Справа № 580/1177/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року справа № 580/1177/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання - Салабай М.В.,

представника позивача - Ченцова О.Є. (у порядку самопредставництва),

представника відповідача - Турчина О.А. (згідно з посадою),

розглянувши правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області до Воронівського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти» Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про застосування заходів реагування,

УСТАНОВИВ:

06.04.2020 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області (18029, м. Черкаси, вул. Прикордонника Лазаренка, буд.1; ) (далі - позивач) про застосування заходів реагування у вигляді повної зупинки експлуатації Воронівського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти» Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області (24356948, Черкаська обл., Городищенський р-н, с. Воронівка, вул. Перемоги, 45) (далі - відповідач), шляхом знеструмлення електроживлення та припинення експлуатації об`єктів до повного усунення порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

В обґрунтування позову зазначено, що відповідач порушує вимоги законодавства з пожежної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей. Тому задля недопущення таких подій позивач просить суд застосувати вказані заходи реагування.

Ухвалою суду від 08.04.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.

06.05.2020 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Вважає, що відсутні підстави для вжиття судом до відповідача заходів реагування, оскільки не доведено створення загрози життю та здоров`ю людей. На думку відповідача, факти викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, а порушення, зазначені в п. 12, п. 13, п. 14, п. 22 акту, відповідачем ліквідовані. Спростовуючи позовні вимоги, відповідач вказує на: відсутність коштів для оброблення вогнегасним розчином горищних приміщень, при наявності його бетонного перекриття; відсутність фінансування для забезпечення автоматичної пожежної сигналізації приміщення та належного укомплектування спеціального пожежного щита первинними засобами пожежогасіння.

Відповідач вважає, що невідповідність вимогам ДБН.В.1.1-7-2002 розмір евакуаційного виходу з приміщення спальні «Пожежна безпека об`єктів будівництва» стосується розробників проекту шкільного приміщення згідно ч. 5 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України. Оскільки відповідач не є власником і розпорядником коштів, тобто не являється суб`єктом владних повноважень, а тому не може бути відповідачем за пунктами 1.4, 18, 21.

Під час підготовчого провадження суд долучив всі докази, надані сторонами в обґрунтування власних правових позицій у спорі.

Ухвалою суду від 03.06.2020 задоволено клопотання представника Воронівського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів - заклад дошкільної освіти» Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, оцінивши заявлені доводи сторін, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

З Акту від 17.01.2020 №12 (далі - Акт перевірки) суд встановив, що посадові особи позивача відповідно до наказу від 11.12.2019 №234 на підставі посвідчення (направлення) від 16.01.2020 № 9031 провели в присутності керівника відповідача в.о.директора Воронівського НВК Турчина Олександра Анатолійовича та кочегара Штанька Ігора Григоровича позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Попередні заходи державного нагляду (контролю) здійснювалися в період з 06.06.2017 до 09.06.2017 (Акт перевірки № 35) та в період з 07.08.2019 до 08.08.2019 (Акт перевірки №118), в яких зазначено, що приписи для усунення порушень та їх вимоги не виконані.

В Акті зафіксовані 22 порушення відповідачем вимог Кодексу цивільного захисту України (далі - КЦЗУ), постанови Кабінету Міністрів України від 27.09.2017 №733 «Про затвердження Положення про організацію оповіщення про загрозу виникнення або виникнення надзвичайних ситуацій та зв`язку у сфері цивільного захисту» (далі - Положення №733), наказу МНС від 16.12.2002 №330 «Про затвердження Інструкції з тривалого зберігання засобів радіаційного та хімічного захисту» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 04.03.2003 №179/7500) (далі - Інструкція №330), Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 № 252/26697 (далі - ППБУ):

дерев`яні конструкції горищних приміщень не оброблено вогнезахисним розчином;

на території не побудовано пожежне водоймище;

двері в приміщенні електрощитових виконано не протипожежними засобами;

у приміщенні не обладнано автоматичну пожежну сигналізацію;

у приміщенні закладу люк виходу до горищного приміщення виконано не протипожежними заходами;

виробничі, службові та адміністративні приміщення навчального закладу не забезпечені радіотрансляційними точками, для прийняття інформації з питань цивільного стану;

працівники об`єкту не забезпечені засобами колективного та індивідуального захисту;

не дотримано терміни та умови зберігання засобів радіаційного та хімічного захисту;

