Справа № 334/7670/19
Суддя: Гнатюк О. М.
Дата ухвалення: 2020-04-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 06.04.2020
Справа № 334/7670/19
Провадження № 2-а/334/56/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2020 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого - судді Гнатюка О.М.,

при секретарі Алєйніковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївни про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з адміністративним позовом до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївни про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просить визнати дії неправомірними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1678829 від 28.10.2019 року, винесену інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Москаленко Вікторією Валеріївною за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що 28.10.2019 року рухаючись на автомобілі Toyota Auris, державний номерний знак НОМЕР_1 , на Набережній автомагістралі у м. Запоріжжя, він був зупинений співробітниками поліції та відносно нього на місці без складання відповідного протоколу винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ст.122 ч. 1 КУпАП у виді штрафу за перевищення швидкості руху транспортного засобу, яка була зафіксована поліцейським на вимірювач швидкості «TruCam».

Постанову серії ЕАК № 1678829 від 28.10.2019 року про накладання адміністративного стягнення вважає незаконною, оскільки його автомобіль в межах населеного пункту рухався в потоці машин з допустимою швидкістю, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Працівник поліції відразу запропонувала сплатити штраф на місці. Не розглянувши справу по суті, поліцейській не ознайомив зі ст. 268 КпАП України. Працівник поліції на заперечення позивача вказала, що він може оскаржити постанову в суді. Розгляду не було, не було оголошено доказів, клопотання не вирішувалися, не з`ясовувалися обставини, що мають суттєве значення для справи. Таким чином вимірювання швидкості руху мого автомобіля було проведено за допомогою несертифікованого техзасобу, а тому накладення адміністративного стягнення є неправомірним.

Тобто технічні дані щодо показників швидкості, отримані за допомогою цього засобу вимірювання, не можуть використовуватись на підтвердження обставин скоєння правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи за його відсутності.

Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в яких просив відмовити у задоволені позову, посилаючись на те, що водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.12.4 ПДР України, допустивши перевищення встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 24 км/год., що було зафіксовано вимірювачем швидкості TruCam 001050. Прилад TruCam було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, а тому його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства. Вважає, що єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, судом на підставі частини четвертої статті 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Постановою серії ЕАК № 1678829 від 28.10.2019 року, винесеної інспектором роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Москаленко Вікторією Валеріївною, було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. У постанові зазначено, що 28.10.2019 року о 14.16 год. у м. Запоріжжя, вул. Набережна автомагістраль водій ОСОБА_1 , керуючи транспортний засіб, перевищив встановлені обмеження руху більше як на 20 км/год., а саме рухався зі швидкістю 74 км/год. Вимірювання проводилося за допомогою TruCam 001050, чим порушив 12.4 ПДР України.

Ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.01.2001 року № 1306 (далі - ПДР) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за порушення п. 12.4 ПДР України передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст. 251 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Отже, належна фіксація вчинення адміністративного правопорушення, може підтвердити правомірність накладення адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом по справі.

З викладеного вбачається, що передумовою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності є встановлення факту перевищення швидкості у населеному пункті.

На підтвердження своєї позиції, відповідачем подано відеозапис фіксації правопорушення, здійсненого лазерним вимірювачем швидкості TruCam 001050.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності ж в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, з точки зору процесуального законодавства ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, судом береться до уваги зазначення відповідачем безпосередньо в оскаржуваній постанові, що вимірювання швидкості здійснено приладом TruCam 001050, тобто відповідачем виконаний наведений обов`язок.

Законність та правомірність використання відповідачем лазерного вимірювачу швидкості TruCam у цій справі не є спірним та підтверджується змістом наданих копій свідоцтва про повірку приладу від 21.12.2019 № 22-01/13727, сертифікату від 29.08.2012 №UA-MI/1-2903-2012, експертного висновку лазерного вимірювача від 27.09.2018 №04/02/03-3008.

Сторонами підтверджується, що запис з лазерного вимірювачу швидкості TruCam відповідачем демонструвався позивачу та був врахований відповідачем під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тобто покладений в основу оскаржуваної постанови.

Відповідачем також суду було надано відеозапис, з якого вбачається, що відповідачу демонструвався запис фіксації правопорушення перед ухваленням оскаржуваної постанови. Вказаний відеозапис дозволяє ідентифікувати марку, модель, державний номерний знак транспортного засобу, що перевищив швидкість, а також місце вчинення правопорушення.

З огляду на викладене, у суду відсутні підстави вважати, що відеозапис фіксації правопорушення, здійсненого лазерним вимірювачем швидкості TruCam є недопустимим доказом в розумінні ст. 74 КАС України.

З наданого запису вбачається, що після зупинки транспортного засобу працівник поліції представилася, назвавши свою посаду, звання, прізвище та ім`я, вказала на причину зупинки - вчинення адміністративного правопорушення у вигляді перевищення швидкості руху, запропонувавши водію передивитися запис на приладі щодо фіксації правопорушення. Після чого водій погодився із складанням відносно нього постанови про адміністративне правопорушення та озвучив намір оскаржити постанову в судовому порядку. Інших клопотань щодо досліджень інших доказів чи вчинення процесуальних дій водієм заявлено не було.

Згідно зі ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право:

- знайомитися з матеріалами справи,

- давати пояснення,

- подавати докази,

- заявляти клопотання;

- при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,

- виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження;

- оскаржити постанову по справі.

Реалізація права щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується зокрема й під час оскарження в судовому порядку безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи, що позивач при розгляді адміністративної справи на місці не зазначив і не навів обставини, не послався на докази, не заявив будьяке клопотання, чи оспорював певні обставини чи докази, при цьому реалізував право на оскарження постанови в судовому порядку, відсутні підстави вважати, що відповідачем було обмежено право позивача на захист.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 271, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Москаленко Вікторії Валеріївни про визнання дій неправомірними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

На рішення суду протягом десяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до Третього апеляційного адміністративного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя О.М. Гнатюк