Справа № 160/6005/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2020 року Справа № 160/6005/20
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АДІТОН" до Галицької митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів, визнання протиправною та скасування картки відмови,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "АДІТОН" (далі - позивач, ТОВ «АДІТОН») до Галицької митниці Держмитслужби (далі - відповідач, Митниця), в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/910002/1 від 09 грудня 2019 року.
- стягнути з Відповідача судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, а саме судовий збір у сумі 4202 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 8000 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним разом з митною декларацією подано до митного органу повний пакет необхідних документів, які не мали розбіжностей і містили усі необхідні відомості, що підтверджували числові значення складових митної вартості за заявленим методом. Усі розбіжності, на які вказав відповідач, надумані та необґрунтовані, але для їх усунення позивач надавав додаткові документи, які не були прийняті органом зборів до уваги, що і потягло прийняття протиправних рішення та картки відмови. Також позивач вважає безпідставним та необґрунтованим визначення відповідачем скоригованої митної вартості, виходячи з інформації щодо імпортних операцій ЄАІС ДФС України, з огляду на те, що наявність в базі даних інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж встановлено позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Адітон", розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалою суду від 04 червня 2020 року у задоволенні заяви позивача про виклик свідка було відмовлено.
19.06.2020 року на адресу суду від позивача надійшли додаткові докази у справі, а також заява щодо витрат на правничу допомогу.
01.07.2020 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він не погоджується з аргументами наведеними у позові, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. В обґрунтування відзиву зазначив, що 28.11.2019 до митного оформлення була подана митна декларація №UA209180/2019/079646 на санітарно-технічні вироби, меблі та інші вироби для ванних та туалетних кімнат, що надійшли на адресу ТОВ "Адітон". Митна вартість частини товару визначена резервним методом, що на думку відповідача жодним чином не обґрунтовано та може бути здійснено виключно після консультації з належним митним органом. Зважаючи на відсутність серед поданих документів таких, що підтверджували б числові значення заявленої митної вартості перелічених товарів, відповідно до вимог ч. З ст. 53 МКУ декларантові була надіслана вимога про надання додаткових документів наступного змісту: "Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару". Декларантом були додатково надіслані: комерційна пропозиція продавця, прибуткові накладні, видаткові накладні. Однак, жоден з надісланих документів не містив підтвердження числових значень заявленої за резервним методом митної вартості та доказів проведення консультацій з органом доходів і зборів. Зважаючи на те, що заявлена декларантом митна вартість товарів 1,3,4, 5, 6, 7, 8, 9, 11, 12, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 22, 29, 30, 33, 34 та 35 не мала документального підтвердження числових значень, а метод визначення митної вартості декларантом було обрано з порушенням вимог ч. 3 та 4 ст. 57 МКУ, Галицькою митницею Держмитслужби, відповідно до вимог пп. 2 і 3 ч. 6 ст. 54 МКУ, було прийнято рішення про відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Відповідач наполягає на правильності прийнятих рішень та просить відмовити в задоволенні заявлених позовних вимог.
13.07.2020 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 листопада 2019 року ТОВ «АДІТОН» у відділ митного оформлення №1 митного поста «Городок» Львівської митниці ДФС шляхом подання електронної митної декларації №UA2091800/2019/079646 за допомогою електронного програмного забезпечення декларанта, було заявлено санітарно-технічні вироби, меблі та інші вироби для ванних та туалетних кімнат для митного оформлення, придбаний Товариством згідно контракту №03/10к14 від 03 жовтня 2014 року укладеним з продавцем «JURMIR»J.M.W.Rudzinscy Sp.J (Польща).
Митна вартість була визначена із застосуванням методу 2 ґ - резервний.
"Метод 1 неприйнятний для застосування, оскільки у митного органу є довідкова інформація про ціни на товар
Метод 2 неприйнятний для застосування через відсутність у митного органу та декларанта інформації про ідентичні товари
Метод 3 неприйнятний для застосування через відсутність про подібні товари
Метод 4 неприйнятний для застосування через відсутність основи для віднімання вартості
Метод 5 неприйнятний для застосування через відсутність основи для додавання вартості".
Митним органом була надіслана вимога про надання додаткових документів наступного змісту: "Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; виписку з бухгалтерської документації; Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару".
Декларантом були додатково надіслані: комерційна пропозиція продавця, прибуткові накладні, видаткові накладні.