у приміщенні закладу система внутрішнього протипожежного водопроводу у несправному стані;

не проведено технічне обслуговування пожежних кранів на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування;

не проведено перекантовку (не рідше одного разу на шість місяців розгортання та згортання ) пожежних плоскоскладальних рукавів внутрішніх пожежних кранів;

не проведено замір опору ізоляції і перевірка спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

не проведено перевірку захисту будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, відповідно до вимог ДСТУ Б.В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд»;

двері сходових кліток не забезпечені пристроями для самозачинення;

допускається замикання на замок евакуаційних дверей запасного виходу;

евакуаційні виходи не забезпечені евакуаційним освітленням;

посадовими особами не пройдено навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.2013 №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у НС»;

для розміщення первинних засобів пожежогасіння на території закладу біля котельні спеціальний пожежний щит (стенд) не укомплектовано комплектом засобів пожежогасіння;

коридори закладу не забезпечено первинними засобами пожежогасіння; вогнегасниками для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку згідно норм належності;

на будівлі закладу над спортивним залом відсутній захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів;

розмір евакуаційного виходу з приміщення спальні не відповідає вимогам ДБН В.1.1-7-2002 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

у будівлі пов`язаних з перебуванням дітей у спальному приміщенні доріжки не прикріплені до підлоги.

Під час підписання Акту представник відповідача зазначив, що порушення будуть усунені після виділення коштів бюджету Вільшанською селищною радою.

Вважаючи, що вказані вище порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей та не усунені, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним обставинам суд врахував.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.3 Основного Закону людина, її життя, здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Підставами для звернення до суду для застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом, відповідно до ч.2 ст.68 КЦЗ України є встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Передумовою для звернення до суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг згідно з положеннями п.12 ч.1 ст.67 КЦЗ України є загроза внаслідок таких порушень життю та/або здоров`ю людей.

Пунктом 33 ч.1 ст.2 КЦЗ України визначено, що пожежна безпека - це відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.

Пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.7 КЦЗ України передбачено, що цивільний захист здійснюється за такими основними принципами: гарантування та забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності; пріоритетності завдань, спрямованих на рятування життя та збереження здоров`я громадян; максимально можливого, економічно обґрунтованого зменшення ризику виникнення надзвичайних ситуацій.

За приписами п.21 ч.1 ст.20 КЦЗ України до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст.50 КЦЗ України джерелами небезпеки виникнення надзвичайних ситуацій техногенного характеру є потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки.

Частинами 2, 3 ст.55 КЦЗ України передбачено, що діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Пунктами 1, 4, 6 ч.1 ст.70 КЦЗ України визначено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність.

Згідно з ч.2 ст.70 КЦЗ України виключно за рішенням адміністративного суду здійснюється повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг.

Для вирішення спору суд врахував висновки Верховного Суду (далі ВС) у постанові від 31.10.2018 у справі №826/14758/17, які обов`язкові для врахування судами відповідно до ч.5 ст.242 КАС України,

Зокрема, ВС вказав, що поняття «загрози життю та здоров`ю» є оціночним. Однак це не спростовує необхідність дослідження судами доказів, якими обґрунтовується їх наявність, та зважаючи, що такі позови розглядаються за позовними заявами суб`єктів владних повноважень, суди не повинні обмежуватися тільки даними актів перевірок. Застосування судом обраного заходу реагування обґрунтовуватися з дотриманням всіх принципів адміністративного судочинства.

Аналізуючи порушення суб`єкта господарювання, зазначені в Акті перевірки, суд дійшов висновку, що в сукупності всі вони свідчать про наявність в роботі відповідача загрози здоров`ю та життю людей та свідчать про наявність правових підстав для звернення до суду з позовом, зважаючи, що дані перевірок попередніх періодів (Акт перевірки № 35 від 09.06.2017 та Акт перевірки № 118 від 08.08.2019) свідчать про системне невиконання закладом освіти вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відповідно до п.4 розділу І ППБУ пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

Діяльність із забезпечення пожежної безпеки відповідно до п.2 розділу ІІ ППБУ є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств та об`єктів. Положеннями вказаного розділу визначено, що керівник підприємства повинен визначити обов`язки посадових осіб щодо забезпечення пожежної безпеки, призначити відповідальних за пожежну безпеку окремих будівель, споруд, приміщень, дільниць, технологічного та інженерного устаткування, а також за утримання й експлуатацію засобів протипожежного захисту. Обов`язки щодо забезпечення пожежної безпеки, утримання та експлуатації засобів протипожежного захисту передбачаються у посадових інструкціях, обов`язках, положеннях про підрозділ.

