Справа № 824/123/19-а
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/123/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш В.О.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

29 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Мацького Є.М. Смілянця Е. С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Платаш В.О.,

представника позивача: Савчука Д.М.,

представниці відповідача: Теутуляк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року (ухвалене 03 жовтня 2019 року, повний текст рішення складено 15 жовтня 2019 року) у справі за адміністративним позовом Дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" до Головного управління ДФС у Чернівецькій області про визнання незаконними та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 21.03.2017 року №,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2017 року Дочірнє підприємство "Чернівецький облавтодор "Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" звернулося до Чернівецького окружного адміністративного з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області, в якому з урахуванням уточнення позовних вимог просило визнати незаконним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 21.03.2017 року №.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року позов задоволено.

Згідно з постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2018 року апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишено без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 13 листопада 2018 року касаційну скаргу Головного управління ДФС у Чернівецькій області задоволено частково; постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 13.12.2017 та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 11.04.2018 у справі №824/453/17-а скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року позов задоволено; визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 21.03.2017 року №.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що під час нового розгляду справи судом першої інстанції не враховано висновки Верховного Суду, а саме: не досліджено документи, які підтверджують придбання товару у контрагентів та його походження; не надано оцінки показам свідка щодо підтвердження його перебування у трудових відносинах в якості виконроба ПП "Дорлідер" у 2015 році.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку з чим просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Представниця відповідача в судовому засіданні підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Дочірнє підприємство "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" (), місцезнаходження суб`єкта господарювання - вул. Головна, 205, м. Чернівці, Чернівецька область, з 23.05.2002 року, взято на податковий облік за №2107.

На підставі направлень ГУ ДФС у Чернівецькій області від 26.12.2016 року №841, №842, №843, №844, №845, №846, №847 та наказу про проведення документальної планової перевірки №471 від 14.12.2016 року проведена документальна планова перевірка дочірнього підприємства "Чернівецький облавтодор" відкритого акціонерного товариства Державної акціонерної компанії "Автомобільні дороги України" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2013 року по 30.09.2016 року, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки складено акт №87/24-13/14-01/31963989 від 21.02.2017 року ( т. 6 а.с. 10-145), яким встановлено наступні порушення:

1) п.п. 14.1.11., п.п. 14.1.257 п.14.1. ст. 14, п. 44.1, п. 44.2. ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст. 134. п.п.135.4.1, п. 135.4, п. 135.1 ст. 135, п. 137.1 ст. 137. п.п. 138.1.1, п. 38.1 п. 138.2 ст. 138. п. 139.1.9 п. 139.1 ст.139 п.п. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 8730,00 грн, у тому числі: за 2013 рік па суму 4247 грн, за 2014 рік на суму 4483,00 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 3372374,00 грн, у тому числі за три квартали 2016 року на суму 3372374,00 грн;

2) п. 44.1, ст. 44, п. 198.1. "а" ст. 198, п.1983 ст. 198, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України № 2755-VI від 02.12.2010 року, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевірявся, на загальну суму 645705,00 грн, в тому числі за в т.ч. за липень 2015 року в сумі 29185,00 грн, за листопад 2015 року в сумі 87362,00 грн, за грудень 2015 року в сумі 269914,00 грн, за травень 2016 року в сумі 85487,00 грн, за червень 2016 року в сумі 60968,00 грн, за липень 2016 року в сумі 112789,00 грн;

3) п.168.1 ст.168, пп. 176.2. "а" п.176-2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VІ (зі змінами та доповненнями) - виявлено несвоєчасну сплату (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб у строки, встановлені законом для місячного податкового періоду за період жовтень - грудень 2013 року, січень-квітень 2014 року, червень-серпень 2014 року, травень-жовтень 2015 року, грудень 2015 року, січень-березень 2016 року та липень 2016 року.

4) п. 2.11, 3.1 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національною банку України від 15.12.2004 року №637, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13.01.2005 року за №40/10320 (із змінами та доповненнями).

Примірник акта перевірки направлено на адресу позивача супровідним листом від 22.02.2017 року №207/10/24-13-14-01-09 "Про направлення матеріалів перевірки" (т. 6, а.с. 147).

