Справа № 1540/4119/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 1540/4119/18

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
Місце ухвалення: м. Одеса
Дата складання повного тексту: 10.04.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУПФ України в Одеській області), третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо: неврахування при перерахунку пенсії з 01 січня 2018 року доплати за науковий ступінь кандидат наук в розмірі 15%, надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 10% посадового окладу, премії в розмірі 10% посадового окладу; виплати пенсії з урахуванням 50% суми підвищення пенсії;

- зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 68% грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу 8 320 грн., окладу за військове звання 1 480 грн., процентної надбавки за вислугу років (50%) 4 900 грн. та вищезазначених доплат, надбавок та здійснити виплату донарахованих сум з урахуванням 100% підвищення пенсії;

- стягнення з ГУПФ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 704,80 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 (далі Постанова №103) в 2018 року ГУПФ України в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача 01 січня 2018 року з урахуванням лише окладу за посадою, окладу за військовим званням, а додаткові види грошового забезпечення до перерахунку пенсії не увійшли.

Позивач вважав зазначені дії відповідача неконституційними та протиправними, у зв`язку із чим звернувся за судовим захистом. Зокрема, внесені Постановою №103 зміни до п.5 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі Порядок №45) порушують вимоги ч.2 преамбули Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" щодо його спрямованості на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення; визначений абз.6 ч.1 ст. 7 Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі Закон №2262) принцип рівноправності застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат; єдиний підхід до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсії, так при перерахунку раніше призначених пенсій, за рішеннями Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року №3-рп/2012, від 13 травня 2015 року №4-рп/2015 принципи пропорційності і справедливості.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до ст. 63 Закону №2262, Порядку №45, Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 від 30 липня 2017 року (далі Постанова №704) та п.п.1, 2 Постанови №103 і на підставі довідки про розмір грошового забезпечення проведено перерахунок пенсії, яку з 01 січня 2018 року позивач отримує у новому збільшеному розмірі.

ГУПФ України в Одеській області зазначало, що перерахунок пенсії позивачу з 01 січня 2018 року та її виплату здійснює на підставі Постанови №103, яка на теперішній час є чинною, неконституційною не визнавалась, а тому підлягає обов`язковому застосуванню.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ГУПФ України в Одеській області, третя особа Одеський обласний військовий комісаріат, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУПФ України в Одеській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 50% суми підвищення пенсії з 01 січня 2018 року.

Зобов`язано ГУПФ України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2018 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії з урахуванням вже проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнено з бюджетних асигнувань ГУПФ України в Одеській області на користь ОСОБА_1 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві грн. 40 коп.).

В апеляційній скарзі ГУПФ України в Одеській області ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

ОСОБА_1 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року не оскаржив.

Таким чином, відповідно до правил ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, тобто, в частині задоволених позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги:

- судом першої інстанції не взято до уваги, що на виконання Постанови №103 ГУПФ України в Одеській області від 04 квітня 2018 року проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі довідки про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою з урахуванням посадового окладу в сумі 8 320 грн., окладу за військовим (спеціальним) званням в сумі 1 480 грн. та надбавки за вислугу років в сумі 4 900 грн.;

- судом першої інстанції проігноровано той факт, що рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у справі №826/3858/18 залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року, яким визнано протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови №103. Тобто, дії ГУПФ України в Одеській області до 05 березня 2019 року є законними та протиправними судом визнані не були;

- необґрунтованим є зобов`язання щодо стягнення з ГУПФ України в Одеській області витрат по сплаті судового збору, оскільки згідно зі ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ГУПФ України в Одеській області, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах задоволених позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

На підставі Закону №2262 позивачу призначено пенсію за вислугу років з основним розміром 68% грошового забезпечення із сум грошового забезпечення, а саме: посадового окладу; окладу за військове звання; процентної надбавки за вислугу років (40%); надбавки за виконання особливо важливих завдань в розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням; доплати за науковий ступінь кандидат наук в розмірі 15%; надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами в розмірі 10% посадового окладу; премії в розмірі 10% посадового окладу.

На виконання Постанови №103 в квітні 2018 року ГУПФ України в Одеській області було проведено перерахунок пенсії позивача з 01 січня 2018 року з урахуванням лише окладу за посадою, окладу за військовим званням, процентної надбавки за вислугу років, а додаткові види грошового забезпечення до перерахунку пенсії не увійшли.

