Справа № 810/1134/17
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року

м. Київ

справа № 810/1134/17

адміністративне провадження № К/9901/15683/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шевцової Н.В.,

суддів: Смоковича М.І., Кашпур О.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу № 810/1134/17

за позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України

на постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Щавінського В. Р., суддів Басая О. В., Лапія С. М.,

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року, постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Глущенко Я. Б., суддів Кузьмишиної О. М., Пилипенко О. Є.,

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У березні 2017 року Арбітражний керуючий ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України (далі - відповідач, Мін`юст), в якому просила суд:

1.1. визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року №412/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1»;

1.2. зобов`язати Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року №412/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що Міністерством юстиції України при винесені оскаржуваного наказу не було перевірено дотримання Дисциплінарною комісією діючого законодавства при прийняті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення, внаслідок чого не було встановлено порушення Дисциплінарною комісією положень пунктів 7.4, 7.5 та підпункту 7.6.1 пункту 7.6 Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5 (далі - Порядок 1284/5), частини першої статті 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

3. Представник відповідача позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що перевіркою діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 були встановлені грубі порушення законодавства, а тому ним правомірно прийнято спірне рішення.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. 23 липня 2013 року Міністерством юстиції України на підставі наказу від 03 липня 2013 року №1318/5 ОСОБА_1 видано Свідоцтво №1367 про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) без обмеження строку дії.

5. Постановою Господарського суду Черкаської області від 18 квітня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІГ - Жашківський цукровий завод» () визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_1..

6. У жовтні 2016 року на адресу Міністерства юстиції України надійшла скарга від Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України", який є кредитором у справі про банкрутство ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод", на дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 в ході виконання обов`язків ліквідатора даного підприємства.

7. З метою дослідження та надання оцінки фактам, викладеним у зазначеній скарзі, у період з 08 грудня 2016 року по 12 грудня 2016 року Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області на підставі доручення Міністерства юстиції України від 02 листопада 2016 року №1928/31379-0-33-16/9.4 та посвідчення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного від 24 листопада 2016 року №48 було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 Олени Аркадіївни, предметом перевірки якої є додержання останньою вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та іншого законодавства з питань банкрутства під час виконання повноважень відповідних повноважень у справі №04/5026/803/2012 про банкрутство ТОВ «ВІГ - Жашківський цукровий завод».

8. За результатами проведеної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області складено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12 грудня 2016 року № 32, відповідно до якої комісією попередньо виявлені такі порушення:

- арбітражним керуючим ОСОБА_1 списання дебіторської заборгованості ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод" здійснено без погодження з комітетом кредиторів банкрута, чим порушено абзац 9 частини восьмої статті 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній з 19 січня 2013 року) (порушення не підлягає усуненню);

- арбітражним керуючим ОСОБА_1 кошти, що надійшли від продажу заставного майна АТ "Укрексімбанк", розподілені без погодження заставного кредитора, а саме: оплата послуг з охорони в сумі 295 630,65 грн, оплата послуг за проведення незалежної експертної оцінки майна в сумі 70 000,00 грн, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута - залишок в сумі 843 363,80 грн, повернення коштів АТ "Укрексімбанк", сплачених ним як кредитором до фонду авансування витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі 395 000,00 грн., чим грубо порушено частину дев`яту статті 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, чинній від 19 січня 2013 року) (порушення не підлягає усуненню).

9. Не погодившись із довідкою про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 12 грудня 2016 року № 32, позивачем було подано до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області заперечення щодо виявлених порушень.

10. Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області складено Акт позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_1 від 21 грудня 2016 року № 41 з урахуванням наданих останньою заперечень на Довідку 12 грудня 2016 року № 32.

11. За висновками акта перевірки арбітражним керуючим ОСОБА_1 кошти, що надійшли від продажу заставного майна АТ "Укрексімбанк", розподілені без погодження заставного кредитора, а саме: оплата послуг з охорони в сумі 295 630,65 грн, оплата послуг за проведення незалежної експертної оцінки майна в сумі 70 000,00 грн, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута - залишок в сумі 843 363,80 грн, повернення коштів АТ "Укрексімбанк", сплачених ним як кредитором до фонду авансування витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі 395 000,00 грн, чим грубо порушено частини дев`ятої статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній від 19 січня 2013 року).

12. На підставі зазначеного акта перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області листом від 26 грудня 2016 року № 11495/5/0-16 до Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України була внесена пропозиція щодо внесення на розгляд Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) подання про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1.. дисциплінарного стягнення.

13. У січні 2017 року Департаментом з питань судової роботи та банкрутства на розгляд Дисциплінарної комісії було внесене подання від 04 січня 2017 року № 882 про накладання на арбітражного керуючого ОСОБА_1.. дисциплінарного стягнення.

