Справа № 280/3500/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року Справа № 280/3500/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а за період з 26.02.2014 року по дату виплати, а саме 19.03.2020 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а за період з 26.02.2014 року по дату виплати, а саме 19.03.2020 року.

Обґрунтовуючи заявлений позов, ОСОБА_1 зазначає, що 23.03.2020 звернулась до відповідача із заявою про здійснення розрахунку та виплати їй компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а за період з 26.02.2014 року по дату виплати, а саме 19.03.2020. Однак листом № 2449-2592/Г-02/8-0800/20 від 02.04.2020 відповідач відмовив у задоволенні заяви, посилаючись на відсутність у позивача законних підстав на отримання такої компенсації. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними, з огляду на що, просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/3500/20. Призначено судове засідання на 01.07.2020 без виклику сторін.

Представник відповідача позов не визнав. У письмовому відзиві на позовну заяву від 22.06.2020 вх. № 28966 вказав, що виплата за постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а не була здійснена через відсутність відповідного фінансування з Державного бюджету України. Посилається на те, що зобов`язання по виконанню постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а фактично було прийнято Державою в особі Міністерства юстиції України та казначейською службою, в порядку виконання рішення Європейського суду з прав людини, через відсутність, з об`єктивних причин, в Управлінні Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя відповідного бюджетного асигнування. Також стверджує, що оскільки нарахування та виплата основного розміру пенсії провадилась щомісяця та не припинялась, підстави для нарахування компенсації втрати частини доходів відсутні. Таким чином, вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у позові відмовити.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Приписами ч. 4 ст. 243 КАС України визначено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Враховуючи те, що суддя Максименко Л.Я. з 20.07.2020 по 02.08.2020 перебувала у відпустці, рішення в повному обсязі складено та підписано у перший робочий день, 03.08.2020.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2015 по справі № 333/6745/14-а, зобов`язано УПФУ в Комунарському районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі шести мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в обсязі 50 % мінімальної пенсії за віком, за період з 26.02.2014 року по 02.08.2014 року включно, з урахуванням проведених раніше виплат.

На виконання даної постанови управлінням було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , в результаті якого нараховано 20858,59 грн. за період з 26.02.2014 року по 02.08.2014 року.

Відповідно до банківської виписки ОСОБА_1 19.03.2020 виплачено 20858,59 грн. за постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а.

23.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів.

Листом від 02.04.2020 № 2449-2592/Г-02/8-0800/20 відповідач повідомив про те, що підстави для нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів відсутні.

Вважаючи неправомірними дії відповідача щодо відмови у розрахунку та виплаті компенсації втрати частини доходів пенсії та з вимогою про зобов`язання відповідача вчинити дії, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною другою статті 46 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка регламентує виплату пенсій за минулий час, передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. При цьому компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати затверджений Постановою КМУ від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159), для реалізації згаданого Закону.

Статтею 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" закріплено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

За нормами статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться) (стаття 3 Закону).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 46 Закону №1058-IV, статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії).

При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

Положеннями Порядку №159 визначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п. 4 Порядку №159).

Згідно з пунктами 5 - 7 Порядку №159 сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць та проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, зокрема коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету.

Згідно ст. 6 Закону № 2050-ІІІ, компенсацію виплачують, в тому числі, за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що кошти, які підлягають нарахуванню у порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер, дія вищенаведених нормативних актів поширюється на підприємства, установи, організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії), і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування, тобто, чи самим підприємством, установою чи організацією добровільно або на виконання судового рішення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.05.2018 у справі № №703/5652/15-а, від 20.02.2018 у справі № 336/4675/17, від 22.11.2018 № 522/1404/17, від 05.10.2018 № 162/787/16-а.

Судом встановлено, що згідно довідки Управління Пенсійного фонду України в Комунарському районі м. Запоріжжя від 06.04.2015 позивачу нараховано за рішенням суду доплату пенсії за період лютий-серпень 2014 року у загальному розмірі 20 858,59 грн.

Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 19.03.2020 отримала 20 858,59 грн. з призначенням платежу - «виплата Пенсійного фонду, пенсія».

Таким чином, постанова Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а виконана лише 19.03.2020.

Тобто, позивачу не було вчасно виплачено пенсію на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя, що у відповідності до вказаних вище норм законодавства свідчить про зобов`язання відповідача здійснити компенсацію втрати позивачу частини доходів у порядку передбаченому Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Твердження відповідача, що спірна сума заборгованості є одноразовим платежем також суд вважає помилковим, оскільки вона складається з недоотриманої позивачем пенсії, і той факт, що за судовим рішенням присуджено виплатити одноразово недоплачену суму не змінює сутності пенсії, як періодичного платежу.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.02.2018 у справі №522/5664/17.

Посилання відповідача на відсутність з боку Пенсійного фонду України вини у несвоєчасній виплаті пенсії суд до уваги не приймає, оскільки для нарахування компенсації цей факт не має значення. Обов`язок нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів виникає від настання такої обставини, як порушення встановлених строків виплати таких доходів. При цьому, причини, які перешкоджали своєчасній виплаті, з точки зору законодавця, юридичного значення не мають.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В процесі судового розгляду відповідач не довів правомірність оскаржуваних дій щодо відмови у розрахунку і виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів, тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 року по справі № 333/6745/14-а за період з 26.02.2014 по дату виплати, а саме 19.03.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити розрахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на виконання постанови Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12.09.2014 по справі № 333/6745/14-а за період з 26.02.2014 по дату виплати, а саме 19.03.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03.08.2020.

Суддя Л.Я. Максименко