Крім того, після проведеного перерахунку, виплату пенсії в 2018 році відповідач здійснював лише з урахуванням 50% розміру підвищення пенсії.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач мав "законні сподівання" отримати пенсію у збільшеному розмірі після перерахунку її розміру, оскільки отримав право на перерахунок пенсії відповідно до Закону №2262 у січні 2018 року. Отже, обмеження щодо строків та розмірів виплати сум доплати до пенсії за 2018-2019 роки, передбачені Постановою №103, не можуть бути застосовані, оскільки фактично звужують право позивача на отримання розміру перерахованої пенсії без внесення змін до відповідного Закону.

Судова колегія частково не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частинами 1, 2, 4 ст. 63 Закону №2262 встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною 18 ст. 43 Закону №2262 визначено, що у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно ч.3 ст. 51 Закону №2262 перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Пунктом 1 Порядку №45 передбачено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262 пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Постанова №704 набрала чинності з 01 березня 2018 року та нею встановлена тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу, схеми тарифних розрядів, а також встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, з набранням чинності Постановою №704, якою змінені (збільшені) розміри грошового забезпечення військовослужбовців, у позивача виникли підстави для перерахунку пенсії. Скасування п.1 Постанова №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 не впливає на вказані підстави.

Пунктом 1 Постанови №103 відповідно до ч.4 ст. 63 Закону №2262 постановлено: перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до Постанови №704.

Відповідно п.2 Постанови №103, виплату перерахованих відповідно до п.1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством [крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом]) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01 січня 2018 року - 50 відсотків; з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 01 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року. Пунктом 6 Постанови №103 передбачено внести зміни до постанов Кабінету Міністрів України, що додаються.

Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що п.п.1, 2 Постанови №103 Кабінет Міністрів України фактично зменшив розмір доплат до пенсій, за результатами перерахунку у 2018 та 2019 роках, та встановив особливий порядок виплати пенсії.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку №45.

Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11 березня 2020 року у зразковій справі №160/3586/19 дійшла висновку, що з 05 березня 2019 року пенсія позивачу підлягає виплаті у розмірі 100% суми підвищення пенсії, оскільки на момент ухвалення рішення у даній зразковій справі дії ГУПФ України щодо зменшення розміру пенсії позивачу за рахунок виплати з 05 березня 2019 року 75% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, є протиправними.

Також Велика Палата Верховного Суду зазначила, що право позивача на отримання перерахованого розміру пенсії за період з 05 березня 2019 року, з урахуванням вже сплачених сум, визначається Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", отже підпадає під дію ст. 1 Першого протоколу до Конвенції "Захист прав власності".

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі "Кечко проти України" (рішення від 08 листопада 2005 року) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак, якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними. Тобто органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Судова колегія звертає увагу, що у спірних правовідносинах вимоги позивача, станом на час розгляду справи, не мали достатнього підґрунтя у національному законодавстві, адже постановою Кабінету Міністрів України №103, яка була чинною до 05 березня 2019 року, передбачено порядок виплати перерахованих пенсій колишнім військовослужбовцям у такий спосіб, як це здійснено відповідачем по справі (виплата 50% підвищення з 01 січня 2018 року та 75% підвищення з 01 січня 2019 року по 04 березня 2019 року), а також була відсутня усталена практика національних судів на підтримку аналогічних позовів заявників.

З огляду на це суд першої інстанції помилково визначив 01 січня 2018 року датою, з якої належить поновити права позивача. Судова колегія вважає, що такою датою є 05 березня 2019 року дань набрання чинності постанови Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/3858/18.

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що, у даній справі, права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо виплати пенсії позивачу з урахуванням 50% суми підвищення пенсії з 05 березня 2019 року та зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії позивачу з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум).

Оскільки рішення суду першої інстанції, в частині відмови в іншій частині позовних вимог оскаржено не було, судова колегія, керуючись положеннями ст. 308 КАС України, не має підстав перевіряти законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині, а тому, відсутні підстави для скасування або внесення змін у цю частину судового рішення.

Судова колегія критично відноситься до твердження апелянта про необґрунтованість стягнення з ГУПФ України в Одеській області витрат по сплаті судового збору з посиланням на ст. 73 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки процесуальні правовідносини з приводу розподілу судових витрат регулюються ст. 139 КАС України, яка, стосовно цих правовідносин, є спеціальної правової нормою і тому підлягає застосуванню.

Згідно п.1 ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, судова колегія, керуючись п.3 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалити нове судове рішення, яким частково задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 .

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.3 ч.1 ст. 317, ст.ст. 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням 50% суми підвищення пенсії з 05 березня 2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії (із врахуванням раніше виплачених сум).

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) 352,40 грн. (триста п`ятдесят дві грн. 40 коп.).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 31 липня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.