Справа № П/320/81/20
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року № П/320/81/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши м. Києві у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБУД" про стягнення капіталізованих платежів,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРБУД" про стягнення капіталізованих платежів у сумі 331 543, 87 грн.

На обґрунтування позовних вимог управління зазначило, що оскільки відповідач ліквідується як юридична особа, за приписами Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" необхідно провести капіталізацію платежів для продовження страхових виплат потерпілим на підприємстві.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.01.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

На підставі ст. 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що ТОВ «ІНТЕРБУД» зареєстроване в якості юридичної особи 23.03.2004, номер запису в ЄДР 0001017.

Відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" відповідач зареєстрований як платник страхових внесків та перебуває на обліку у Вишгородському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області.

Постановою Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.12.2008 № 1823/12717/12717/1 мати померлого, ОСОБА_1 , взято на облік осіб, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого та зареєструвати по них страхові випадки «втрата годувальника»

Згідно постанови Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05.12.2008 № 12717/2 про призначення щомісячної страхової виплати особам, які мають на неї право у разі смерті, призначено ОСОБА_1 суму щомісячної страхової виплати у розмірі 548, 07 грн.

Відповідно до постанови Фонду соціального страхування України від 22.03.2019 1809/12717/12717/20 ОСОБА_1 призначено перераховану суму щомісячної страхової виплати з 01.03.2019 у розмірі 1718, 20 грн.

Як слідує з матеріалів справи, відповідач знаходиться у стані припинення, про що 13.11.2019 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено відповідний запис.

З огляду на викладене відповідний територіальний орган соціального страхування здійснив розрахунок суми платежів, які підлягають капіталізації, згідно з яким для розрахунку з ОСОБА_1 визначено потребу в капіталізації коштів у загальному розмірі 331543, 87 грн.

При цьому, управлінням сформовано та направлено на адресу відповідача лист вимогу щодо оплати капіталізованих платежів у сумі 331543, 87 грн від 29.11.2019 № 06/3531.

Згідно поштового відправлення № 304 лист вимога відповідачу не вручена, оскільки відсутній адресат.

Оскільки відповідачем грошові вимоги управління по капіталізації не було сплачено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися, суд зазначає наступне.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 112 ЦК України у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у першу чергу щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом.

Відповідно до ч. 3 ст. 110 ЦК України якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.

Статтею 1205 ЦК України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України від 23.09.1999 № 1105-XIV "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Статтею 3 цього Закону визначено, що соціальне страхування здійснюється за принципами: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов`язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов`язковості фінансування Фондом витрат, пов`язаних із наданням матеріального забезпечення, страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання страхових коштів на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) диференціювання страхового тарифу з урахуванням умов і стану безпеки праці, виробничого травматизму та професійної захворюваності на кожному підприємстві; 8) економічної заінтересованості суб`єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 9) цільового використання коштів соціального страхування; 10) відповідальності роботодавців та Фонду за реалізацію права застрахованої особи на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за цим Законом.

За змістом частини 1, 2 статті 4 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом. Фонд є некомерційною самоврядною організацією, що діє на підставі статуту, який затверджується його правлінням.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 11 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" фінансування Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві здійснюється за рахунок, зокрема, капіталізованих платежів, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 Порядку капіталізації платежів для задоволення вимог, що виникли із зобов`язань суб`єкта підприємницької діяльності - банкрута перед громадянами внаслідок заподіяння шкоди їх життю і здоров`ю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №765 /надалі - Порядок/, капіталізація платежів здійснюється щодо кожної особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів.

Пункт 2 Порядку визначає порядок розрахунку щодо кожного платежу, що підлягає капіталізації.

Згідно пункту 3 Порядку капіталізація платежів, передбачених підпунктами 1 - 5 пункту 2 цього Порядку, розраховується на період, що визначається як різниця між середньою тривалістю життя для чоловіків і жінок у країні та їх віком на момент здійснення капіталізації.

Правова позиція щодо наявності у суб`єкта господарювання, що ліквідується, обов`язку проводити капіталізацію страхових виплат висловлена Верховним Судом України у постанові від 26.06.2012 у справі №21-156а12.

Виходячи з викладеного, капіталізовані платежі підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ «ІНТЕРБУД» на користь Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Київській області капіталізовані платежі у сумі 331543 (триста тридцять одна тисяча п`ятсот сорок три) грн 87 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.