Суд врахував, що відповідач частково виконав обов`язок дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а позивач не заперечував щодо виконання суб`єктом господарювання частини приписів Акту перевірки № 12 від 17.01.2020:

проведення заміру опору ізоляції та перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

усунення допущень замикання на замок евакуаційних дверей запасного виходу;

проходження навчання посадовими особами та перевірки їх знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою КМУ від 26.06.2013 №444;

забезпечення коридорів первинними засобами пожежогасіння.

Зазначене підтверджується долученими до матеріалів справи: наказом відповідача від 14.02.2020 «Про утримання евакуаційних виходів», протоколами вимірювання опору розтікання та основних заземлювачах і заземлених магістралях і устаткуванні від 15.01.2020 №038/20 та випробування підвищеною напругою ізоляції електричних мереж від 15.01.2020 №038/20, що складені електротехнічною лабораторією ФОП ОСОБА_3 ; посвідченням про функціональне навчання (підвищення кваліфікації цільового призначення) у сфері цивільного захисту серії ЧКФ №006665, виданого ДСНС керівнику позивача 25.04.2018 (реєстраційний номер 9/19), журналу обліку та технічного обслуговування внутрішніх пожежних кранів та рукавів, ведення якого розпочато з 15.06.2020.

Відповідно до пунктів 16, 20 розділу ІІ Правил Посадові особи та працівники проходять навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 26 червня 2013 року №444 «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях». Приступати до роботи особам, які не пройшли навчання, протипожежного інструктажу і перевірки знань з питань пожежної безпеки, забороняється. Суд врахував, що в Акті перевірки не зазначено, якими саме особами не пройдено навчання з питань пожежної безпеки.

Доводи відповідача з приводу відсутності коштів для усунення інших порушень суд не врахував, оскільки вказана обставина не підтверджена належними та достовірними доказами (даними бухгалтерського обліку) та впливає на оцінку загрози експлуатації відповідної будівлі життю та здоров`ю людей, що в ній перебувають.

Актом випробування пожежних рукавів від 15.06.2020 не є достовірним доказом усунення вказаних вище порушень, оскільки в них не брали участі уповноважені особи зі спеціальними знаннями, у т.ч. позивача. Надані світлокопії фотографій також не відповідають ознакам достовірного, допустимого та належного доказу, оскільки з них неможливо встановити дату, час, місце та особу, що їх виготовила. Як наслідок, неможливо перевірити дійсність фактів, про які стверджує відповідач. При цьому, суд врахував, що перевірка тверджень відповідача про усунення ним порушень Акту перевірки позивачем на час вирішення спору у встановленому законом порядку не проведена та факти усунень ним заперечуються.

Щодо не доведеного усунення інших порушень, зафіксованих в Акті, суд врахував таке.

Згідно з п.2.5. розділу ІІІ ППБ у будинках, крім будинків V ступеня вогнестійкості, дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) повинні оброблятися засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності. Необхідність обробляння засобами вогнезахисту дерев`яних елементів інших конструкцій будинків визначається відповідними нормативними документами за видами будинків.

Згідно з п.2.1.9. розділу V ППБУ біля місць розташування пожежних гідрантів і водойм повинні бути встановлені покажчики (об`ємні зі світильником або плоскі із застосуванням світловідбивних покриттів) з нанесеними на них:

для пожежного гідранта літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева);

для пожежної водойми літерним індексом ПВ, цифровими значеннями запасу води в кубічних метрах та кількості пожежних автомобілів, котрі можуть одночасно встановлюватися на майданчику біля водойми.

Надана відповідачем фотографія наявності водоймища не доводить наявності у ній води та можливості реального використання.

Згідно з підп.1.1.п.1 розділу V ППБУ усі системи протипожежного захисту мають бути справними і утримуватися в постійній готовності до виконання роботи. Несправності, які впливають на їх працездатність, повинні усуватися негайно, інші несправності усуваються в передбачені регламентом терміни, при цьому необхідно робити записи у відповідних журналах.