Так, згідно до матеріалів справи спір виник щодо наступних товарів:
Товар 1: Раковина НЕО-СЕЛЕНА, 51см-4 шт; - Раковина ФУЕГО , 49см-2 шт; -Раковина ДЖАВА 56см-4 шт; -Раковина АЛОА , 56см-2 шт; -Раковина РОДЕО 52см-6 шт; -Раковина КОРАЛ 56см-2 шт; -Раковина ХОЛЛ 35см-2 шт; -Раковина ДЕББА, 65 см-1 шт; -Чаша унітазу ДЕББА-1 шт; -Унітаз-компакт ДЕББА РАУНД +сидіння-18 шт; -Унітаз-компакт ДЕББА+сидіння-36 шт; -Раковина МЕРИДІАН-N, 70см-1 шт; -Раковина МЕРИДІАН-N, 85см-1 шт; -Чаша унітаза МЕРИДІАН-N -1 шт; -Біде МЕРИДІАН -2 шт; -Раковина МЕРИДІАН-N КОМПАКТО, 55 см-1 шт; -Раковина ГАП 65см,- 4 шт; -Раковина ГАП 60см-2 шт; -Біде ГАП -2 шт; -Унітаз-компакт ГАП рім +сидіння-1 шт; -Чаша підв унітазу ГАП Клін Рім + сидіння-161 шт;-Чаша підвісного унітазу ГАП РАУНД РІМЛЕС+сидіння-1 шт; -Раковина ІНСПІРА 37см-13 шг;Ф5ачок унітазу ІНСПІРА-1 шт; -Раковина НЕКСО, 60 см-1 шт, унітаз- компакт НЕКСО +сидіння-2 шт; -Чаша підвісного унітазу НЕСКО+сидіння-1 шт; -Піссуар НЕКСО -2 шт; -Унітаз-компакт ВІКТОРІЯз шафкою: -Чаша підвісного унітазу ВІКТОРІЯ РІМЛЕС+сидіння-16 і 52*см-2 шт; -Раковина ГАП з шафкою -1 шт; -Раковина Раковина СЬЮТ з шафкою-1 шт; - Раковина ВІКТОРІЯ Раковина ГАП , 60 см-1 шт.
Товар 3: Сидіння для унітазу МЕРИДІАН-М-2 шт; - Сидіння для унітазу ХОГІГІ-5 шт; -Сидіння для унітазу ВІКТОРІЯ-5 шт; - Сидіння для унітазу НЕКСО/МЕРИДІАН РІМГІЕС-1 шт; -Сидіння для біде ГАП- 2 шт; -Сидіння для унітазу ІНСПІРА-4 шт; -Сидіння для біде ІНСПІРА-1 шт.
Товар 4: Кнопка для змиву для унітазу-3 шт; -Злив для раковини-1 шт; Торговельна марка Roca.
Товар 5: Дзеркала скляні в рамах, для ванної кімнати: -Дзеркало ВІКТОРІЯ-1 шт; Торговельна марка Roca
Товар 6: -Ванна сталева СВІНГ 180x80 з ручками, б/ні-4 шт; -Ваш сталева ПРИНЦЕССА 170x75 з ручками, б/ніг-10 шт;-Ванна сталева ПРИНЦЕССА 150x75 з ручками, б/ніг-10 шт; -Ванна сталева КОНТЕССА-170x70, б/ніг-20 шт; Торговельна марка Roca
Товар 7: фурнітура кріплення, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються у ванних кімнатах, петлі (завіси): -Петлі для сидіння-4 шт; Торговельна марка Roca
Товар 8: -Ніжки для ванн сталевих -20 шт; Торговельна марка Roca
Товар 9: Крани змішувальні, для ванних кімнат та кухонь, виготовлені з хромованої латуні: -Змішувач КАРМЕН (стійка+лійка+шл+верх.душ)-1 шт; Торговельна марка Roca
Товар 11: Вироби санітарно-технічного призначення з пластмаси: -Сифон для раковин, з випуском і пробкою-300 шт; -Сифон для раковини, б/випуска-100 шт; -Сифон для біде, б/випуска-150 шт; -Сифон для душ. підд. з відводом, з пробкою-25 шт; -Сифон для пісуара, з манжетним ущільненням-40 шт; -Відвід кутовий для унітазу-20 шт; -Відвід прямий для унітазу-120 шт; -Монтажний комплект для підвісного унітазу -10 шт; -Душ лоток Адвантікс Варіо 300-1200мм з дизайн-вставкою-10 шт; -Злив-перелив МУЛЬТИПЛЕКС СІМПЛЕКС ТРІО-2 шт; Торговельна марка Viega; Виробник Viega GmbH & Co.KG
Товар 12: Вироби санітарно-технічного призначення з пластмаси, унітазів, в комплекті з кріпленням: -Сидіння для унітазу ЗЕ БАЛТІК/ОЛІМП-2 шт; -Сидіння для унітазу ЛІРА ПЛЮС-9 ш унітазу МІО-1 шт; -Сидіння для унітазу ПЬЮР-1 шт; -Сидінн-З шт; -Сидіння для унітаза ПАЛОМБА-2 шт; Виробник Laufen