14. 24 січня 2017 року відбулося засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), до порядку денного якого було включено питання щодо розгляду подання від 04 січня 2017 року № 882 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26.12.2016 №11495/5/0-16.

15. На засіданні Дисциплінарної комісії арбітражним керуючим ОСОБА_1 членам комісії були надані пояснення та заперечення стосовно виявлених під час проведення позапланової невиїзної перевірки її діяльності, як ліквідатора ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод", які, на її думку, свідчать про відсутність в її діях порушень, викладених в акті перевірки.

16. За результатами розгляду подання від 04 січня 2017 року №882, заслуховування пояснень арбітражного керуючого та вивчення матеріалів перевірки, Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих вирішено застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

16.1. Внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

16.2. Рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва від 23 липня 2013 року № 1367 про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1;

б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

17. Наказом Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року №412/5 на підставі подання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 24 січня 2017 року №654 про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення прав на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та з урахуванням протоколу засідання Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) від 24 січня 2017 року №55/01/17, анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від 23 червня 2013 року № 1367, видане ОСОБА_1 .

18. Судами попередніх інстанцій також досліджено Довідку про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 25 грудня 2015 року № 31, складену Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області, та установлено, що під час її проведення предметом дослідження були питання щодо розподілу коштів, отриманих від реалізації майна банкрута та дотримання черговості задоволення вимог кредиторів.

19. Зі змісту Довідки від 25 грудня 2015 року №31 судами попередніх інстанцій також установлено, що в ній досліджувалися конкретні суми, які надійшли від продажу майна підприємства-банкрута, в тому числі і заставного, та законність їх розподілу відповідно до черговості, а саме: витрати, пов`язані із збереженням майнових активів (оплата охорони) - 295630,65 грн; витрати ліквідатора, пов`язані з проведенням оцінки майна - 70000,00 грн; вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута - 843363,80 грн.

20. За наслідком перевірки у Довідці від 25 грудня 2015 року № 31 комісія дійшла висновку, що дії арбітражного керуючого ОСОБА_1 в частині розподілу коштів, отриманих від реалізації майна банкрута ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод" відповідають чинному законодавству.

21. Судами першої та апеляційної інстанцій також установлено, що дії, які становлять за висновком відповідача склад проступку, арбітражним керуючим вчинялися відповідно: оплата послуг - 09 жовтня 2015 року, виплата заробітної плати - 12-13 жовтня 2015 року та повернення коштів АТ "Укрексімбанку" 25 грудня 2015 року, що підтверджується відповідними банківськими документами (платіжними дорученнями та банківськими виписками з ліквідаційного рахунку).

22. Щодо обставин, якими відповідач обґрунтовує наявність дисциплінарного проступку, то судами першої та апеляційної інстанцій установлено, що:

22.1. Питання оплати послуг по охороні майна та проведенню незалежної експертної оцінки майна банкрута було розглянуто та ухвалено на комітеті кредиторів ТОВ "ВІГ - Жашківський цукровий завод" ще 20 серпня 2014 року, участь в якому приймав також заставний кредитор АТ "Укрексімбанк", а також затверджені ухвалою Господарського суду Черкаської області від 02 вересня 2014 року, що підтверджується протоколом зборів комітету кредиторів та зазначеними ухвалами Господарського суду Черкаської області.

22.2. АТ "Укрексімбанк" - кредитор, вимоги якого забезпечені, здійснював одноособово фінансування фонду витрат в ліквідаційній процедурі, оскільки майже все майно банкрута знаходилось в заставі цього кредитора. Банк здійснив авансування витрат лише частково, а даючи згоду на створення та фінансування фонду, він взяв на себе зобов`язання забезпечити повне фінансування витрат, які були визначені на комітеті кредиторів.

22.3. Що стосується повернення АТ "Укрексімбанк" суми 395000,00 грн, яка була направлена ним до фонду авансування витрат, то АТ "Укрексімбанк" надав згоду на формування та фінансування фонду авансування витрат з умовою, що виділені ним кошти будуть йому повернуті з реалізації майна банкрута. А відтак, отримання у нього додаткового погодження для повернення йому коштів є недоцільним, так як це питання було узгоджене із заставним кредитором до початку авансування ним грошових коштів.

22.4. Вимоги щодо погашення заборгованості із заробітної плати в сумі 843363,80 грн були погашені у відповідності до вимог закону України "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №173 1992 року про захист вимог працівників у випадку неплатоспроможності роботодавця" від 19 жовтня 2005 року №2996-ІV.

ІІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

23. Постановою Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року, залишеною без змін, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року, позовні вимоги задоволено.