Відповідно до підп.1.2. вказаного пункту будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Підтримання експлуатаційної придатності СПЗ повинно згідно з підп.1.4. п.1 розділу V ППБУ проводитися відповідно до вимог ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Отже, приміщення відповідача має бути обладнане пожежною сигналізацією.

Суд звернув увагу, що відповідно до вказаного в Акті п.2.3. розділу ІІІ ППБУ під час експлуатації об`єкта не допускається знижувати клас вогнестійкості елементів заповнення прорізів у протипожежних перешкодах. Протипожежні двері, ворота, вікна, люки, клапани, завіси (екрани) у протипожежних перешкодах повинні утримуватися у справному стані. Не допускається встановлювати будь-які пристрої, предмети тощо, що перешкоджають їх зачиненню. Водночас в Акті зазначено, що порушення цієї норми полягає в тому, що двері в приміщенні електрощитових та люк виходу до горищного приміщення не виконані протипожежними засобами. Отже, зміст вказаних як порушення фактів не відповідає вимогам застосованого нормативно-правового акту. Водночас позивач не довів жодним доказом дійсності вказаних фактів, а їх опис не достатньо конкретизований в частині щодо фактичного стану.

Відповідно до підп.1.5. п.1 розділу V ППБУ підприємства, розташовані за межами населених пунктів, необхідно забезпечувати засобами зв`язку, які дають можливість використання їх для передавання повідомлення про пожежу в будь-який час доби.

Реальність виконання вказаної норми відповідачем не доведене сукупністю достовірних і належних доказів.

Щодо забезпечення працівників засобами колективного та індивідуального захисту суд врахував, що відповідно до п.20 ч.1 ст.20 КЦЗУ забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту належить до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту.

Надані відповідачем фото не доводять їх наявності саме у відповідача з огляду на відсутність документів первинного бухгалтерського обліку щодо їх придбання та відсутність доказів дотримання строків їх експлуатації.

Щодо термінів та умов зберігання відповідачем засобів радіаційного та хімічного захисту суд врахував, що вказане питання врегульоване Інструкцією №330.

Відповідно до вимог п.6.1 розділу 6 Інструкції №330 засоби РХЗ повинні розміщатися в обладнаних складських приміщеннях у заводських упаковках, що складаються в штабелі кришками нагору, маркуванням з одного боку

Штабелі повинні розміщатися на підкладках, висота яких над підлогою повинна бути не менш 0,25 метра. З метою кращого провітрювання нижніх рядів майна підкладки повинні встановлюватися на стовпчики, а не на суцільні лаги.

У кожній будівлі (сховищі) штабелі нумеруються один за одним. На кожному штабелі (стелажі) на видному місці, у середині, на висоті 1,5 метра від підлоги має бути прикріплений заповнений стелажний ярлик установленої форми. Висота штабелів: для камер захисних дитячих - не більш 7-8 ящиків; для засобів захисту шкіри - до 6-7 ящиків; для приладів військової та спеціальної хімічної розвідки - до 6 ящиків; для приладів радіаційної розвідки і дозиметричного контролю, джерел живлення і засобів індикації (при зберіганні їх у заводських упаковках) - з урахуванням максимального навантаження на тару. Ширина штабелів - два ящики.

Засоби РХЗ у будівлі (сховищі) розміщуються за: номенклатурою (кожна номенклатура повинна зберігатися в окремому штабелі); партіями (кожна партія однієї й тієї самої номенклатури має бути відокремлена від іншої партії).

Дозволяється зберігати спільно: в опалюваній будівлі (сховищі) - прилади радіаційної розвідки і дозиметричного контролю, засоби індикації; у неопалюваній будівлі (сховищі) - засоби індивідуального захисту від бойових отруйних речовин, промислові засоби захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин, камери захисні дитячі і респіратори, засоби захисту шкіри, військові та спеціальні прилади хімічної розвідки, джерела живлення, засоби індикації.

Відповідальні зберігачі та власники засобів РХЗ:

забезпечують належні умови для збереження засобів РХЗ;

організовують підготовку та утримання вантажно-розвантажувальних команд (груп) та пунктів видачі засобів РХЗ з метою своєчасної видачі їх населенню і невоєнізованим формуванням;

розробляють плани та графіки видачі засобів РХЗ у разі застосування засобів хімічного ураження та виникнення надзвичайних ситуацій на радіаційно та хімічно небезпечних об`єктах господарювання.

