Справа № 810/3246/16
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 липня 2020 року

Київ

справа №810/3246/16

адміністративне провадження №К/9901/51243/18, №К/9901/50567/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шевцової Н.В.,

суддів: Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

за участю

секретаря судового засідання Семопядного О.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

представник відповідача Грищенко В.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 810/3246/16 за позовом ОСОБА_2 до Університету державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ

ОСОБА_2 звернувся до Київського окружного адміністративного суду із позовом до Університету державної фіскальної служби України, з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог, просив суд:

- зобов`язати Університет ДФС України здійснити перерахунок та виплатити на його користь грошове забезпечення за період з 02 березня 2015 року по день фактичного розрахунку, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати - 858,57 грн;

- зобов`язати Університет ДФС України нарахувати та виплатити на його користь матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу - 3783,00 грн у зв`язку із виходом у щорічні чергові відпустки за 2014 рік (згідно з наказом від 12 січня 2015 року № 4-в), за 2015 рік (згідно з наказом від 03 березня 2016 року № 32-в) та за 2016 рік (згідно з наказом від 19 травня 2016 року № 50-в) відповідно;

- зобов`язати Університет ДФС України здійснити перерахунок та виплатити на його користь одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, який складає 18 років 04 місяці 26 днів, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 858 грн 57 коп та середньомісячного грошового забезпечення 18459 грн 25 коп;

- зобов`язати Університет ДФС України здійснити перерахунок та виплатити на його користь грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток в органах внутрішніх справ та податковій міліції у загальній кількості 56 календарних днів, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати 858 грн 57 коп;

- зобов`язати Університет ДФС України відшкодувати заподіяну йому моральну (немайнову) шкоду за період з 02 березня 2015 року по день фактичного розрахунку у розмірі, встановленому з 01 січня 2017 року, відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», мінімальної місячної заробітної плати 3200 грн за кожен повний місяць порушення його прав у сфері трудових відносин.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року, задоволено адміністративний позов частково:

- зобов`язано Університет державної фіскальної служби України здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 грошового забезпечення за період з 02 березня 2015 року по 11 липня 2016 року, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати - 686 грн 86 коп, без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

- зобов`язано Університет державної фіскальної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки виплати грошового забезпечення при звільненні з податкових органів - з 12 липня 2016 року по 15 липня 2016 року, виходячи з розміру середньоденної заробітної плати - 686 грн 86 коп без урахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів;

- зобов`язано Університет державної фіскальної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу 3783 грн 00 коп у зв`язку з виходом у щорічні чергові відпустки за 2014 рік, за 2015 рік та за 2016 рік;

- зобов`язано Університет державної фіскальної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби відповідно до положень статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за повних 18 років календарної служби, виходячи з розміру середньомісячного грошового забезпечення 14767,56 грн;

- зобов`язано Університет державної фіскальної служби України здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_2 грошову компенсацію за невикористані дні щорічних відпусток у загальній кількості 56 календарних днів, виходячи із середньомісячної заробітної плати 14767 грн 56 коп. У решті позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховний Суд від 29 квітня 2020 року касаційні скарги ОСОБА_2 та Університету державної фіскальної служби України задоволено частково:

- постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року в справі № 810/3246/16 в частині зобов`язання Університету державної фіскальної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби відповідно до положень статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за повних 18 років календарної служби, виходячи з розміру середньомісячного грошового забезпечення 14767 грн 56 коп, скасовано, прийнято в цій частині нову постанову, якою у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено.

- постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року в справі № 810/3246/16 в частині зобов`язання Університету державної фіскальної служби України нарахувати та виплатити ОСОБА_2 матеріальну допомогу на оздоровлення у розмірі місячного посадового окладу 3783 грн 00 коп у зв`язку з виходом у щорічні чергові відпустки за 2014 рік, за 2015 рік та за 2016 рік скасовано та в цій частині адміністративну справу № 810/3246/16 направлено на новий розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

- в іншій частині постанову Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року в справі № 810/3246/16 залишено без змін.

18 травня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із заявою про роз`яснення судового рішення у порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У заяві ОСОБА_2 просить роз`яснити постанову Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в частині скасування постанови Київського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 29 березня 2018 року в справі № 810/3246/16 в частині зобов`язання Університету державної фіскальної служби України перерахувати та виплатити ОСОБА_2 одноразову грошову допомогу при звільненні зі служби відповідно до положень статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за повних 18 років календарної служби, виходячи з розміру середньомісячного грошового забезпечення 14767 грн 56 коп та прийняття в цій частині нової постанови, якою у задоволенні цієї частини позовних вимог відмовлено.

Обґрунтовуючи свою заяву позивач, з-поміж іншого, зазначив, що вважає, що постанову Верховного Суду від 29 квітня 2020 року можна трактувати як таку, що Верховний Суд взагалі відмовляє позивачу у забезпеченні гарантованого статтею 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» його права на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби на основі встановленого судом у цьому ж рішенні розміру середньомісячного грошового забезпечення. Або як таку, що Верховний Суд взагалі відмовляє позивачу у гарантованому Конституцією України праві до правосуддя стосовно вирішення питання щодо відновлення права позивача на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також заявник зауважує, що йому незрозуміло, з яких підстав Верховний Суд відмовив йому у задоволенні позовної вимоги про виплату одноразової допомоги при звільненні за неоспорюваний період календарної служби позивача - 16 років, виходячи із встановленого судом розміру середньомісячного грошового забезпечення.

Дослідивши доводи ОСОБА_2 про роз`яснення судового рішення, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання.

Зрозумілість судового рішення полягає в логічному, чіткому, переконливому викладенні змісту рішення. Чіткість викладення передбачає, зокрема, що: терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змісту, який вони мають за законодавством України; такі терміни чітко співвідповідають з поняттями, які вони позначають; текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення.

Крім того, роз`яснення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові вимоги або на невирішені вимоги, він лише пояснює положення постановленого ним рішенням, які нечітко сформульовані, або є незрозумілими для заінтересованих осіб.

У цьому випадку мотиви, які ОСОБА_2 наводить у своїй заяві, по суті полягають у його незгоді з постановою Верховного Суду від 29 квітня 2020 року. Питання, щодо яких ОСОБА_2 просить роз`яснити постанову Верховного Суду у порядку статті 254 КАС України, поставлені ним у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового обґрунтування вже прийнятого рішення, а це чинним законодавством не передбачено і є неприпустимим.

Крім цього, Верховний Суд зауважує, що при розгляді заяви про роз`яснення судового рішення, яке набрало законної сили, суд не здійснює нового перегляду справи.

Додатково Верховний Суд зауважує, що, виходячи із системного тлумачення положень статті 254 КАС України, суд зауважує, що роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Проте заявник просить роз`яснити постанову Верховного Суду в частині, яка не підлягає виконанню.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку щодо відмови у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у цій справі, оскільки судове рішення є чітким, зрозумілим та належним чином вмотивованим з посиланням на відповідні норми чинного законодавства України та в частині, в якій позивач просить його роз`яснити не підлягає виконанню.

Керуючись статтею 254, 344 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 29 квітня 2020 року в справі № 810/3246/16 за позовом ОСОБА_2 до Університету державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 29 липня 2020 року.

Головуючий суддя: Н.В. Шевцова

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська