Справа № 240/11933/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року м. Житомир справа № 240/11933/19

категорія 111031102

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить:

- витребувати у ГУ ДПС у Житомирській області розрахунок вартості автомобіля ОСОБА_1 (автомобіля марки «BMV», модель «X6», 2018 року випуску, об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), який був складений станом на час винесення податкового повідомлення-рішення від 23.09.2019 року №0-0611.

- визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 року №0-0611.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що є власником автомобіля марки «BMV», модель «X6», 2018 року випуску, об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), починаючи з 12.06.2019 року, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію ТЗ СХН НОМЕР_1 від 12.06.2019 року.

23.09.2019 Головним управлінням ДПС у Житомирський області було прийнято Податкове повідомлення-рішення №Ф-0-0611, яким було визначено суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб 18011001 за 2019 рік у розмірі 14 583,33 грн. (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні 33 копійки). Відповідно до п. 267.6.2 статті 267 Податкового Кодексу України Податкове/податкові повідомлення рішення про сплату транспортного податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (строку). Позивач зазначив, що вартість його автомобіля є меншою ніж розмір 375 мінімальних заробітних плат тому автомобіль не піддягає під параметри об`єкту оподаткування, оскільки відповідно до чинного законодавства об`єктом оподаткування є легкові автомобілі вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвалою суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

23.12.2019 ГУ ДПС у Житомирській області подано до суду відзив на адміністративний позов, у якому відповідач вказує, що вимоги позивача є безпідставним та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до відомостей, які містяться АІС «Податковий облік», за позивачем рахується легковий автомобіль марки «BMV», модель «X6», 2018 року випуску, об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 12.06.2019 року. З урахуванням даних, було винесено податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 №0-0611, яким позивачу було визначену суму податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 14583,33 (чотирнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят три гривні 33 копійки), відповідно до статті 267 Податкового кодексу України. Визначальною ознакою віднесення транспортного засобу до об`єкта оподаткування транспортним податком є його присутність у Переліку легкових автомобілів, тому, якщо у Переліку легкових автомобілів міститься транспортний засіб з параметрами відповідають автомобілю Позивача, то такий автомобіль є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році. Середньоринкова вартість автомобіля, визначається статистичними методами та встановлюється, виключно, Мінекономрозвитку та не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. До повноважень ДФС не входить повноваження щодо самостійного розрахунку середньоринкової вартості того чи іншого транспортного засобу для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

14.01.2020 в судовому засіданні судом, без виходу до нарадчої кімнати, було зобов`язано ГУ ДПС у Житомирській області надати розрахунок вартості автомобіля та розрахунок до податкового повідомлення рішення.

10.02.2020 до суду надійшли додаткові пояснення ГУ ДПС у Житомирській області, в якому просив, у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

16.03.2020 ухвалою суду було закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не прибув, представник позивача подав клопотання про розгляд справи без його участі. Представник відповідача не з`явився до суду, хоча про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, відповідно до вимог КАС України.

09.06.2020 в судовому засіданні судом, без виходу до нарадчої кімнати, постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ТЗ НОМЕР_2 ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки «BMV», модель «X6», 2018 року випуску, об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), дата реєстрації транспортного засобу 12.06.2019.

Станом на 01.01.2019 року 375 розмірів заробітної плати становить 1 564 875,00 грн. (375 х 4 173,00 грн.).

Згідно інформації офіційного веб-сайту Мінекономрозвитку "Транспортні засоби": розрахунок вартості, середньоринкова вартість транспортного засобу марки «BMV», модель «X6», об`єм двигуна 2993, тип пального D (дизель), 2018 року випуску - становить 1 291 117, 35 грн.

Головним управлінням ДПС у Житомирській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 № 0-0611, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2019 рік у розмірі 14 583,33 грн.

Вважаючи, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є таким, що підлягає скасуванню, оскільки було направлене йому з порушенням визначеного пп. 267.6.2 п. 267.6 статті 267 ПК України граничного строку та автомобіль не підпадає під параметри об`єкту оподаткування, визначеного п. 267.2.1 статті 267 ПК України, позивач звернувся із даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України (надалі -ПК України) є спеціальним з питань оподаткування, та встановлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

З 01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" від 28 грудня 2014 року № 71-VIII. Згідно вказаного нормативно-правового акту статтею 267 Податкового кодексу України запроваджено транспортний податок.

Відповідно до пп. 267.1.1 п. 267.1 статті 267 Податкового кодексу України, платниками транспортного податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні легкові автомобілі, що відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті є об`єктами оподаткування.

При цьому, Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році" №1797-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2016 року, внесено зміни до Податкового кодексу України, у зв`язку з чим п.п. 267.2.1 п. 267.1 статтю 267 Податкового кодексу України доповнено абзацом третім.

Згідно з пп. 267.2.1 п. 267.1 статті 267 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, станом на 1 січня податкового (звітного) року виходячи з марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального.

Щороку до 1 лютого податкового (звітного) року центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі, на своєму офіційному веб-сайті розміщується перелік легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, який повинен містити такі дані щодо цих автомобілів: марка, модель, рік випуску, об`єм циліндрів двигуна, тип пального.

Згідно з п. 267.4 статті 267 ПК України ставка податку встановлюється з розрахунку на календарний рік у розмірі 25000 гривень за кожен легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до пп. 267.5.1, п. 267.5 статті 267 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

З наведених правових норм вбачається, що фізичні та юридичні особи - власники легкових автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, у 2019 році - повинні сплатити транспортний податок з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 000 гривень за кожен легковий автомобіль.

Згідно з пп. 267.6.2 п. 267.6 статті 267 Податкового кодексу України податкове повідомлення-рішення про сплату суми податку та відповідні платіжні реквізити надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його реєстрації до 1 липня року базового податкового (звітного) періоду (року).

Щодо об`єктів оподаткування, придбаних протягом року, податок сплачується фізичною особою-платником починаючи з місяця, в якому виникло право власності на такий об`єкт. Контролюючий орган надсилає податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Нарахування податку та надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень про сплату податку фізичним особам - нерезидентам здійснюють контролюючі органи за місцем реєстрації об`єктів оподаткування, що перебувають у власності таких нерезидентів.

Як встановлено судом, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 23.09.2019 №0-0611 було отримано позивачем 23.09.2019, тобто із порушенням встановленого пп. 267.6.2 п. 267.6 статті 267 Податкового кодексу України строку. Однак, ця обставина не є самостійною та безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Наведена позиція суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06.11.2018 у справі №808/144/18, відповідно до якої сам факт порушення контролюючим органом строків направлення податкового повідомлення-рішення не може бути підставою для звільнення платника податку від обов`язку щодо своєчасної сплати суми податку.

Положеннями пп. 12.3.2, пп. 12.3.4. п. 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Місцеві податки і збори у м. Коростені встановлені рішенням Коростенської міської ради від 24 травня 2018 року № 1055 «Про податок на майно на території міста Коростеня та встановлення ставок податку на 2019 рік»».

Відповідно до пункту 7 Рішення №1055 від 24.05.2018 встановити на 2019 рік ставку транспортного податку по м. Коростеню з розрахунку на календарний рік у розмірі 25 00 гривень за кожен легковий автомобіль, з року випуску якого минуло не більше п`яти років (включно) та середньо ринкова вартість якого становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

Законом України "Про державний бюджет України на 2019 рік" встановлено розмір мінімальної заробітної, який станом на 01.01.2019 становив 4173,00 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2019 році є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років та середньоринкова вартість яких становить понад 1 564 875, 00 грн.

Відповідно до Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 459, вказане Міністерство є центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 затверджено Методику визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - Методика №66), яка встановлює механізм визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів (далі - автомобілі) для цілей віднесення таких автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком.

Згідно з положеннями п.п.2, 4, 13 Методики № 66 середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.04.2013 № 403 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу (п.2).

Відтак, перелік легкових автомобілів, які є об`єктом оподаткування у 2019 році (з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року), із зазначенням марки, моделі, року випуску, об`єму циліндрів двигуна, типу пального, розміщується на офіційному веб-сайті центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику економічного, соціального розвитку і торгівлі.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі розміщеної на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, які є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (пункт 14 Методики).

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13).

Отже, зі змісту підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку.

Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 375 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення повинна була бути отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Судом було зобов`язано ГУ ДПС у Житомирській області надати розрахунок вартості автомобіля та розрахунок до податкового повідомлення рішення.

Однак, розрахунки до суду не надійшли, відповідач пояснив, що до повноважень ДФС не входить повноваження щодо самостійного розрахунку середньо ринкової вартості того чи іншого транспортного засобу для цілей оподаткування транспортним податком з фізичних осіб.

Правова позиці викладена у висновках Верховного Суду у справі №822/4054/17, в постанові якої чітко зазначено, що повноваження податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі інформації про автомобілі середньоринкова вартість якого визначена Мінекономрозвитку і така вартість не підлягає перегляду чи коригуванню іншими суб`єктами владних повноважень чи власниками транспортних засобів. Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є інформація Мінекономрозвитку про середньоринкову вартість ідентичного автомобіля, що належить позивачу.

Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 23.09.2019 №0-0611 не керувався інформацією Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, щодо автомобілів, середньоринкова вартість яких розрахована на основі даних ДП «Держзовнішінформ» , внаслідок чого дійшов до необґрунтованого висновку, що автомобіль позивача відносився до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2019 році.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Житомирській області від 23.09.2019 №0-0611 є протиправним та підлягає скасуванню, так як підстави для його прийняття у податкового органу були відсутні.

Відповідно до частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно зі статті. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При розгляді даної справи судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України», в якому Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", який, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, Суд зазначив, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Встановлене судом у ході розгляду даної справи безпідставне та необґрунтоване винесення відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення свідчить про порушення контролюючим органом своїх власних процедур, а тому прийняте за таких обставин рішення не може вважатись правомірним, інакше це свідчитиме про надання контролюючому органу можливості уникати виконання своїх обов`язків і не сприятиме юридичній визначеності у правовідносинах з платниками податків.

Згідно зі частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення не довів, натомість невідповідність його прийняття критеріям, визначеним частини 2 статті 2 КАС України, зокрема безпідставність та необґрунтованість, встановлена судом.

За результатом розгляду справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 23.09.2019 №0-0611 про визначення суми податкового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб.

Згідно приписів частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судове рішення ухвалене на користь ОСОБА_1 , наявні підстави для стягнення на користь останнього 768,40 грн. судових витрат по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішенн від 23.09.2019 №0-0611 Головного управління ДПС у Житомирській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, Житомир,10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , Код РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В. Чернова