Після закінчення встановлених термінів зберігання здійснюються лабораторні випробування засобів РХЗ.

Засоби захисту, що закладаються на тривале зберігання, повинні зберігатися на складах у штатній (заводській) тарі окремо від засобів РХЗ поточного постачання.

Некомплектні і несправні засоби захисту накопичувати для тривалого зберігання забороняється.

Не допускається розміщення засобів індивідуального захисту органів дихання від бойових отруйних речовин, призначених для забезпечення непрацюючого населення, на територіях об`єктів господарювання.

У разі втрати або пошкодження засобів РХЗ з будь-якої причини, рішенням власника засобів РХЗ або відповідального зберігача утворюється комісія, до складу якої включається представник територіального підрозділу МНС (за згодою). За результатами роботи комісії складається акт, в якому відображається причина втрати та пошкодження.

У випадках втрати або псування засобів РХЗ внаслідок недотримання необхідних умов при зберіганні відповідальність несуть особи, відповідальні за їх збереження.

Засоби індивідуального захисту від бойових отруйних речовин, промислові засоби захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин, камери захисні дитячі, засоби захисту шкіри і респіратори зберігаються в сухих неопалюваних приміщеннях будівель (сховищ).

Під час зберігання засобів індивідуального захисту від бойових отруйних речовин, промислових засобів захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин, камер захисних дитячих, засобів захисту шкіри і респіраторів здійснюються:

огляд штабелів й усунення дефектів в укладці - щотижня;

вибірковий огляд зразків не менш ніж у 2 ящиках на стелажі - один раз на 2 роки;

лабораторні випробування.

Особливості зберігання джерел живлення врегульовані в п.6.4 розділу 6 Інструкції №330.

Так, джерела живлення (сухі гальванічні елементи) для приладів зберігати в неопалюваних приміщеннях будівель (сховищ) як у заводському упакуванні, так і без нього.

Забороняється зберігання приладів радіаційної розвідки та дозиметричного контролю, військових та спеціальних приладів хімічної розвідки, які споряджені джерелами живлення.

Джерела живлення (сухі гальванічні елементи), у яких минув термін зберігання або виявлені такі дефекти, як зміна зовнішнього вигляду і форми, поява вологих плям і нальоту солей на оболонці від електроліту і розтріскування ізоляційної смолки, підлягають зняттю зі зберігання.

Особливості перевірки засобів РХЗ зазначені в п.7.1 розділу 6 Інструкції №330. Під час приймання, зберігання і видачі засобів РХЗ проводиться вибірковий або суцільний огляд

Жодних належних і допустимих доказів дотримання відповідачем вказаних вимог суду не надано.

Щодо стверджуваних позивачем порушень відповідача вимог п.2.2. розділу V ППБУ суд врахував.

Система внутрішнього протипожежного водопроводу повинна відповідати таким вимогам:

1) внутрішні пожежні кран-комплекти слід установлювати в доступних місцях. При цьому їх розміщення не повинно заважати евакуації людей;

2) кожен пожежний кран-комплект має бути укомплектований пожежним рукавом однакового з ним діаметра та стволом, кнопкою дистанційного запуску пожежних насосів (за наявності таких насосів), а також важелем для полегшення відкривання вентиля. Елементи з`єднання пожежного крана, рукавів та ручного пожежного ствола мають бути однотипними;

3) пожежний плоскоскладальний рукав необхідно утримувати сухим, складеним в «гармошку» або подвійну скатку, приєднаним до крана та ствола і не рідше одного разу на шість місяців розгортати та згортати наново;

4) використання пожежних рукавів для господарських та інших потреб, не пов`язаних з пожежогасінням, не допускається;

5) у вибухопожежонебезпечних приміщеннях за наявності пилу пожежні крани повинні бути укомплектовані пожежними стволами, що подають воду як суцільним струменем, так і розпиленим;

6) пожежні кран-комплекти повинні розміщуватись у вбудованих або навісних шафках, які мають отвори для провітрювання і пристосовані для опломбування та візуального огляду їх без розкривання. При виготовленні шаф рекомендується передбачати в них місце для зберігання двох вогнегасників. На дверцята шаф, в яких знаходяться вогнегасники, мають бути нанесені відповідні покажчики за ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987, IDT) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности»;

7) спосіб установлення пожежного кран-комплекту повинен забезпечувати зручність повертання вентиля та приєднання рукава. Напрямок осі вихідного отвору патрубка пожежного крана повинен виключати різкий залом пожежного рукава у місці його приєднання;

