Справа № 520/14215/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

28 липня 2020 р. справа № 520/14215/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Старосєльцевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Є.Є. Остропільця,

представника позивача - Мосіна А.В.,

представника відповідача - Маслош С.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про: визнання протиправним та скасування наказу,-

встановив:

Позивач, ОСОБА_1 , у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про: визнання протиправним та скасування окремої частини індивідуального акту-наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 26.11.2019 р. № 1168 Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейський Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області в частині оголошення суворої догани заступникові начальника слідчого відділення Дергачівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майору поліції Свердлову Олександру ОСОБА_2 .

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що наказом ГУНП в Харківській області від 26.11.2019 №1168 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області» за допущення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 10 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337 - VIII, та вимог п. 1 Розділу III Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 № 296, позивачу оголошено сувору догану. Позивач вважає, що оскаржуваний наказ в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні правові підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. На думку позивача, відповідачем ставиться у провину позивача порушення п. 1 розділу III Інструкції, так як позивач не забезпечив зберігання кримінальних проваджень в сейфах або металевих ящиках, однак при висуненні зазначеного ствердження відповідач, в порушення вимог п. 4 Розділу V Положення проведення службового розслідування, не врахував те, що позивач не має в розпорядженні і не забезпечений Державою зазначеним майном (сейфами та металевими ящиками для зберігання кримінальних проваджень), та з об`єктивних причин не мав можливості виконати припис вказаного нормативно-правового акту. Зазначає, що вимога щодо зберігання кримінальних проваджень висувається до слідчих, які здійснюють досудове розслідування в кримінальних провадженнях вказаної категорії, а позивач за своєю посадою та процесуальним статусом відноситься до керівника органу досудового розслідування.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що працівники відділу інспекції з особового складу прибули до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області та у приміщені адміністративної будівлі виявили, що у замку дверей до службових кабінетів заступника начальника слідчого відділу майора поліції ОСОБА_1 та заступника начальника Дергачівського ВП підполковника поліції ОСОБА_3 , вставлений ключ та двері не зачинені на ключ. В ході візуального огляду службового кабінету майора поліції ОСОБА_1 було встановлено, що на столах перебувають матеріали кримінальних проваджень, також в кабінеті є два металевих сейфи. Зазначає, що за результатами проведеного службового розслідування встановлено, що позивач допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог: пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337- VIII в частині неналежного збереження службового майна; пункту 1 розділу III Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 № 296 в частині не забезпечення належного збереження у сейфах матеріалів кримінальних проваджень. Вважає, що вид дисциплінарного стягнення, застосований до позивача, відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та направлений на підтримання службової дисципліни, з метою виховання поліцейських, та запобіганню вчиненню аналогічних дисциплінарних проступків серед особового складу ГУНП в Харківській області. З урахуванням зазначеного, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, вивчивши доводи позову, відзиву на позов, відповідь на відзив та заперечення на відповідь, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

ОСОБА_1 проходив безперервну службу в органах внутрішніх справ (міліції) з 01.08.2002р., а з 07.11.2015р. продовжив публічну службу у лавах Національної поліції України.

Відповідно до наказу ГУНП в Харківській області від 26.12.2016 №587о/с майора поліції ОСОБА_1 переміщено на посаду заступника начальника слідчого відділення Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області, звільнивши з посади заступника начальника слідчого відділення Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області. (а.с.11)

Відповідно до наказу Національної поліції України від 11 квітня 2016 року № 305 «Про організацію діяльності постійно діючих мобільних груп з контролю за станом дотримання поліцейськими службової дисципліни та законності, запобігання надзвичайних подій за їх участю» керівники ГУНП в областях зобов`язані організувати діяльність мобільних груп з метою перевірки службової діяльності підпорядкованих підрозділів. Також, вказаним наказом надано право безперешкодного цілодобового доступу до службових приміщень у тому числі на використання фото-, відеозйомки.

Згідно з наказом ГУНП в Харківській області від 15 січня 2019 року № 51 «Про організацію роботи постійно діючої мобільної групи з контролю за дотриманням стану дисципліни та законності в підрозділах ГУНП в Харківській області» створено та організовано діяльність мобільної групи, визначено повноваження щодо перевірки службової діяльності, серед яких і застосування фото-, відеозйомки з метою фіксування порушень службової діяльності.

Згідно з приписом від 3 травня 2019 року № 2722/119/01/12-2019 підполковник поліції ОСОБА_4 уповноважений здійснювати профілактику, виявляти та запобігати порушенням поліцейськими принципів роботи поліції, неналежного виконання ними своїх повноважень, режиму таємності, належного порядку в службових приміщеннях, сейфах, правил зберігання речових доказів та інше. Підполковник поліції Діденко О.Г. має право безперешкодного цілодобового доступу до службових приміщень ГУНП в Харківській області, а також при проведені перевірки має право застосовувати фото-, відеозйомку. Припис був дійсний до 31 грудня 2019 року.

З графіку перевірок мобільною групою в складі працівників ВІОС УКЗ ГУНП в Харківській області підрозділів ГУНП в Харківській області з 11.10.2019 по 14.10.2019 вбачається, що підполковник поліції ОСОБА_4 та старший лейтенант поліції Чернишов О.О. 12 жовтня 2019 року були задіяні у складі мобільної групи.

Відповідно доповідної записки від 17.10.2019 р. про результати перевірки Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області, 12.10.2019 р. на виконання вимог наказу ГУ НП в Харківській області від 15.01.2019 р. №51 «Про організацію роботи постійно діючої мобільної групи з контролю за дотриманням стану дисципліни та законності в підрозділах ГУ НП в Харківській області», здійснено перевірку Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області. Згідно доповідної записки вбачається, що під час перевірки службових приміщень Дергачівського ВП встановлено, що у замку дверей до кабінету заступника начальника ВП підполковника поліції ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 (позивача) вставлений ключ та двері відчинені. Під час огляду кабінетів встановлено, що у кабінеті позивача знаходиться велика кількість кримінальних проваджень, які перебувають без нагляду. (а.с.23)

22.10.2019 р. наказом ГУ НП в Харківській області №1773 призначено службове розслідування відносно поліцейських Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області. (а.с.26)

Відповідно витягу з висновку дисциплінарної комісії від 20.11.2019 р.: у ході проведення службового розслідування за фактом залишення ключа у замку дверей до кабінетів заступника начальника ВП та позивача, що дало змогу безперешкодно потрапити до кабінетів, де перебували без нагляду кримінальні провадження, встановлено, що у цей час у відділі перебував позивач. Опитаний у ході службового розслідування ОСОБА_1 пояснив, що кримінальні провадження, які знаходились у нього в кабінеті, дійсно перебували за межами будь-якого металевого сховища, оскільки 11.10.2019 він витребував їх у слідчих підпорядкованого підрозділу для вивчення стану досудового розслідування. 14.10.2019 року вказані кримінальні провадження були повернуті виконавцям. Будь-яких пояснень щодо залишення ключей у дверях службового кабінету ОСОБА_1 не надав. За висновками дисциплінарної комісії завершено службове розслідування; встановлено, що інформація, викладена в доповідній записці від 17.10.2019 р., знайшла своє підтвердження; оголошено сувору догану ОСОБА_1 (а.с.27-29)

З матеріалів справи вбачається, що під час здійснення перевірки службової діяльності Дергачівського відділу поліції ГУ НП в Харківській області використовувалась відео фіксація на цифрову нагрудну відеокамеру «CammPro» № НОМЕР_1 , в подальшому відеозапис перевірки з нагрудної відеокамери було скопійовано на оптичний диск та приєднано до матеріалів службового розслідування. (а.с.87)

26.11.2019 р. ГУ НП в Харківській області прийнято наказ №1168, яким оголошено сувору догану ОСОБА_1 за допущення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 10 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337 - VIII, та вимог п. 1 Розділу III Інструкції з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України, затвердженої наказом МВС України від 14.04.2016 № 296. (а.с.32)

Не погодившись із відповідністю закону вчиненого владного управлінського волевиявлення з приводу застосування дисциплінарного покарання, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, котрі склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України проголошено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII Про Національну поліцію поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Згідно з пунктами 1 та 2 частини 1 статті 18 Закону України Про Національну поліцію поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно з частинами першою та другою статті 19 Закону України Про Національну поліцію, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до частини 1 статті 64 Закону України Про Національну поліцію особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, (далі за текстом - Дисциплінарний статут) службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", згідно ч.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно із ч., 1, 2 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ч. 1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі за текстом - Порядок № 893).

Відповідно до п. 1,2 розд. ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку (п. 2 розд ІІ Порядку № 893).

Відповідно до вимог п. 4 розд V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з п. 13 розд. V Порядку № 893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Абзацем 2 п. 7 розд. ІV Порядку № 893 встановлено, що відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Відповідно п. 2 розд. VІ Порядку № 893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Інструкція з організації обліку та руху кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України ( в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затверджена наказом МВСУ від 14.04.2016р. № 296 визначає єдиний порядок обліку, зберігання, видачі та інвентаризації кримінальних проваджень в органах досудового розслідування Національної поліції України( далі Інструкція). Згідно з пунктами 2 та 3 першого розділу Інструкції організація обліку, зберігання, видачі та інвентаризації кримінальних проваджень у Головному слідчому управлінні Національної поліції України (далі - ГСУ) покладається на начальників управлінь ГСУ, у головних управліннях Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі - ГУНП) - на начальників слідчих управлінь ГУНП, а в управліннях, відділах, відділеннях поліції, відділах (відділеннях) спеціальної поліції ГУНП (далі - територіальні підрозділи поліції), у структурі яких діє орган досудового розслідування, - на начальників слідчих відділів, відділень. Відповідальним за зберігання кримінальних проваджень, у яких здійснюється досудове розслідування, а також тих, досудове розслідування в яких зупинено, є слідчий, який безпосередньо здійснює досудове розслідування у цих кримінальних провадженнях. Під час досудового розслідування в кримінальному провадженні групою слідчих відповідальною особою за зберігання кримінального провадження є слідчий, визначений старшим слідчої групи.

Відповідно до пункту першого розділу третього Інструкції кримінальні провадження, у яких здійснюється досудове розслідування, а також досудове розслідування в яких зупинено на підставі пунктів 1, 2, 2 1, 3 частини першої статті 280 КПК України, зберігаються слідчими в сейфах або металевих ящиках, що мають запірні пристрої та пристрої для опечатування. Ключі від сейфа (металевого ящика) знаходяться безпосередньо в слідчого, а їх дублікати - у керівника органу досудового розслідування.

Таким чином, за кримінальні провадження, у яких здійснюється досудове розслідування, відповідальні слідчі та зберігаються вони саме слідчими в сейфах. До матеріалів кримінальних проваджень має право доступу тільки слідчий який здійснює досудове розслідування або його керівник.

Позивачем в ході службового розслідування, згідно наданих ним пояснень, визнано, що кримінальні провадження були витребувані ним у слідчих 11.10.2019 року, знаходилися у кабінеті за межам будь-якого металевого сховища, а повернуті лише 14.10.2019р.

Отже, в період з 11.10.2019р. до 14.10.2019р. кримінальні провадження не зберігалися у слідчих в сейфах, в порушення вимог Інструкції.

Із листа за підписом начальника Дергачівського відділу поліції вбачається, що за результатами річної інвентаризації у службовому кабінеті заступника начальника СВ Дергачівського відділу поліції майора поліції Свердлова О.І. станом на 01.11.2019 знаходилося наступне службове майно: стіл аудиторний -1 шт. (інв. № 2); БФП (багатофункціональний пристрій) А4 ч/б Сапоп і-8Е№У8 МБ 30140- 1 шт. (інв. № ); шафа металева - 1 шт. (інв. № /2).

З відео фіксації події 12.10.2019 року вбачається, що в кабінеті позивача знаходиться службове майно, а саме: стіл, шафа металева, БФП та матеріали кримінальних проваджень розкладених на столах. Кабінет має два дверних замка, у верхньому замку був залишений ключ.

Суд зауважує, що позивач ані під час відео зйомки, ані в письмових поясненнях не заперечував факту залишення кабінету не зачиненим на замок.

Таким чином, майор поліції ОСОБА_1 , залишивши службовий кабінет не зачиненим порушив вимоги пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині неналежного зберігання службового майна.

На підставі вищенаведеного суд дійшов до висновку, що матеріалами службового розслідування встановлено, що заступник начальника СВ Дергачівського ВП ГУНП майор поліції Свердлов Олександр ОСОБА_2 допустив порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні вимог: пункту 10 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту в частині неналежного збереження службового майна та пункту 1 розділу III Інструкції в частині не забезпечення належного збереження у сейфах матеріалів кримінальних проваджень.

Також суд вважає, що відповідачем правомірно прийнято до увагу та дано оцінку тому, що майор поліції ОСОБА_1 проходить службу на посаді заступника начальника СВ Дергачівського відділу поліції, тобто відповідно до частини 1 статті 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України є керівником стосовно інших поліцейських.

Відповідно до частини 2 статті 2 Дисциплінарного статуту Національної поліції України керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Відповідно до пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 керівник повинен бути прикладом дотримання Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України.

Таким чином, неналежне виконання вимог законодавства керівником негативно впливає на належне дотримання законодавства іншими поліцейськими.

Отже, порушень, недоліків або дефектів у реалізації суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах управлінських функцій контролю за дисципліною у сфері поліцейської діяльності судом не виявлено.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

Перевіряючи наведені учасниками спору аргументи змістом належних норм права та приєднаними до справи доказами, суд констатує, що у ході розгляду справи владним суб`єктом були подані докази відповідності закону оскарженого рішення (діяння), а обсяг використаних доказів та обрані мотиви дозволяють визнати юридично правильними та фактично обґрунтованими ті підстави, які покладені адміністративним органом в основу оскарженого рішення, адже подія скоєння вчинку у вигляді не належного зберігання кримінальних проваджень та державного майна підтверджена матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

При цьому, суд зважає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі №826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18) обов`язковою умовою визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними є доведеність позивачем порушення його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував повно, діяння поліцейського кваліфікував правильно, норму закону визначив вірно, зміст приписів цієї норми витлумачив без помилок (перекручень), взяв до уваги усі суттєві поза розумним сумнівом фактори, міру юридичної відповідальності обрав без явного та очевидно нерозумного перевищення меж свободи адміністративного розсуду.

Отже, у спірних правовідносинах вчинене владним суб`єктом волевиявлення з приводу реалізації адміністративної функції не спричинило безпідставного настання негативних наслідків для заявника, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Судове рішення у повному обсязі 31.07.2020р. виготовлено у порядку ч. 3 ст. 243 КАС України.

Суддя О.В.Старосєльцева