Товар 14: Вироби санітарно-технічні вироби зі звичайної кераміки, призначені для стаціонарного встановлення на місці: -Пісуар ДОМІНО-24 шт; -Пісуар ДОМІНО-12 шт; -Пісуар ГОЛЕМ-20 шт; -Раковина МЮ 64см-45 шт; -Біде МІО - 1 шт; -Чаша підвісного унітазу ПЬЮР -2 шт; -Раковина ТІГО 45см-2 шт; - Раковина ПАПАС 90см-1 шт; -Чаша підвісного унітаза ПАПОМБА-1 шт; -Чаша підвісного унітазу ПРО-1 шт; -Біде ПРО-3 шт; -Унітаз-компакт ПРО +сидіння- 12 шт; -Раковина ПРО 45см-2 шт; -Раковина ПРО 48см-4 шт; -Раковина ПРО 50см-1 шт; -Раковина ПРО 64,5см-3 шт; -Раковина ПРО 85см-2 шт; Торговельна марка Jika,Laufen; Виробник Laufen
Товар 15: Керамічні вироби, інші, із звичайної кераміки: -Тримач для туал. Паперу АЛЕССІ керамічній-1 шт; -Поличка АЛЕССІ керамічна-1 шт; Торговельна марка Laufen; Виробник Laufen CZ s.r.o.
Товар 16: Вироби із звичайного скла для ванної кімнати: -Мильниця КУБІТО-1 шт; Торговельна марка Jika
Товар 17: Вироби з недорогоцінних металів, кріплення, що використовуються у ванних кімнатах: -Тримач для рушника КУБІТО, перекладина-2 шт; Торговельна марка Jika;
Товар 18: Крани змішувальні, для ванних кімнат та кухонь, -Змішувач ТАЛАС ванна/душ-2 шт; Торговельна марка LauferFCZ s.r.o.
Товар 19: -Розсіювач води для пісуару ДОМІНО-6 шт; Торговельна марка Jika
Товар 22: Меблі для ванної кімнати, виготовлені з ламінованих деревостружкових плит: -Шафка для раковини ПАЛАС-1 шт; -Шафка для раковини ПРО -1 шт; Торговельна марка Laufen;
Товар 29: Душові шторки в комплекті з кріпильними елементами: -Бічна стінка МЕТРОПОЛІЄ 90*195, скло -2 шт; Торговельна марка Roca; Виробник Roca Sanitario S.A.
Товар 30: Санітарно-технічні вироби зі звичайної кераміки, призначені для стаціонарного встановлення на місці: -Чаша підвісного унітазу КАРТЕЛЬ РІМЛЕС-2 шт; Торговельна марка Laufen
Товар 33: Вироби з недорогоцінних металів, кріплення, що використовуються в ванних кімнатах: -Тримач для рушника ПУР перекпадина-2 щт; -Тримач лійки КУБІТО-1 шт; Торговельна марка Jika
Товар 34: Крани змішувальні, для ванних кімнат та кухонь, виготовлені з хромованої латуні: -Змішувач ЛІРА душ-5 шт; -Змішувач ЛІРА кухня-2 шт; -Змішувач ЛІРА раковина-6 шт; -Змішувач ТАЛАС раковина-3 шт; -Змішувач ТАЛАС кухня-1шт; Торговельна марка Jika.
Товар 35: Частини кранів, клапанів, вентилів та аналогічної арматури, виготовлені з латуні: -Ізлив для ванни КУБІТО-3 шт; Торговельна марка Jika; Виробник Laufen CZ s.r.o.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 57 МКУ, Галицькою митницею Держмитслужби в рамках здійснення консультацій було надіслано декларантові повідомлення наступного змісту: "У Львівської митниці ДФС відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами. Митна вартість подібних (аналогічних) товарів становить товар 1. 2.43 дол. США за кг., товар 3. 8.84 дол. США за кг., товар 4. 3.46 дол. США за кг., товар 5. 2.58 дол. США за кг., товар 6. 2.21 дол. США за кг., товар 7. 4.85 дол. США за кг., товар 8. 10.7 дол. США за кг., товар 9. 23.97 дол. СІНА за кг., товар 11. 4.45 дол. США за кг., товар 12. 2.6 дол. США за кг., товар 14. 1.65 дол. США за кг., товар 15. 3.14 дол. США за кг., товар 16. 2.5233 дол. США за кг., товар 17. 13.96 дол. США за кг., товар 18. 5.67 дол. США. за кг., товар 19. 6.75 дол. США за кг., товар 22. 4.59 дол. США за кг., товар 29. 2.64 дол. США за кг., товар 30. 1.56 дол. США за кг., товар 33. 13.96 дол. США за кг., товар 34. 5.67 дол. США за кг., товар 35. 4.04 дол. США за кг".
Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували МД
товар 4. №UA100110/2019/792444 від 18.11.2019.,
товар 7. №UA125040/2019/223392 від 11.11.2019.,
товар 8. №UA100110/2019/792444 від 18.11.2019.,
товар 11. №UA100020/2019/375998 від 08.10.2019.,
товар 12. №UA100110/2019/788889 від 28.10.2019.,
товар 14. 30. №UA100020/2019/378467 від 03.12.2019.,
товар 15.№UA100010/2019/363259 від 27.11.2019.,
товар 16, №UA209140/2019/200243 від 09.11.2019.,
товар 17. 22. 33. №UA100020/2019/377687 від 18.11.2019.,
товар 18.34.№UA100020/2019/377873 від 20.11.2019.,
товар 19. №UA 100020/2019/377793 від 19.11.2019.,
товар 29. №UA 100020/2019/378472 від 03.12.2019.,
товар 35. №UA 100020/2019/378464 від 03.12.2019.
Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.
Згідно вищевказаного рішення про коригування, відповідачем було визначена митна вартість товару по декларації №UA2091800/2019/079646 із застосуванням методу 2б - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів (ст.60 МК України).
27.12.2019 товар був випущений у вільний обіг за МД №UA209170/2019/706018 із наданням гарантій відповідно до ч. 7 ст. 55 МК України.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням про визначення митної вартості товару, згідно статті 55 МК України, Товариство направило до митного органу звернення №129 від 10.02.2020р. до якого повторно надано наявні документи у Позивача щодо визначення митної вартості товару, який було заявлено до митного оформлення.
В перегляді рішення про коригування митної вартості UA209000/2019/910002/1, листом від 25.02.2020 №74-1- 15/13/5568 було відмовлено.
12 лютого 2020 року позивачем на адресу державної митної служби України була направлена скарга №135 від 12.02.2020р. Листом від 13.03.2020 № 08-3/15-02/13/2925 в задоволенні скарги Товариства відмовлено.
Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Порядок визначення митної вартості товарів, методи визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, передбачене Митним кодексом України та іншими нормативними актами.
Так, статтею 49 Митного кодексу України (далі- МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.2ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною 4 статті 53 цього Кодексу у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
При цьому, ч. 5 ст. 53 МК України встановлено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до частин 1, 2, 3, 6 статті 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Згідно з частинами 1, 2 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:
1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;
2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;
3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;
4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно підрозділу цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;
б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Статтею 57 Митного кодексу України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:
1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);
а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;
б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;
в) на основі віднімання вартості;
г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
З аналізу наведених норм вбачається, що митна вартість має бути підтверджена достовірними документами, що містять відомості про всі її складові, визначені на підставі об`єктивних даних, що піддаються обчисленню.
Так, резервний метод для визначення митної вартості, згыдно до письмових пояснень представника позивача, постійно застосовується ТОВ «Адітон» при митному оформленні вищевказаного товару, так як на протязі всього строку поставки за вищевказаним контрактом з митним органом проводились консультації згідно вимог митного законодавства та приймалось рішення про митне оформлення саме за цим методом ( ст.52 МК України).
Метод 1 не застосовувався, так як у митного органу була довідково інформація про ціни на товар.
Метод 2 не застосовувався так як у митного органу та декларанта відсутня інформація про ідентичні товари.
Метод 3 не застосовувався так як відсутні подібні товари.
Методи 4 та 5 не застосовувались через відсутність основи для віднімання чи додавання вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 58 Митного кодексу України основний метод визначення митної вартості не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до статті 59 Митного кодексу України, якою встановлено метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом фіскальної служби вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Незначні зовнішні відмінності не можуть бути підставою для відмови у розгляді товарів як ідентичних, якщо в цілому такі товари відповідають вимогам частини другої цієї статті.
Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснене, і таке інше.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Згідно статті VII ГАТТ, оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару або вартості аналогічного товару.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.
