Справа № 420/4254/20
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4254/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Танцюри К.О.,

за участю секретаря Орленко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності Одеської обласної державної адміністрації щодо ненадання запитуваної інформації, а саме: довідки про доходи за 2019 рік начальника юридичного відділу Державного підприємства Центр обслуговування громадян Жумбей Людмили Михайлівни, зобов`язання Одеську обласну державну адміністрацію надати Жумбей Людмилі Михайлівні начальнику юридичного відділу Державного підприємства Центр обслуговування громадян довідку про доходи за 2019 рік.

Ухвалою суду від 01.06.2020р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 у позовній заяві зазначила, що з 17.05.2018р. обіймала посаду начальника юридичного відділу ДП «Центр обслуговування громадян», яке засноване на державній власності та належить до сфери управління Одеської обласної державної адміністрації. Позивач зазначила, що оскільки на теперішній час вся фінансово-господарська, бухгалтерська, кадрова документація ДП «Центр обслуговування громадян» знаходиться у Уповноваженого органу управління - Одеської обласної державної адміністрації, з метою своєчасного подання декларації про доходи, позивач звернулась 03.03.2020р. із запитом на отримання інформації, а саме, довідки про доходи. Листом Одеської обласної державної адміністрації від 13.03.2020р. №109/ЗПІ -24 зазначено, що згідно розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 11.12.2019р. №163/к-2019 тимчасово виконуючого обов`язки звільнено з 12.12.2019р. за власним бажанням, а на даний час директора підприємства не призначено, також, повідомлено, що Одеською обласною державною адміністрацією вживаються заходи про призначення уповноваженої особи щодо здійснення діяльності підприємства в установленному законодавством порядку, однак, запитувану довідку надано не було. Позивач, посилаючись на порушення відповідачем норм Закону України «Про інформацію», Закону України «Про доступ до публічної інформації» та те, що незважаючи на те, що він володіє інформацією про позивача, відповідач чинить перешкоди в отриманні запитуваної інформації, просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

18.06.2020р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якому Одеська обласна державна адміністраця зазначила, що вважає, що вказаний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки за характером він не є публічно-правовим. Відповідач зазначив, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 07.02.2018р. по справі №817/1432/15, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом. Поряд з цим, як зазначив відповідач, у володінні Одеської обласної державної адміністрації така інформація, як довідка про доходи ОСОБА_1 відсутня. Запитувана позивачем інформація є інформацією, яка виникає з трудових правовідносин, а між позивачем та відповідачем трудові відносини не виникали, як і будь-які інші правовідносини. В свою чергу, відповідач зазначив, що трудові правовідносини у позивача склались з ДП «Центр обслуговування громадян», який є самостійним суб`єктом господарювання, який наразі не ліквідований та не реорганізований в установленному законодавством порядку.

07.07.2020р. до суду від позивача надійшла відповідь на відзив у якій позивач зазначила, що відповідач, на її думку, помилково дійшов висновку, що вказаний позов не підягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки за характером правовідносин цей спір не є публічно-правовим, враховуючи те, що у відповідача, який є суб`єктом владних повноважень, власником (засновником) ДП «ЦОГ» та його уповноваженим органом Управління, знаходиться запитувана позивачем інформація, яка є публічною. Також, позивач наголосила, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень та уповноваженим органом управління з 12.12.2019р. по теперішній час не призначено іншого керівника підприємства та, що відповідно до положень Статуту підприємства саме відповідач погоджує структуру і штатний розпис підприємства.

20.07.2020р. до суду від позивача надійшли додаткові пояснення згідно яких позивач вказала, що оскільки засновником Державного підприємства «Центр обслуговування громадян» є держава в особі місцевого органу виконавчої влади, а саме - Одеської обласної державної адміністрації, то Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» є суб`єктом господарювання, який володіє іншою інформацією, що становить суспільний інтерес, а тому підпадає під визначення розпорядника інформації згідно з п. 4 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації». В свою чергу, позивач вказала, що посада яку вона обіймає підпадає під ознаки посадової особи юридичної особи публічного права, на яку розповсюджуються вимоги Закону України «Про запобігання корупції», а запитувана інформація є необхідною для здійснення права на свободу вираження, гарантованою статтею 34 Конституції України та статтею 10 Конвенції. Також позивач зазначила, що адміністративні та інші труднощі, які можливо склалися у відповідача та які можливо не дозволяють йому провести узагальнення чи аналітичну обробку даних для формування (підготовки) довідки про доходи позивача за 2019 рік, не повинні перешкоджати у наданні доступу до публічної інформації позивача, яка є предметом суспільного інтересу оскільки вона зобов`язана подавати деларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підлягає опублікуванню.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 обіймає посаду начальника юридичного відділу Державного підприємства «Центр тобслуговування громадян».

03.03.2020р. ОСОБА_1 , посилаючись на приписи Закону України «Про доступ до публічної інформації» та те, що Державне підприємство «Центр тобслуговування громадян» є юридичною особою публічного права та належить до сфери управління Одеської обласної державної адміністрації, звернулась до Одеської обласної державної адміністрації із запитом на отримання інформації, а саме довідки про доходи ОСОБА_1 за 2019 рік (а..8).

Листом Одеської обласної державної адміністрації від 13.03.3030р. №109/ЗПІ-24 повідомлено запитувача, що відповідно до п.7.2 Статуту ДП «ЦОГ» управління державним підриємством здійснюєтья його директором, який підзвітний Уповноваженому органу уравління. Згідно з розпорядженням голови Одеської обласної державної адміністрації від 11.12.2019р. №163/к-2019 тимчасово виконуючого обов`язки директора ДП «ЦОГ» звільнено з 12.12.2019р. за власним бажанням відповідно до статті 38 КЗпП України і на даний час директора підприємтва не призначено. Одночасно повідомлено, що відповідно до ст.49 КзпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати та, що на даний час, Одеською обласною державною адміністрацією вживаються заходи про визначення уповноваженої особи щодо здійснення діяльності підприємства в установленному законодавством порядку (а.с.9).

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI.

Статтею 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Частиною 1 ст.20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації відповідає за визначення завдань та забезпечення діяльності структурного підрозділу або відповідальної особи з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації, відповідальних за опрацювання, систематизацію, аналіз та контроль щодо задоволення запиту на інформацію, надання консультацій під час оформлення запиту, а також за оприлюднення інформації, передбаченої цим Законом.

Відповідно до ч.5 ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Відповідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Пунтом 2 ч.1 ст.10 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що кожна особа має право доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається.

Таким чином, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Разом з тим, суд зазначає, що запитувана позивачем інформація не є отриманою або створеною в процесі виконання відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством та відповідно не відноситься до публічної інфомації.

Натомість, запитувані відомості позивача відповідають критеріям інформації передбаченої Законом України «Про інформацію», тобто відноситься до відомостей та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 11 Закону України «Про інформацію» 2 жовтня 1992 року№ 2657-XII визначено, що інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована. Не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження. Кожному забезпечується вільний доступ до інформації, яка стосується його особисто, крім випадків, передбачених законом. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, під час здійснення повноважень щодо верифікації та моніторингу державних виплат не потребує згоди фізичних осіб на отримання та обробку персональних даних.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про інформацію» кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Поряд з цим, ст.49 КЗпП України визначено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 наполягала на тому, що запитувана нею інформація є публічною, а відповідач як розпорядник вказаної публічної інформації зобов`язаний був її надати. Однак, враховуючи те, що позивач звернулась із запитом на отримання інформації щодо своїх доходів (розміру заробітної плати), суд приходить до висновку, що запитувана інформація не відноситься до публічної.

У зв`язку з викладеним, позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності Одеської обласної державної адміністрації щодо ненадання запитуваної інформації, а саме: довідки про її доходи за 2019 рік та зобов`язання відповідача надати вказану довідку, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено 31.07.2020р.

Суддя К.О. Танцюра

.