На підставі акта №87/24-13/14-01/31963989 від 21.02.2017 року за порушення п.44.1 ст. 44, п. 198.1. "а" ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України №2755-VI від 02.12.2010 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2017 року, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в розмірі 666145,00 грн, яка включає 532916,00 грн податкових зобов`язань та штрафних санкцій в сумі 133229,00 грн (т. 6, а.с. 173).

Вказане податкове повідомлення-рішення направлено на адресу позивача супровідним листом від 22.03.2017 року №441/10/24-13-14.01.09 (т. 6, а.с. 174).

Вважаючи необґрунтованими висновки викладені в акті перевірки №87/24-13/14-01/31963989 від 21.02.2017 року, позивач 06.03.2017 року подав на нього заперечення.

За результатами розгляду заперечень від 06.03.2017 року відповідачем складено висновок №4/24-13-14-01 від 16.03.2017 року, відповідно до якого частково скасовано та відкликано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2017 року №000104140 у силу положень статті 60 Податкового кодексу України, в іншій частині висновки, викладені в матеріалах перевірки, визнано обґрунтованими та таким, що відповідають вимогам чинного законодавства

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 21.03.2017 року № протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав належних та достатніх доказів на підтвердження факту неправомірного формування податкового кредиту позивачем.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно з п. 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п. 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до вимог пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 ст.200 ПК України передбачено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом (п.200.2 ст.200 ПК України).

Разом з тим вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, встановлені статтею 44 ПК України. Так, згідно з пунктом 44.1 цієї статті для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з ч. 2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" № 996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон № 996-ХІV), бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст.1 Закону № 996-ХІV господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і власне її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку.

Статтею 9 Закону № 996-ХІV встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами ПК України.

Згідно з пунктом 138.2 статті 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

З аналізу наведених норм колегія суддів дійшла висновку про те, що податкові наслідки у вигляді формування витрат та податкового кредиту з ПДВ у податковому обліку є правомірними лише у випадку реального виконання господарської операції та її підтвердження належними первинними документами, що відповідають критерію повноти та достовірності представлення інформації про факт реальної зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до акта перевірки порушення позивачем п.44.1 ст. 44, п. 198.1. "а" ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 192.1 ст. 192 ПК України виникло у зв`язку з безпідставним включенням до податкового кредиту сум податку на додану вартість на загальну суму 532916,00 грн, в тому числі:

- на суму 357276,00 грн - за листопад 2015 року - 218779,00 грн та грудень 2015 року 138497,00 грн з вартості оприбуткованих ТМЦ, постачальником яких задокументовано ПП "Дорлідер";

- на суму 175640,0 грн: за липень 2015 року - 218779,00 грн, за травень 2016 року - 85487,00 грн, за червень 2016 року - 60968,00 грн з вартості оприбуткованих ТМЦ, постачальником яких задокументовано ТОВ "Партнер Глобал".

При цьому відповідач зазначає про те, що представлені ДП "Чернівецький облавтодор" до перевірки документи (видаткові накладні, акти, платіжні документи, договори) не підтверджують факт придбання товарів, не є свідченням реальності господарських операцій та містять недостовірні дані щодо змісту господарських операцій.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги в частині взаємовідносин позивача з ПП "Дорлідер", колегія суддів виходить з наступного.

11.11.2015 року між ПП "Дорлідер" та ДП "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" укладено договір поставки (купівлі-продажу) № 4/11, за умовами якого ПП "Дорлідер" зобов`язується поставляти позивачу асфальтобетонну суміш 1500 т (том 6 а.с. 184-187).

На підтвердження вказаної господарської операції позивач надав такі первинні документи та письмові докази:

- договір поставки (купівлі-продажу) №4/11 від 11.11.2015 року (т. 1, а.с. 20-24);

- додаткова угода №1 від 18.11.2015 року до Договору №4/11 від 11.11.2015 року (т.1, а.с. 25);

- журнали реєстрації доручень (т. 1, а.с. 13-14);

- платіжні доручення про оплату асфальто-бетонної суміші №52 від 15.12.2015 року, №28 від 05.02.2016 року (т. 1, а.с. 18-19),

