Справа № 420/4297/19
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

03 серпня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/4297/19

Суддя П`ятого апеляційного адміністративного суду Танасогло Т.М., розглянувши клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про відстрочення сплати судового збору по справі № 400/4297/19,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головним управлінням ДФС в Одеській області подано до суду апеляційну скаргу, яка не відповідає вимогам ч.5 ст.296 КАС України, а саме до скарги не додано доказу сплати судового збору у повному обсязі..

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року, апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишено без руху, апелянту надано строк на усунення недоліків поданої апеляційної скарги.

30.07.2020 року через канцелярію суду апелянтом подано клопотання за вхід. № 15059/20, у якому просить на підставі ч. 1 ст. 133 КАС України, відстрочити сплату судового збору мотивуючи тим, що на даний час кошти, які виділялись на сплату судового збору - відсутні. На рахунках за кодом бюджетної класифікації видатків 2800 «Інші поточні платежі» Головного управління, наявний арешт коштів у зв`язку з значною заборгованістю у відшкодуванні судового збору. Таким чином, станом на теперішній час, у контролюючого органу відсутня можливість для сплати судового збору.

Розглянувши подане клопотання, суд вважає відсутніми підстави для його задоволення, враховуючи наступне.

Частиною 1 ст. 133 КАС України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 ст. 8 Закону "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674-VI, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З наведених положень Закону вбачається, що їх застосування підлягає виключно до осіб, рівень статків яких обмежений, з метою усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших, ніж незадовільний майновий стан особи, підстав законодавством не визначено.

Таким чином, фактично єдиною підставою для відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору є незадовільний майновий стан скаржника.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб`єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Отже, незабезпечення державою достатнього фінансування органу, що діє в інтересах держави, не може бути визнано достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, заявником до клопотання не додано належних доказів, які б свідчили про його майновий стан та не надано доказів стосовно вжиття відповідних заходів щодо виділення з Державного бюджету України коштів на витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору.

Разом з тим, слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами, які в даному випадку скаржником не надані.

Під час вирішення даного клопотання судом також враховано висновок Верховного Суду, викладений в ухвалі від 03 серпня 2018 року у справі № 804/6222/17 згідно якого територіальний орган Державної фіскальної служби України не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія ст. 8 Закону України "Про судовий збір" щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

З урахуванням наведеного, а також того, що відповідно до чинної на час подання апеляційної скарги редакції Закону України "Про судовий збір" ГУ ДФС в Одеській області не наділено пільгами щодо сплати судового збору, відповідач зобов`язаний сплачувати судовий збір.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 133, 248, 321, 325 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби в Одеській області про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги по справі № 420/4297/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Танасогло Т.М.