Разом з тим, відповідач не надав жодного належного обґрунтування того факту, що позивачем не доведено обґрунтованості заявленої вартості товару. Не зазначено що подані документи містять будь-які розбіжності чи неточності. Не вказано які саме складові митної вартості товару не підтверджено належним чином.
Відповідач, в якості доводу, що обґрунтовує протиправність позиції позивача вказує на те, що застосування другорядних методів визначення митної вартості товару може відбуватись лише після митної консультації. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що чинне митне законодавство не містить імперативної норми, що прямо забороняє декларанту застосовувати обраний метод визначення митної вартості товару. Необхідною умовою визначення митної вартості товару є належне обґрунтування заявленої суми. В свою чергу, відповідачем не надано належних доказів, що вказують на наявність підстав вважати необґрунтованою заявлену митну вартість товару.
Так само, митним органом не обґрунтовано необхідність здійсненого коригування заявленої митної вартості товару та обраний метод визначення митної вартості.
Посилання відповідача не те, що товариством не подано додаткові документи на вимогу митного органу, судом відхиляються з огляду на наступне.
Так, суд вважає за необхідне зазначити, що передбачене частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 Митного кодексу України - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару та витребування додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 МКУ.
Суд вважає, що виявлені відповідачем розбіжності та неточності були усунуті позивачем в повному обсязі додатковими документами та письмовими поясненнями, які надавались у відповідь на повідомлення митного органу, а доводи, які стали підставою для прийняття спірного рішення є формальними та несуттєвими, не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.
У постанові від 29.01.2019 року по справі № 815/6827/17 Верховний Суд зазначив, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Водночас, відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості прийняття спірних рішення про коригування заявленої митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про протиправність оскаржених рішення та картки відмови, що свідчить про наявності підстав для задоволення позову у цій частині.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
В позовній заяві позивач просив стягнути з Галицької митниці Держмитслужби 8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката та судовий збір сплачений за подання позовної заяви в розмірі 4 202 (чотири тисячі двісті дві ) грн. 00 коп.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката до суду було надано: договір про надання правової допомоги від 01.02.2017р.; додаткова угода від 11.12.2019р. до договору про надання правової допомоги від 01.02.2017р; протокол узгодження розміру гонорару від 11.12.2019р.; копія платіжного доручення №4307 від 13.03.2020р.; акт виконаних робіт від 16.06.2020р.
До суду від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, в якому представник зазначає, що у разі задоволення позову, заявлена сума витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Представником позивача детального розрахунку щодо наданих послуг на правничу допомогу та часу витраченого адвокатом на надання таких послуг до суду не подано. На підтвердження факту здійснення оплати за надані послуги на правничу допомогу, зі сторони позивача долучено копію платіжного доручення №4307 від 13.03.2020 року. В той же час, відповідно до зазначеного платіжного доручення сума коштів в розмірі 8000,00 грн. була перерахована позивачем у справі на рахунок адвоката Корнілової Еліни Юріївни за надані послуги згідно додаткової угоди про надання правової допомоги від 12.03.2020р. Проте, до матеріалів справи представником позивача надано додаткову угоду від 11.12.2019. Враховуючи наведене, надане платіжне доручення №4307 від 13.03.2020 року про перерахунок коштів в розмірі 8000,00 грн. не є належним доказом понесених позивачем витрат на правничу допомогу в рамках даної справи.
Частиною 1 ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 частини 3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч.2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно з ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Суд погоджується з доводами відповідача про те, що представником позивача детального розрахунку щодо наданих послуг на правничу допомогу до суду не подано., а також із тим, що відповідно до платіжного доручення №4307 від 13.03.2020 року сума коштів в розмірі 8000,00 грн. була перерахована позивачем у справі на рахунок адвоката Корнілової Еліни Юріївни за надані послуги згідно додаткової угоди про надання правової допомоги від 12.03.2020р. Проте, до матеріалів справи представником позивача надано додаткову угоду від 11.12.2019.
Враховуючи наведене, надане платіжне доручення №4307 від 13.03.2020 року про перерахунок коштів в розмірі 8000,00 грн. не є належним доказом понесених позивачем витрат на правничу допомогу в рамках даної справи.
При цьому, позовну заяву задоволено повністю, тому понесені позивачем судові витрати у вигляді витрат на сплату судового збору підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Галицької митниці Держмитслужби.
Однак заява позивача щодо витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджена належними та допустимими доказами.
Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 132, 134, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2019/910002/1 від 09 грудня 2019 року.
У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АДІТОН" щодо витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000 грн., - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 03.08.2020 року.

Суддя О.М. Неклеса