- довіреності на отримання представником ДП "Чернівецький облавтодор" від ПП "Дорлідер" бітуму та асфальто-бетонної суміші №ЧОАД071 від 13.11.2015 року, №ЧОАД92 від 30.12.2015 року та №ЧОАД7 від 29.01.2016 року (т. 1 а.с. 15-17)"

- видаткові накладні на асфальто-бетонну суміш та бітум нафтовий дорожний від ПП "Дорлідер" до ДП "Чернівецький облавтодор" №PDO-000274 від 23.11.2015 року та №PDO-000275 від 23.11.2015 року, №PDO-000282 від 30.11.2015 року, №PDO-000294 від 10.12.2015 року та №PDO-000293 від 10.12.2015 року (т. 1 а.с. 26-30)";

- карточки рахунку 6.3.1, 2.0.1 за 2015 рік (т. 1 а.с. 32-35);

- накладні на передачу філії ДП "Чернівецький облавтодор" ТМЦ (бітум нафтовий дорожний, асфальтнор-бетонна суміш) №000000617 від 23.11.2015 року, №000000618 від 23.11.2015 року, №000000619 від 23.11.2015 року, №000000620 від 23.11.2015 року, №000000621 від 23.11.2015 року №000000623 від 23.11.2015 року, №000000624 від 23.11.2015 року, №000000625 від 23.11.2015 року, №000000626 від 23.11.2015 року, №000000627 від 23.11.2015 року, №000000628 від 23.11.2015 року, №000000635 від 30.11.2015 року, №000000662 від 30.11.2015 року та №000000630 від 23.11.2015 року, №000000631 від 23.11.2015 року, №000000632 від 30.11.2015 року, №000000633 від 30.11.2015 року, №000000634 від 30.11.2015 року, №00000664 від 10.12.2015 року, №000000666 від 10.12.2015 року, №000000668 від 10.12.2015 року, №000000671 від 10.12.2015 року, №000000622 від 23.11.2015 року, №000000661 від 23.11.2015 року, №000000665 від 10.12.2015 року, №000000667 від 10.12.2015 року, №000000669 від 10.12.2015 року, №000000636 від 30.11.2015 року, №000000672 від 10.12.2015 року, №000000673 від 10.12.2015 року, №000000674 від 10.12.2015 року, №000000675 від 10.12.2015 року, №0000032 від 29.01.2016 року (т. 1, а.с. 39, 60-61, 80, 169-170, 200, 231, 249, 250; т. 2 а.с. 28-30, 84, 131, 154-158; т. 3 а.с. 1, 20, 21, 112, 114, 117);

- матеріальні звіти за листопад-грудень 2015 року (т. 1 а.с. 40-41, 55-59);

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) та дорожні листи (т.1 а.с. 42-48, 62-71, 175-189, 205-218, 233-248; т. 2 а.с. 8-19, 31-61, 85-108, 132-139, 159-180, 186-206, 218-240; т. 3 а.с. 2-13, 37-91, 125-176);

- акт приймання виконаних будівельних робіт форми №КБ-2 (т. 1 а.с. 49-54, 72-79,190-199, 219-228; т. 2 а.с. 20-27, 62-69,73-83, 109-130, 140-149, 181-185, 207-2016, 241-249; т. 3 а.с. 14-17, 92-105, 177-189);

- звіти про рух матеріалів філій "Новоселицький райавтодор", "Кіцманський райавтодор" та "Сторожинецький райавтодор" (т. 2 а.с. 1-7, 70-72, 150-153; т. 3 а.с. 22-36, 106-111, 115-116, 118-124).

Таким чином, оплата позивачем асфальтобетонної суміші, придбаної у ПП "Дорлідер", підтверджується платіжними дорученнями (т. 1, а.с. 18-19), відвантаження ТМЦ - видатковими накладними (т. 1 а.с. 26-30), транспортування - товарно-транспортними накладними (т.1 а.с. 42-48, 62-71, 175-189, 205-218, 233-248; т. 2 а.с. 8-19, 31-61, 85-108, 132-139, 159-180, 186-206, 218-240; т. 3 а.с. 2-13, 37-91, 125-176), передача ТМЦ філіям позивача - відповідними накладними (т. 1, а.с. 39, 60-61, 80, 169-170, 200, 231, 249, 250; т. 2 а.с. 28-30, 84, 131, 154-158; т. 3 а.с. 1, 20, 21, 112, 114, 117) та звітами про рух матеріалів (т. 2 а.с. 1-7, 70-72, 150-153; т. 3 а.с. 22-36, 106-111, 115-116, 118-124), використання придбаних ТМЦ у господарській діяльності позивача - актами приймання виконаних будівельних робіт (т. 1 а.с. 49-54, 72-79,190-199, 219-228; т. 2 а.с. 20-27, 62-69,73-83, 109-130, 140-149, 181-185, 207-2016, 241-249; т. 3 а.с. 14-17, 92-105, 177-189) та матеріальними звітами (т. 1 а.с. 40-41, 55-59).

В матеріалах справи містяться протоколи випробування асфальтобетонної суміші, виготовленої ПП "Дорлідер", що використовувались ДП "Чернівецький облавтодор" у 2015 році (т. 4 а.с. 204-211).

Таким чином, надані позивачем первинні документи підтверджують реальні зміни майнового стану платника податків та дозволяють відстежити рух придбаної у ПП "Дорлідер" асфальтобетонної суміші від контрагента до філій та використання її для виконання дорожніх робіт, тому колегія суддів дійшла висновку про те, що наданих позивачем первинних документів достатньо для підтвердження реальності господарської операції між позивачем та ПП "Дорлідер".

Переглядаючи дану справу, Верховний Суд у постанові від 13 листопада 2018 року зазначив про те, що судами не було перевірено фактичне вчинення господарських операцій з придбання позивачем товару (асфальтобетонної суміші) у ПП "Дорлідер" та підтвердження його передачі до структурних підрозділів позивача для використання при виконанні дорожніх робіт, зважаючи на необхідність підписання, за умовами укладеного договору від 11.11.2015 №4/11, письмових заявок покупця, специфікації на поставку партії товару, актів приймання-передачі або інших документів, які б підтверджували придбання вказаного товару у контрагента.

Відповідно до ч.5 ст.353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Ст. 198 ПК України пов`язує право платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту з фактичним рухом грошових коштів або товарів/послуг.

Згідно з чинним законодавством господарська операція повинна підтверджуватися первинними документами, які відображають реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 996-ХІV первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Оцінюючи посилання відповідача на відсутність письмових заявок покупця, специфікацій на поставку партії товару, актів приймання-передачі, що передбачені договором від 11.11.2015 №4/11, колегія суддів виходить з наступного.

Придбання позивачем асфальтобетонної суміші у ПП "Дорлідер" підтверджується первинними документами, що містяться в матеріалах справи, а саме: оплата - платіжними дорученнями, відвантаження - видатковими накладними, транспортування - товарно-транспортними накладними. Крім того, відповідач не заперечує рух грошових коштів та товарів від ПП "Дорлідер" до ДП "Чернівецький облавтодор".

Згідно з договором від 11.11.2015 №4/11 передбачено оформлення письмових заявок покупця, специфікації на поставку партії товару, актів приймання-передачі, водночас, відсутність оформлення таких заявок та специфікацій не підтверджує відсутність руху активів контрагентів за договором.

Суд першої інстанції перевірив та встановив, що реальні зміни майнового стану позивача та рух активів підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку, та обґрунтовано відхилив доводи відповідача в цій частині.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що згідно з податковою звітністю ПП "Дорлідер" за формою 1ДФ за 2015 рік свідок ОСОБА_1 не значиться серед осіб, які працюють за цивільно-правовими договорами, тому ТТН, підписані вказаною особою, не є належними доказами постачання ТМЦ.

Згідно зі ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 лютого 2009 р. №207 затверджено Перелік документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні.

Пунктами 1, 2 вказаного Переліку для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення на договірних умовах: обов`язковим документом є - товарно-транспортна накладна; для водія юридичної особи або фізичної особи-підприємця, що здійснює вантажні перевезення для власних потреб: накладна або інший документ, який підтверджує право власності на вантаж.

Таким чином, товарно-транспортні накладні стосуються дотримання правил перевезень автомобільним транспортом і не пов`язані з дотриманням вимог податкового законодавства.