8) на дверцятах пожежних шафок із зовнішнього боку повинні бути вказані після літерного індексу «ПК» порядковий номер крана та номер телефону для виклику пожежно-рятувальних підрозділів;

9) пожежні кран-комплекти не рідше одного разу на рік підлягають технічному обслуговуванню і перевірці на працездатність шляхом пуску води з реєстрацією результатів перевірки у спеціальному журналі обліку технічного обслуговування. Пожежні кран-комплекти повинні постійно бути справними і доступними для використання;

10) зовнішні патрубки з приєднуваними головками, засувки, зворотні клапани для приєднання рукавів пожежних машин повинні утримуватись у справному стані;

11) у неопалюваних приміщеннях узимку вода з внутрішнього протипожежного водопроводу повинна зливатись. При цьому біля пожежних кранів-комплектів повинні бути написи (таблички) про місце розташування і порядок відкривання відповідної засувки або пуску насоса. З порядком відкривання засувки або пуску насоса необхідно ознайомити всіх працівників цього об`єкта;

12) за наявності в неопалюваному приміщенні (будинку) трьох і більше пожежних кранів-комплектів на сухотрубній мережі внутрішнього протипожежного водопроводу в утепленому місці на вводі необхідно встановлювати засувку з електроприводом. Її відкриття та пуск насоса слід здійснювати дистанційно від пускових кнопок, установлених всередині шафок пожежних кран-комплектів.

Належним і допустимих доказів дотримання вказаним вимог не надано та усунення зафіксованих в Акті порушень не підтверджено.

Також не підтверджено усунення порушення щодо захисту будівлі від прямих попадань блискавки.

Зокрема, відповідно до підп.1.21 п.1 розділу IV ППБУ захист будівель, споруд та зовнішніх установок від прямих попадань блискавки і вторинних її проявів, а також їх перевірку необхідно виконувати відповідно до вимог ДСТУ Б В .2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блискавкозахисту будівель і споруд».

Щодо зафіксованого в Акті порушення вимог п.2.37 розділу ІІІ ППБУ щодо не забезпечення дверей сходових кліток пристроями для самозачинення суд звернув увагу, що вказана норма встановлює, що не допускається:

улаштовувати на шляхах евакуації пороги, виступи, турнікети, двері розсувні, підйомні, такі, що обертаються, та інші пристрої, які перешкоджають вільній евакуації людей;

захаращувати шляхи евакуації меблями, обладнанням, різними матеріалами;

забивати, заварювати, замикати на замки, болтові з`єднання та інші запори, що важко відчиняються зсередини, двері на шляхах евакуації та евакуаційних виходах;

розташовувати у тамбурах виходів, за винятком квартир та індивідуальних житлових будинків, гардероби, вішалки для одягу, сушарні, пристосовувати їх для торгівлі, а також зберігання, у тому числі тимчасового, будь-якого інвентарю та матеріалу;

захаращувати меблями, устаткуванням та іншими предметами двері, люки на балконах і лоджіях, переходи в суміжні секції та виходи на зовнішні евакуаційні драбини, евакуаційні площадки квартир житлових будинків;

знімати встановлені на балконах (лоджіях) драбини;

улаштовувати у сходових клітках приміщення будь-якого призначення (кіоски), обладнання;

улаштовувати у загальних коридорах комори і вбудовані шафи, за винятком шаф для інженерних комунікацій; зберігати в шафах (нішах) для інженерних комунікацій горючі матеріали;

розташовувати в ліфтових холах приміщення різного призначення;

робити засклення або закладання жалюзі і отворів повітряних зон у незадимлюваних сходових клітках;

знімати двері вестибюлів, холів, тамбурів і сходових кліток;

заміняти скло, що не дає скалок при руйнуванні, на звичайне у дверях;

знімати пристрої для самозачинення дверей сходових кліток, коридорів, холів, тамбурів, а також фіксувати самозакривні двері у відчиненому положенні;

зменшувати нормативну площу фрамуг у зовнішніх стінах сходових кліток або закладати їх;

розвішувати у сходових клітках на стінах дзеркала, стенди, панно, інші горючі матеріали.

Надане відповідачем фото дверей з навішеними пружинами не є достовірним доказом і не доводить, що воно стосується саме тих дверей, про які зазначені порушення.

Крім того не підтверджено сукупністю належних і достовірних доказів дотримання вимог:

п.2.31. розділу ІІІ ППБУ, згідно з яким сходові клітки, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації мають бути забезпечені евакуаційним освітленням, а світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей;

п.3.11. розділу ІІІ ППБУ, відповідно до якого для розміщення первинних засобів пожежогасіння у виробничих, складських, допоміжних приміщеннях, будинках, спорудах, а також на території підприємств повинні встановлюватися спеціальні пожежні щити (стенди).

Пожежні щити (стенди) повинні встановлюватись на території об`єкта площею більше 200 м-2 з розрахунку один щит (стенд) на 5000 м-2 захищуваної площі. До комплекту засобів пожежогасіння, які розміщуються на пожежному щиті, входять: вогнегасники - 3 шт., ящик з піском - 1 шт., протипожежне покривало - 1 шт., багор або лом та гак - 2 шт., лопати - 2 шт., сокири - 2 шт. На пожежних щитах (стендах) повинні розміщуватися ті первинні засоби гасіння пожежі, які можуть застосовуватися в даному приміщенні, споруді, установці. Пожежні щити (стенди) та засоби пожежогасіння повинні бути пофарбовані у відповідні кольори згідно з ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности». Склади пиломатеріалів, тари та волокнистих матеріалів потрібно забезпечувати необхідною (понаднормовою) кількістю пожежних щитів з набором первинних засобів пожежогасіння згідно з місцевими умовами;

підп.3.6 п.3 розділу V, згідно з яким територія підприємств, будинки, споруди, приміщення, технологічні установки повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння: вогнегасниками, ящиками з піском, бочками з водою, покривалами з негорючого теплоізоляційного матеріалу, пожежними відрами, совковими лопатами, пожежним інструментом, які використовуються для локалізації і ліквідації пожеж у їх початковій стадії розвитку. Ця вимога стосується також будівель, споруд та приміщень, обладнаних будь-якими типами систем пожежогасіння, пожежної сигналізації або внутрішніми пожежними кран-комплектами. До початку експлуатації об`єкти (будинки, споруди, приміщення, технологічні установки) повинні бути забезпечені первинними засобами пожежогасіння згідно з Типовими нормами належності вогнегасників, затвердженими наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи від 02 квітня 2004 року № 151, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 29 квітня 2004 року за № 554/9153;

підп.2.23.п.2 розділу ІІІ, згідно з яким забороняється зменшувати кількість та розміри евакуаційних виходів з будівель і приміщень, класи вогнестійкості несучих та огороджувальних конструкцій, застосовувати будівельні матеріали з вищими показниками пожежної небезпеки, змінювати інженерні та планувальні рішення й умови освітлення згідно з нормованою вимогою.

Проаналізувавши вище викладені обставини спору, зважаючи на неповноту проведеної перевірки діяльності відповідача на предмет усунення частини виявлених порушень на час судового вирішення спору, суд дійшов висновку про відсутність у спірних обставинах спору неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з частиною не усунених відповідачем порушень можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю та необхідності саме. Усунення решти порушень потребує забезпечення можливості відповідачем здійснення частково своєї діяльності. Отже, позивач не довів обґрунтованості підстав для застосування найбільш суворого заходу впливу - повної зупинки роботи - експлуатації відповідача.

Дотримуючись вимог вказаної вище ст.70 КЦЗ України, оскільки неусунені порушення стосуються загрози пожежної небезпеки, суд дійшов висновку, що достатнім засобом реагування на вказані вище не усунені порушення є зобов`язання відповідача зупинити експлуатацію його будівлі шляхом знеструмлення електроживлення до повного усунення порушень, зафіксованих в згаданому вище Акті.

Тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а понесені судові витрати зі сплати судового збору поверненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2-20, 138-139, 241-246, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Черкаській області () задовольнити частково.

Застосувати заходи реагування шляхом зобов`язання Воронівського навчально-виховного комплексу «Заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів заклад дошкільної освіти» Вільшанської селищної ради Городищенського району Черкаської області () зупинити експлуатацію його будівлі, розташованої за адресою: 19531, Черкаська обл., Городищенський р-н, с.Воронівка, вул. Перемоги, буд.45,- шляхом знеструмлення електроживлення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, відображених в Акті від 17 січня 2020 №12, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня підписання повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 03.08.2020.