23.1. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року №412/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

23.2. Зобов`язано Міністерство юстиції України внести до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомості про скасування наказу Міністерства юстиції України від 15 лютого 2017 року №412/5 «Про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_1».

24. Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області було порушено вимоги частини першої статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки повторна перевірка з одного й того ж питання не допускається. Водночас Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих при розгляді подання від 04 січня 2017 року № 882 про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення на підставі листа Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області від 26 грудня 2016 року № 11495/5/0-16 даний факт не було досліджено.

25. Оскільки строк від здійснення перерахування грошових коштів ліквідатором до моменту прийняття рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення (24 січня 2017 року) перевищив один рік, то за висновком судів попередніх інстанцій, Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих порушено строк накладення дисциплінарного стягнення, визначений статтею 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

26. Щодо наявності порушення позивачем вимог частини дев`ятої статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній від 19 січня 2013 року), як підстави прийняття спірного рішення, то суди дійшли висновку, що ліквідатором правомірно були погашені витрати, пов`язані з збереженням (послуги охорони) та продажем (послуги по оцінці) предмета забезпечення, відповідно до пункту 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" з коштів, отриманих від продажу заставного майна.

ІV. Касаційне оскарження

27. Не погодившись з постановою суду першої інстанції та ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, яку зареєстровано 16 серпня 2017 року.

28. У касаційній скарзі відповідач зазначає, що судами були зроблені неправильні висновки, що не відповідають обставинам справи і, які призвели до порушення норм матеріального права, що є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

29. На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач указує, що прийнятті судових рішень не було враховано, що перевірка з означених питань проводилася не повторно, а вперше, оскільки предметом перевірки, за наслідком якої було складено Довідку від 25 грудня 2015 року № 31 було «погашення заборгованості із заробітної плати, заборгованості перед бюджетом пенсійного фонду України в Черкаській області та єдиного внеску».

30. Відповідач також вважає хибним висновок судів попередніх інстанцій про відсутність порушення позивачем вимог частини дев`ятої статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній від 19 січня 2013 року), оскільки майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

31. Посилаючись на те, що позивачем вчинено триваючий проступок, відповідач вважає, що ним не було пропущено строк притягнення до дисциплінарної відповідальності.

32. Касаційна скарга містить клопотання про розгляд справи за участю представника відповідача.

33. Заперечення на касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України не надходили.

34. 23 серпня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження та витребувано з Київського окружного адміністративного суду справу № 810/1134/17.

35. 14 вересня 2017 року справа № 810/1134/17 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

36. 05 лютого 2018 року справу № 810/1134/17 разом з матеріалами касаційної скарги передано до Верховного Суду (суддя-доповідач Бевзенко В. М.).

37. 28 квітня 2020 року розпорядженням в.о. заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 688/0/78 - 20 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Бевзенка В. М.

38. Протоколом повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 28 квітня 2020 року визначено склад суду: головуючого суддю Шевцову Н. В., суддів Кашпур О. В., Смоковича М. І.

V. Релевантні джерела права та акти їхнього застосування

39. Статтею 327 Кодексу адміністративного судочинства України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів", що набув чинності 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), обумовлено, що судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Верховний Суд.

40. За правилами частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

41. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

42. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

43. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» від 14 травня 1992 року №2343-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2343-XII) установлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

44. Арбітражний керуючий, як визначено у вказаному Законі, - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

45. Частиною четвертою статті 42 Закону №2343-XII установлено, що майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов`язаннями, які воно забезпечує.

45.1. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

45.2. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов`язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

46. Згідно з частиною дев`ятою статті 45 Закону №2343-XII погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

47. Частиною першою статті 106 Закону №2343-XII визначено, що повторна перевірка з питань, що вже були предметом перевірки, не допускається.

48. Відповідно до частини першої статті 108 Закону №2343-XII дисциплінарна комісія утворюється у встановленому державним органом з питань банкрутства порядку для здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), перевірки організації їх роботи, дотримання ними вимог законодавства з питань банкрутства та правил професійної етики.

49. Дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень (частина четверта статті 108 Закону №2343-XII).

50. Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії (частина шоста статті 108 Закону № 2343-XII).

51. Нормами частини першої статті 109 означеного Закону визначено, що дисциплінарними стягненнями, які накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є:

1) попередження;

2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

52. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення (частина друга статті 109 Закону № 2343-XII).

53. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (частина третя статті 109 Закону № 2343-XII).

54. Про накладення на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України (частина четверта статті 109 Закону № 2343-XII).

55. За змістом частини п`ятої статті 113 Закону № 2343-XII рішення державного органу з питань банкрутства про позбавлення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) може бути оскаржено арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) до суду. Оскарження рішення не зупиняє його дію.