У разі відсутності певних первинних документів щодо придбання платником податків ТМЦ товарно-транспортні накладні можуть слугувати додатковим підтвердженням руху товарів, оскільки свідчать про його транспортування.

Водночас, зважаючи на те, що надані позивачем первинні документи, зокрема, видаткові накладні підтверджують передачу придбаного товару позивачу, і при цьому відповідач не спростовує їх доказове значення, сумніви податкового органу у достовірності ТТН не спростовують фактичного вчинення господарської операції.

Враховуючи висновок Верховного Суду про відсутність належної оцінки показів свідка ОСОБА_1 щодо підтвердження його перебування у трудових відносинах в якості виконроба ПП "Дорлідер" у 2015 році, а також підтвердження достовірності власного підпису на товарно-транспортних накладних з урахуванням встановлення наявності відповідних доказів, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.91 КАС України показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Судом першої інстанції допитано ОСОБА_1 в якості свідка та встановлено, що що ОСОБА_1 у 2015 році офіційно працював виконробом за цивільно-правовим договором на ПП "Дорлідер". Серед іншого свідок підтвердив достовірність власного підпису на товарно-транспортних накладних.

Відповідно до цивільно-правової угоди №0501/15 від 05.01.2015 року між ПП "Дорлідер" та ОСОБА_1 свідок здійснював забезпечення виробництва будівельними матеріалами, відповідними ресурсами, своєчасну підготовку виробництва, контроль за дотримання технологічних процесів, оперативне виявлення і усунення причин їх порушення, розробку нових і вдосконалення діючих технологічних процесів і режимів виробництва, відпуск товарно-матеріальних цінностей (т. 5, а.с. 11).

Водночас, відсутність відображення у податковій звітності ПП "Дорлідер" цивільно-правових відносин з ОСОБА_1 не спростовує факту виконання свідком робіт за цивільно-правовим договором та підписання ТТН на виконання зобов`язань щодо відпуску товарно-матеріальних цінностей за вказаним договором.

В обґрунтування нереальності господарських операцій позивача з ПП "Дорлідер" відповідач також зазначає про те, що згідно з даними ІАС "Єдиний реєстр податкових накладних" протягом листопада-грудня 2015 року ТОВ "СПМК-17" не реалізовувала ПП "Дорлідер" асфальтобетонну суміш і не передавала в оренду установку для її виготовлення.

Відповідно до договору №03-06/2015 від 03.06.2015 року ПП "Дорлідер" орендувало у ТОВ "СПМК-17" установку асфальтозмішувальну ДС-1683, що знаходиться в с. Маршинці, Чернівецької обл., вул. Комарова, 4 (т. 4 а.с. 201-203).

Так, в обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що податкова накладна №9 щодо оренди установки асфльтозмішувальної виписана ТОВ "СПМК-17" 31.01.2016, тому фактичне виконання договору №03-06/2015 від 03.06.2015 року відбулося в січні 2016 року.

Згідно з чинним податковим законодавством відповідальність за дотримання порядку оформлення податкових накладних несе платник податків, який їх виписав.

При цьому відсутність в ЄРПН відповідної інформації без вивчення руху активів, договорів та первинної бухгалтерської документації орендаря та орендодавця не може бути беззаперечним підтвердженням того, що ПП "Дорлідер" не орендувало вказану вище асфальтозмішувальну установку протягом листопада-грудня 2015 року, оскільки рух активів підприємства визначається за результатами відповідних документальних перевірок.

Водночас, первинні документи ПП "Дорлідер" та ТОВ "СПМК-17" щодо оренди установки асфальтозмішувальної ДС-1683 та виготовлення ПП "Дорлідер" асфальтобетонної суміші, що поставлялася позивачу, податковим органом не досліджувалися, документальні перевірки вказаних підприємств не проводилися.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо нереальності господарських операцій позивача з ПП "Дорлідер" щодо постачання асфальтобетонної суміші не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги щодо господарських відносин позивача з ТОВ "Партнер Глобал", колегія суддів виходить з наступного.

07.04.2015 року між ТОВ "Партнер Глобал" та Дочірнім підприємством "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" укладено договір поставки (купівлі-продажу) №156, за умовами якого ТОВ "Партнер Глобал" зобов`язується поставляти позивачу: паливо пічне, бітум дорожній, нафтопродукти, будівельні матеріали (том 6 а.с. 177-183).

Придбання позивачем товарів (паливо пічне, бітум дорожній, нафтопродукти, будівельні матеріали) у ТОВ "Партнер Глобал" підтверджується наступними первинними документами та письмовими доказами:

- договір поставки (купівлі-продажу) №156 від 07.04.2015 року (т.1 а.с. 81-83);

- додаткова угода №1 до договору поставки (купівлі-продажу) №156 від 07.04.2015 року (т. 1 а.с. 84);

- журнали реєстрації доручень (т. 1 а.с. 146);

- довіреності на отримання представником ДП "Чернівецький облавтодор" від ТОВ "Партнер-Глобал" палива рідкого №ЧОАД047 від 17.07.2015 року, №ЧОАД029 від 13.05.2016 року, №ЧОАД034 від 31.05.2016 року, №ЧОАД40 від 29.06.2016 року (т. 1 а.с. 87, 110-111, 147);

- видаткові накладні на паливо рідке та транспортні послуги від ТОВ "Партнер-Глобал" до ДП "Чернівецький облавтодор" №РН-0000020 від 17.07.2015 року, №РН-0000027 від 13.05.2016 року та №РН-0000033 від 26.05.2016 року, №РН-0000047 від 29.06.2016 року, №РН-0000048 від 29.06.2016 року (т. 1 а.с. 90, 112, 114, 151, 154);

- рахунки-фактури №28/06 від 29.06.2016 року, №29/06 від 29.06.2016 року (т. 1 а.с. 151, 154);

- товарно-транспортні накладні на відпуск нафтопродуктів (нафти) та дорожні листи (т. 1 а.с. 91, 117-118);

- оборотно-сальдові відомості по рахунках 6.3.1, 2.0.1 липень 2015 року, травень 2016 року, червень 2016 року та карточки рахунку (т. 1 а.с. 88-89, 94; 119-121, 148-150);

- паспорт №2 на паливо рідке (т. 1 а.с. 92, 113);

- специфікації на постачання палива рідкого №3 від 17.07.2015 року, №7 від 13.05.2016 року №8 від 26.05.2016 року №9 від 29.06.2016 року, №10 від 29.06.2016 року (т. 1 а.с. 93, 115-116, 152, 155);

- звіти про рух матеріалів філій (т. 1 а.с. 96-100; 124-131, 134-140, 158-160);

- накладні про передачу філії ДП "Чернівецький облавтодор" ТМЦ (паливо рідке, автотранспортні послуги) №000000577 від 30.07.2015 року, №0000065 від 13.05.2016 року та №0000113 від 26.05.2016 року, №0000132 від 29.06.2016 року, №0000133 від 29.06.2016 року (т. 1 а.с. 95; 122, 157, 162);

- письмові пояснення виконавця робіт гр. ОСОБА_2 , в яких вказано, що ним отримано згідно з накладною від 31 травня 2016 року пічне (рідке) паливо в кількості 13,815 т від завскладом ОСОБА_3 , яке було відпущено в переробку для виготовлення асфальтобетону згідно акту переробки. Згідно з накладною від 30.06.2016 року отримано пічне (рідке) паливо від завскладом ОСОБА_3 в кількості 14,065 т, яке відпущено в переробку для виготовлення асфальтобетону згідно з актами переробки за червень 2016 року (т. 4 а.с. 142);

- письмові пояснення завскладу філії "Новоселицький райавтодор", в яких вказано, що 13.05.2016 року він отримав пічне паливо від ДП "Чернівецький облавтодор" згідно з накладною №0000065 в кількості 13,9 т, та згідно з накладною №0000113 вд 26.05.2016 року в кількості 30,120 т (т. 4 а.с. 134)

- акти переробки (т. 1, 165-167; т. 4 а.с. 143).

