Справа № 320/4072/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 липня 2020 року справа №320/4072/20
Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, відповідно до пункту 2 статті 56 та пункту 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області перерахувати та виплачувати починаючи з 01.12.2019 року, основну пенсію та додаток до пенсії ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ), на підставі пункту 2 статті 56 та пункту 2 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років та визначити середньомісячний фактичний заробіток для обчислення моєї пенсії за 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з 01.08.1998 року по 31.07.1999 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

В обгрунтування таких вимог зазначив, що 06 грудня 2019 він звернувся з письмовою заявою до відповідача з вимогою: здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, з врахуванням вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням раніше проведених виплат та застосувати пільги по обчисленню середньомісячного заробітку, передбачені статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: визначити середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії позивача за 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з 01.08.1998 року по 31.07.1999 року в Бородянському АТП 13235. Однак, 17 січня 2019 року отримав листа від відповідача за вих. № 2584/ф-01 від 08.01.2020 року, яким позивачу відмовлено у зв`язку із відсутністю підстав для перерахунку пенсії.

Позивач вважає відмову відповідача безпідставню та необгрунтованою, наданою на власний розсуд всупереч Конституції України та Законам України, такі дії відповідача є по суті зловживанням своїми владними повноваженнями та порушенням права на пенсійне забезпечення, тому змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою суду від 18.05.2020 в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Відповідач позов не визнав, подав до суду письмовий відзив, у якому зазначив, що обчислення розміру пенсії позивачу проводиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому відсутні підстави для здійснення перерахунку згідно ч.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з цим, відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими, відповідно в їх задоволенні просить відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні (смт. Бородянка) Пенсійного фонду України у Київській області та отримую призначену з 25.03.2018 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при досягненні пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та продовжує працювати.

ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 4), постійно проживав та працював на території посиленого радіоекологічного контролю, має відповідне посвідчення серії НОМЕР_2 .

06 грудня 2019 позивач звернувся з письмовою заявою до відповідача з вимогою: здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком, з врахуванням вимог пункту 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років, з урахуванням раніше проведених виплат та застосувати пільги по обчисленню середньомісячного заробітку, передбачені статтею 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а саме: визначити середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії позивача за 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з 01.08.1998 року по 31.07.1999 року в Бородянському АТП 13235.

Однак, 17 січня 2019 року отримав листа від відповідача за вих. № 2584/ф-01 від 08.01.2020 року, яким позивачу відмовлено у зв`язку із відсутністю підстав для перерахунку пенсії.

Не погоджуючись із такою відмовою відповідача, вважаючи її протиправною та необгрунтованою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

За ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.27 Закону №1058-1V розмір пенсії за віком визначається за формулою: П = Зп х Кс, де: П - розмір пенсії, у гривнях; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях; Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІУ від 09 липня 2003 року (далі - Закон №1058-1V), за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796- XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796- XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною 1 ст.55 Закону №796- XIІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Відповідно до пункту 2 статті 56 Закону №796- XII право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за Списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У зв`язку з цим для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, порядок обчислення стажу роботи має пільговий характер та визначений в пункті 2 статті 56 Закону № 796-ХІІ.

Аналіз викладеного положення Закону свідчить про те, що воно визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадянам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу другого частини першої статті 28 Закону № 1058-1V за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і ЗО років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в пункті 2 статті 56 Закону №796-ХІІ, як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Отже, перерахунок пенсії позивача має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років для жінок і 20 років для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку за рік.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 7 липня 2015 року (справа № 21 -727а 15) та від 20 вересня 2016 року (справа № 21-1255а 16), а також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 року (справа №560/675/17).

Позивач обрав умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом №796- XII.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону № 796-Х1І обчислення середньомісячного заробітку провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому, згідно з ч.2 ст.57 Закону № 796-ХІ1 у разі обчислення пенсії відповідно до частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за бажанням того, хто звернувся за пенсією, середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії може визначатися за будь-які 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення.

Вказана правова позиція також викладена в постановах Верховного Суду України від 20.09.2016р. у справі №21-1255а16 та від 07.07.2015р. у справі №21-727а15.

Ст. 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначає такі зони радіоактивно забруднених територій, одна із них - зона посиленого радіоекологічного контролю, до якої віднесено Бородянський район, де я працював та проживав, що підтверджується записами в трудовій книжці та довідкою з місця проживання та знаходяться в матеріалах пенсійної справи.

При цьому законодавцем не звужується коло осіб лише до тих осіб, які брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та стали інвалідами внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Прийняття рішення про призначення чи перерахунок пенсії чинним законодавством віднесено до компетенції органів пенсійного фонду.

За наведених обставин, можна дійти до висновку, що відповідач не вправі позбавити позивача права на перерахунок пенсії на підставі ч.2 ст.56, ч.2 ст.57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку заробітної плати виплаченої у період з 01.08.1998 року по 31.07.1999 року за працю в зоні небезпеки, тому дії відповідача щодо відмови йому в перерахунку пенсії є протиправними, а пенсія позивача підлягає перерахунку. Щодо дати з якої пенсія підлягає перерахунку, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч.4 ст.45 Закону №1058-ІУ перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Враховуючи те, що заява про перерахунок пенсії була подана позивачем відповідачу 06.12.2019 року (тобто до 15 числа), з огляду на вищевикладену норму, пенсія підлягає перерахунку з першого числа місяця - 01.12.2019 року.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правовою позицією Конституційного Суду України правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (рішення КС`У від 30 січня 2003 року N 3-рп/2003 та від 02.11.2004 № 15-рп/2004).

Верховенство права, будучи одним з основних принципів демократичного суспільства, передбачає судовий контроль над неправомірним втручанням у право кожної людини.

Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності своїх дій.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про незаконність оскаржуваної відмови відповідача, а відтак, позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Водночас, суд відмовляє позивачу в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки позивачем не надано доказів можливого невиконання відповідачем рішення суду в цій справі.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 840,80 грн підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Київського обласного військового комісаріату.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області () щодо відмови ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ) у перерахунку пенсії, відповідно до пункту 2 статті 56 та пункту 2 статті 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області () перерахувати та виплачувати починаючи з 01.12.2019 року, основну пенсію та додаток до пенсії ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_1 ), на підставі пункту 2 статті 56 та пункту 2 статті 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років та визначити середньомісячний фактичний заробіток для обчислення пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за 12 місяців підряд роботи на територіях радіоактивного забруднення з 01.08.1998 року по 31.07.1999 року, з урахуванням раніше проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.