56. На виконання статті 106 Закону № 2343-XII розроблено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затверджений наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 03 липня 2015 року за № 1113/23645 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Порядок № 1284/5).

57. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому (пункт 7.6 Порядку № 1284/5).

58. Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення може бути прийняте Дисциплінарною комісією протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення (пункт 7.5 Порядку № 1284/5).

59. Пунктом 26 Положення про Дисциплінарну комісію арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11 січня 2013 року № 81/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2013 за № 112/22644 (надалі - Положення № 81/5), передбачено, що протоколи засідання Комісії у триденний строк, крім випадку, передбаченого пунктом 27 цього Положення, направляються до структурного підрозділу для забезпечення виконання її рішень.

60. Пунктом 27 Положення № 81/5 передбачено, що у разі прийняття Комісією рішення про застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого протокол її засідання та її подання про застосування до арбітражного керуючого такого виду дисциплінарного стягнення у триденний строк направляються до структурного підрозділу для анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) та виключення з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України відомостей про арбітражного керуючого, стосовно якого Комісією прийнято рішення.

61. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 112 Закону № 2343-XII підставою для припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), зокрема, є накладення дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

62. У разі припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) він виключається з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України, а його свідоцтво анулюється (частина друга статті 112 Закону № 2343-XII).

VІ. Позиція Верховного Суду

63. Приписами частини першої статті 341 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

64. Згідно з частиною другою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

65. Вирішуючи питання про обґрунтованість касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

66. У цій справі судами попередніх інстанцій установлено, що підставою для прийняття спірного наказу став висновок Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про те, що кошти, що надійшли від продажу заставного майна АТ "Укрексімбанк", розподілені без погодження заставного кредитора, а саме: оплата послуг з охорони в сумі 295 630,65 грн, оплата послуг за проведення незалежної експертної оцінки майна в сумі 70 000,00 грн, вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута - залишок в сумі 843 363,80 грн, повернення коштів АТ «Укрексімбанк», сплачених ним як кредитором до фонду авансування витрат арбітражного керуючого в ліквідаційній процедурі 395 000,00 грн, чим грубо порушено частини дев`ятої статті 45 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції, чинній від 19 січня 2013 року).

67. Разом з тим судами попередніх інстанцій установлено, що посадовими особами Головного територіального управління юстиції у Черкаській області проводилася позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1, за наслідком якої складено довідку від 25 грудня 2015 року № 31, якою підтверджено правомірність дій позивача в частині розподілу коштів, отриманих від реалізації майна банкрута ТОВ «ВІГ-Жашківський цукровий завод», зокрема, щодо оплати послуг з охорони в сумі 295 630,65 грн, оплати послуг за проведення незалежної експертної оцінки майна в сумі 70 000,00 грн, виплати заборгованості із заробітної плати перед працівниками банкрута - залишок в сумі 843 363,80 грн.

68. За встановлених обставин Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що Головним територіальним управлінням юстиції у Вінницькій області було порушено вимоги частини першої статті 106 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки повторна перевірка з одного й того ж питання не допускається.

69. Посилання відповідача у касаційній скарзі на те, що предметом перевірки, згідно з її назвою були й інші питання, не спростовує того факту, що ці питання вже досліджувалися уповноваженими органами і саме з приводу зазначених конкретних дій позивача довідка від 25 грудня 2015 року № 31 має у своєму змісті висновки.

70. Також Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що на момент винесення відповідачем оскаржуваного наказу про анулювання позивачу свідоцтва законодавчо встановлені терміни для притягнення останнього до відповідальності закінчилися, оскільки дії з перерахунку грошових коштів на підставі платіжних доручень та виплата заробітної плати, які були здійснені арбітражним керуючим, мають конкретні дати і не можуть вважатися триваючим правопорушенням.

71. Вказані порушення є достатніми для висновку, що прийняття оскаржуваного наказу відбулося з порушенням вимог статей 106-109 Закону №2343-XII, що є підставою для визнання його протиправним та скасування, а відповідно і задоволення іншої частини позовних вимог як похідних.

72. Колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

73. Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у постанові суду першої інстанції та ухвалі суду апеляційної інстанції.

74. За таких обставин Верховний Суд дійшов висновку, що постанова суду першої інстанції та ухвала суду апеляційної інстанції є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди всебічно перевірили обставини справи, вирішили спір відповідно до норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у рішеннях повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

VІІ. Судові витрати

75. З огляду на результат касаційного розгляду судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

2. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 26 травня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2017 року в справі № 810/1134/17 залишити без змін.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіН.В. Шевцова М.І. Смокович О.В. Кашпур