З урахуванням наведеного наявні в матеріалах справи первинні документи підтверджують факт придбання палива у ТОВ "Партнер Глобал" та використання його у господарській діяльності позивача, що призвело до реальних змін майнового стану ДП "Чернівецький облавтодор" і свідчить про реальність вказаної господарської операції.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що згідно з даними ІАС "Єдиний реєстр податкових накладних" не підтверджується реальність господарських операцій за ланцюгами постачання: ТОВ "Акта компані" - ТОВ "Партнер Глобал" - ДП "Чернівецький облавтодор"; ТОВ "Жордон" - ТОВ "Партнер Глобал" - ДП "Чернівецький облавтодор"; ТОВ "Дорнес" - ТОВ "Партнер Глобал" - ДП "Чернівецький облавтодор".

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в постанові від 04 липня 2019 року у справі №802/3047/14-а дійшов наступного висновку: "Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

При цьому, вищенаведені норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними".

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (далі - Суд), а ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, в п.38 рішення у справі "Інтерсплав проти України" (заява № 803/02) Суд зазначив, що у разі наявності у державних органів інформації про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку.

В п. 23 рішення у справі "Бізнес Сепорт Сентре проти Болгарії" (заява №6689/03) Суд вказав, що у разі виявлення податковими органами невиконання постачальником своїх обов`язків як платника ПДВ, вони могли б розпочати податкову перевірку цього постачальника, з тим щоб стягнути з нього належні платежі та штрафні санкції. Однак це не мало б прямого впливу на оподаткування організації-заявника.

Таким чином, сумніви податкового органу у добросовісності контрагента позивача або постачальників по ланцюгу постачання не підтверджують порушення ДП "Чернівецький облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "ДАК "Автомобільні дороги України" положень податкового законодавства при формуванні вартості витрат на придбання палива у ТОВ "Партнер Глобал".

Посилання податкового органу на податкову інформацію ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська ГУ Міндоходів у Дніпропетровській області від 30.06.2016 року та ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2016 року №200/16449/16-к у кримінальному провадженні №0000239 про незаконні дії ТОВ "Акта компані", який є постачальником ТОВ "Партнер Глобал", суд апеляційної інстанції відхиляє, виходячи з наступного.

Чинним законодавством України на сторону цивільно-правової угоди - покупця товару (робіт, послуг), яка є платником податків, не покладено обов`язку в подальшому за можливі будь-які неправомірні дії будь-кого з постачальників (виконавців) при створенні підприємства та здійсненні господарської діяльності або через відсутність висновків зустрічних перевірок зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на формування податкового кредиту та донарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість.

Лише встановлення в ході судового розгляду факту узгодженості дій платника податків з недобросовісними постачальниками з метою незаконного отримання податкових вигод або його обізнаності з такими діями постачальників чи сприяння ухиленню постачальниками товару від виконання податкових зобов`язань може слугувати підставою для відмови у праві на податковий кредит.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Водночас, на підтвердження доводів апеляційної скарги відповідач не надав вирок суду, яким встановлено факт відсутності у позивача або його контрагентів мети на здійснення господарської діяльності та відсутності її реального здійснення.

Оцінюючи доводи відповідача про те, що податкове повідомлення-рішення № від 21.03.2017 року не підлягає розгляду у даній справі, у зв`язку зі скасуванням та прийняттям нового податкового повідомлення-рішення № , колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено, що за результатами адміністративного оскарження згідно з висновком №4/24-13-14-01 від 16.03.2017 року частково скасовано та відкликано податкове повідомлення-рішення від 21.03.2017 року №000104140.

10.07.2017 року позивач подав до суду першої інстанції уточнену позовну, в якій відсутні позовні вимоги щодо оскарження податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 21.03.2017 року №.

Таким чином, доводи податкового органу в цій частині спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, податковий орган повинен доводити в суді фіктивність господарських операцій як підстави для нарахування платнику грошового зобов`язання та правомірності прийняття свого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2018 року в справі №803/89/15-а.

Водночас, відповідач не надав належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження нереальності господарських операцій між позивачем та ПП "Дорлідер", ТОВ "Партнер Глобал" та не обґрунтував правомірність прийняття податкового повідомлення-рішення від 21.03.2017 року №.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що фактичне здійснення господарських операцій позивачем та ПП "Дорлідер", ТОВ "Партнер Глобал" підтверджується первинними документами, які оформлені відповідно до вимог чинного законодавства про бухгалтерський облік та в відображають зміст і характер вчинених господарських операцій.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 30 липня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Мацький Є.М. Смілянець Е. С.