Справа № 484/1978/20
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/484/71/20
Справа: 484/1978/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Закревського В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Шиманського Романа Васильовича, Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

22.06.2020 року адвокат Ремський Є.В., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до начальника СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Шиманського Романа Васильовича, Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №071014 від 10.06.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що 10.06.2020 року о 12 год. 35 хв. в м. Брусилів, Житомирської області, позивач знаходився у належному йому припаркованому транспортному засобі марки «Форд Транзіт», державний номер НОМЕР_1 , яким користується на підставі нотаріально посвідченої довіреності на право керування, не порушуючи жодних вимог ПДР України. В цей час до його автомобіля під`їхав службовий автомобіль поліції, з якого вийшов, як потім з`ясувалося, начальник СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції Шиманський Р.В., який після перевірки документів, що були всі в наявності та відповідають вимогам закону, звинуватив позивача в тому, що він не пристебнутий ременем безпеки, та що на транспортний засіб не вистачає документів щодо проходження обов`язкового технічного огляду. Не звертаючи уваги на пояснення позивача, що він знаходиться у припаркованому автомобілі, який не рухається, тому він не зобов`язаний користуватися ременем безпеки, а також, що його транспортний засіб згідно свідоцтва про реєстрацію відноситься до категорії "В", тобто легковий автомобіль, має вантажопідйомність 1090 кг, не використовується для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, працівник поліції склав вищевказану постанову за порушення ним невідомо яких вимог ПДР України, оскільки копія останньої неякісна і її зміст незрозумілий, притягнув до адміністративної відповідальності за ч. 3, 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

З винесеною постановою позивач не згоден та вважає, що відповідачем при винесенні рішення по адміністративній справі порушено вимоги ст.ст. 251, 268, 278-280 КУпАП, а тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 03.07.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідачі у встановлений судом строк, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, докази по справі, а тому суд керуючись положеннями ч. 5 ст. 77 КАС України приймає рішення на підставі доказів наявних у справі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

10.06.2020 року начальником СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Шиманським Р.В. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №071014, в якій вказано, що ОСОБА_1 10.06.2020 року о 12:35 год. в м. Брусилів, Житомирської області керував транспортним засобом марки «Форд Транзіт», державний номер НОМЕР_1 , з непристебнутим ременем безпеки, у якого не було документу про проходження транспортним засобом обов`язкового технічного огляду та відсутній працездатний вогнегасник, чим порушив п. 2.3 "в", п. 31.3 "б", п. 31.4.7 "є" ПДР України. Відносно позивача застосоване адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 36, ч. 3, 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 грн.

У відповідності до пп. «б» п. 31.3 ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями пп. «в» п. 2.3 ПДР України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Згідно з ч. 5 ст. 121 КУпАП порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями пп. «є» п. 31.4.7 ПДР України передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі відсутності працездатного вогнегасника на легковому, вантажному автомобілі, автобусі.

Згідно зі ст. 125 КУпАП за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених ст. 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою серії БАА № 071014 від 10.06.2020 року на ОСОБА_1 накладено стягнення у межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 121 КУпАП, як встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, у розмірі 340,00 грн.

Щодо суті зафіксованого в оскаржуваній постанові правопорушення, суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 2 цього Закону встановлено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років; 3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012 року № 137, якою затверджений Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до даного Порядку № 137 вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: 1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; 2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно положень п. 3 Порядку № 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить, зокрема, для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідальність настає за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що "Транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

При державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня. радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

Як, встановлено судом автомобіль марки «FORD TRANSIT», державний номер НОМЕР_2 відноситься до категорії «В», тип фургон малотонажний-В, повна маса - 2650, маса без навантаження 1560. Крім того, вказаний автомобіль застрахований, що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/6717932 та у вказаному полісі тип автомобілю зазначено, як «В3», та він не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до Державного стандарту України ДСТУ 3649-97 «Засоби транспортні дорожні», ТЗ вагою до 3500 кг і кількістю сидячих місць, крім сидіння водія, не більше восьми відносяться лише до категорії «В», тобто до легкових автомобілів.

Відповідно до п. 2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій, зокрема: 1) В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограмів (7 700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; 2) С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії СІ та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів; 3) С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів.

Згідно протоколу Президії Моторного (транспортного) страхового бюро України від 26 серпня 2011 року №278/2011 «Рекомендації з питань порядку укладення внутрішніх договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю», обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи -напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації.

З вищевикладеного вбачається, що автомобіль марки «FORD TRANSIT», державний номер НОМЕР_2 не підпадає під критерії опису транспортних засобів визначених категоріями Cl, С, тобто автомобіль не є вантажним, оскільки за своїми характеристиками відповідає критеріям визначеним категорією «В - легкових автомобілів», а тому не підлягає обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги п. 31.3 (б) ПДР України, а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд знаходить, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На думку суду, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 36, ч. 3, 5 ст. 121, ст. 125 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 340 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем у позовні заяві вказаний начальник СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Шиманський Роман Васильович.

Однак Верховний Суду постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а вказав, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 цього Кодексу. Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КупАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, в задоволенні позовних вимог до начальника СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Шиманського Романа Васильовича слід відмовити, оскільки інспектор не є належним відповідачем у справі.

На підставі вимог ч.1 ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72-80, 90, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Шиманського Романа Васильовича, Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №071014 від 10.06.2020 року, винесену начальником СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Шиманським Романом Васильовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.ч. 3, 5 ст. 121, ст.125 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканця АДРЕСА_1 .

Відповідач: начальник СРПП Брусилівського ВП Коростишевського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенант поліції Шиманський Роман Васильович, адреса: вул. Єдності, 3, м. Брусилів, Житомирська область.

Відповідач: Коростишевський відділ поліції ГУНП в Житомирській області, адреса: вул. Різдвяна, 7, м. Коростишев, Житомирська область.

Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2020 року.

Суддя: