Справа № 440/1347/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
03 серпня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1347/20
Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення судових витрат у справі за позовом Фермерського господарства "Педай" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису,
12.03.2020 Фермерське господарство "Педай" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису Державної екологічної інспекції Центрального округу № 5/02/3-23 від 30.01.2020 в частині пунктів 2 та 25.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 23 липня 2020 року позовні вимоги задоволено. Визнати протиправним та скасувати пункти 2 (два) 25 (двадцять п`ять) припису Державної екологічної інспекції Центрального округу №5/02/3-23 від 30 січня 2020 року. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь Фермерського господарства "Педай" витрати зі сплати судового збору в сумі 2102,00 (дві тисячі сто дві гривні).

22.07.2020 до суду надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення судових витрат у справі за позовом Фермерського господарства "Педай" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису. Представник позивача просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 17000,00 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 23.07.2020 заяву представника позивача призначено до розгляду у судовому засіданні на 30.07.2020.

Сторони у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.198-199).

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд вирішив розглядати заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про судові витрати за заявою представника позивача у справі №440/1347/20, суд дійшов наступних висновків.

Частинами 1, 3, 5 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частинами 3, 5 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/160 від 18 жовтня 2018 року у справі № 813/4989/17, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі; на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

На підтвердження складу та розміру понесених витрат на правничу допомогу позивачем приєднано до матеріалів справи: договір №8 про надання правничої допомоги від 02.03.2020 укладений між адвокатом Земцовою Анастасією Володимирівною та ФГ "Педай" (а.с.158-159), ордер про надання правової допомоги ПТ №148073 (а.с.157), попередній розрахунок суми на професійну правничу допомогу (а.с.62), акт приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.07.2020 (а.с.186), копію квитанції до прибуткового касового ордера №1 від 16.07.2020 на суму 17000,00 грн (а.с.187).

Згідно наданого акту приймання-передачі наданої правової допомоги від 16.07.2020 (а.с.186) адвокатом Земцовою А.В. надано наступні послуги: надання консультації - 1000,00 грн, опрацювання законодавчої бази - 3000,00 грн, підготовка цивільного позову - 5000,00 грн, участь у судових засіданнях - 4 засідання: 14.05.2020, 09.06.2020, 30.06.2020, 16.07.2020 - 8000,00 грн.

Проаналізувавши вище вказаний акт, суд дійшов висновку що надання консультації, опрацювання законодавчої бази та підготовка "цивільного" позову (суд сприймає як описку) на загальну суму 9000,00 грн відповідає рівню складності цієї справи та обсягу виконаних адвокатом робіт.

Водночас, суд зазначає, що згідно протоколу судового засідання від 14.05.2020 (а.с.153) розгляд справи не відбувся, у зв`язку з неявкою учасників справи. А згідно протоколу судового засідання від 16.07.2020 учасники справи у судове засідання не з`явилися та відповідно до ч.9 статті 209 КАС України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.182).

Як наслідок, належними до відшкодування є лише послуги з участі у судових засіданнях, що відбулися 09.06.2020 та 30.06.2020 у загальному розмірі 4000,00 грн.

Підсумовуючи вищевикладене, зважаючи на задоволення позову, беручи до уваги розмір витрат на оплату адвоката та його співмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на їх виконання (надання), обсягом наданих адвокатом послуг, а також співмірністю з ціною позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь Фермерського господарства "Педай" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення судових витрат у справі за позовом Фермерського господарства "Педай" до Державної екологічної інспекції Центрального округу про визнання протиправним та скасування припису - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул. Коцюбинського, 6, м. Полтава, Полтавська область, 8) на користь Фермерського господарства "Педай" (вул. Перемоги, 1а, с. Бондарі, Кременчуцький район, Полтавська область, ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 (тринадцять тисяч гривень).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням положень пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г.В. Костенко