/06 від 05.06.2020 до виконуючої обов`язки начальника Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кенюк Людмили Василівни (адреса: 03022, м. Київ, вул. Ломоносова, буд. 15/22) (надалі - відповідач-1 або Кенюк Л .В. ) та головного державного виконавця Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Задорожної Тетяни Андріївни (по тексту - відповідач-2 або Задорожна Т.А. ), у якому позивачка просить суд:

- визнати протиправними дії в.о. Начальника Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кенюк Людмили Василівни щодо проведення перевірки законності виконавчого провадження № 48667701;

- визнати протиправною та скасувати постанову про результати перевірки законності виконавчого провадження № 48667701 від 04.03.2020 винесену в.о. Начальника Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Кенюк Людмилою Василівною;

- визнати протиправними дії Головного державного виконавця Голосіївскього районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Задорожної Тетяни Андріївни щодо винесення постанови про відновлення виконавчого провадження № 48667701 від 05.03.2020;

- визнати протиправною та скасувати постанову про відновлення виконавчого провадження № 48667701 від 05.03.2020 винесену Головним державним виконавцем Голосіївського районного відділу ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ Задорожною Тетяною Андріївною.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали позову передано для розгляду судді Пащенку К.С., присвоєно матеріалам позовної заяви єдиний унікальний номер судової справи 640/12665/20.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2020 прийнято справу до провадження, постановлено розглядати справу за правилами, передбаченими ст. 287 КАС України, у відкритому судовому засіданні на 16.07.2020; витребувано у відповідача належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 48667701.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2020 повторно витребувано у ВДВС Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві належним чином завірені копії матеріалів виконавчих проваджень ВП № 48667701; розгляд справи призначено на 30.07.2020.

23.07.2020 через канцелярію до суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, у яких останній зачіпає питання звернення до суду із позовом в межах десятиденного строку. Мотивуючи подану заяву заявником акцентується про відсутність доказів отримання позивачкою спірних постанов.

Відповідні твердження підтримані представником ОСОБА_1 у судовому засіданні 30.07.2020.

Водночас відповідач-2 проти задоволення заяви заперечив, посилаючись на обставини надіслання оскаржуваних постанов 05.03.2020 згідно супровідних листів.

Розглянувши заяву, суд вказує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Судом також враховується те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Матеріали справи свідчать про скерування ДВС 05.03.2020 для направлення на адресу ОСОБА_1 оспорюваних постанов, що убачається із супровідних листів.

Поряд з цим доказів реального вручення позивачці цих рішень матеріали справи не містять.

Окрім цього суд примічає, що пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-ІХ розділ VI «Прикінцеві положення» КАС України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, строки звернення до адміністративного суду продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 № 343 до зазначеної постанови № 211 внесено зміни, відповідно до яких карантин продовжено до 22.05.2020.

Так проаналізувавши у сукупності наведені позивачкою у заяві доводи та наявні у матеріалах справи докази, з метою забезпечення можливості останній звернутись до суду для вирішення спору, враховуючи, що відповідно до пункту розділу VI КАС України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо звернення до адміністративного суду, продовжуються на строк дії такого карантину, беручи до уваги відсутність доказів вручення ОСОБА_1 оспорюваних постанов, суд вважає заяву про поновлення строку на звернення до суду обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, у зв`язку з чим пропущений позивачкою строк звернення до суду підлягає поновленню, разом з тим невмотивованими є заперечення відповідача-2 щодо відсутності підстав для поновлення ОСОБА_1 відповідних строків.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву «Про поновлення строку на адміністративне оскарження», викладену у письмових поясненнях вих. № 1542/07 від 21.07.2020, представника ОСОБА_1 - Мельника О.С. (адвоката) - задовольнити.

2. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду.

Ухвала, відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 31.07.2020.

Суддя К.С. Пащенко