Справа № 380/3317/20
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/3317/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому просить: визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження у виконавчому провадженні № 60756062, винесену 02.12.2019 головним державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пазиняк Г.Я.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що згідно з оскаржуваною постановою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Управління безпеки міста № ЛВ-11-1074 від 15.07.2019 про стягнення з позивача 1020 грн штрафу. При цьому покликається на те, що оскільки виконавчий документ, за яким відкрито виконавче провадження, видано 15.07.2019, то відповідно термін пред`явлення становить 3 місяці з моменту набрання ним законної сили та закінчується відповідно 15.10.2019. Проте постанова про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого документа державним виконавцем Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Пазиняк Г.Я винесена 02.12.2019. Таким чином, покликаючись на вимоги п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з яким виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, позивач стверджує, що прийнявши до виконання виконавчий документ, термін пред`явлення до виконання якого становить три місяці з моменту набрання законної сили, поза цими строками, державний виконавець порушив п. 2 ч. 4 ст. 4, ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» і незаконно відкрив виконавче провадження та у подальшому вчинив виконавчі дії, які у свою чергу також є незаконними. Поряд з цим, позивач покликається на те, що не отримував жодних листів, у тому числі і постанови про відкриття виконавчого провадження чи викликів, крім постанови Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про арешт коштів боржника ОСОБА_1 від 06.04.2020, з якої і дізнався про оскаржувану постанову.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву, зареєстрованому канцелярією суду 07.07.2020 за вх. № 33526. В обґрунтування відзиву зазначено, що на виконанні у Залізничному відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) перебувало виконавче провадження № 60756062 з виконання постанови № ЛВ-11-1074 від 15.07.2019, виданої Управлінням безпеки міста Львівської міської ради, про стягнення штрафу в сумі 1020,00 грн, по якому постановою державного виконавця від 02.12.2019 відкрито виконавче провадження. Боржником згідно виконавчого документа є ОСОБА_1 , стягувачем є Управління безпеки міста Львівської міської ради. Відповідно до вимог ст.ст. 24, 27 Закону України «Про виконавче провадження» 02.12.2019 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку разом із викликом до державного виконавця на 10.12.2019 скеровано рекомендованою кореспонденцією, однак лист, який направлено на адресу боржника, повернувся у відділ з відміткою ДП «Укрпошта» про закінчення встановленого строку його зберігання. 02.12.2019 на підставі ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору. 11.01.2020 державним виконавцем скеровано повторно виклик державного виконавця з вимогою з`явитися до виконавця 21.01.2020, який скеровано простою кореспонденцією відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження». На виклик державного виконавця боржник ОСОБА_1 не з`явився, про що складено відповідний акт державного виконавця від 22.01.2020. Керуючись ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 03.02.2020, державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та скеровано запити в спеціалізовані установи, що проводять реєстрацію права власності на майно та наявність рахунків. 06.04.2020 державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника, яку скеровано в банківські установи для виконання та боржнику до відома. 29.05.2020 на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу з правом повторного пред`явлення до 29.08.2020. Згідно відмітки на виконавчому документі постанова № ЛВ-11-1074, видана Управлінням безпеки міста Львівської міської ради 15.07.2019, набрала чинності 23.08.2019 (із зазначеним строком пред`явлення до виконання 24.11.2019) та скерована на адресу відділу разом із супровідним листом від 21.10.2019 № 4312 - 22.10.2019 згідно відмітки ДП «Укрпошта». Таким чином, стягувачем пред`явлено виконавчий документа до виконання в межах строків, визначених ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». На підставі викладено, відповідач вважає, що у державного виконавця відсутні правові підстави для повернення виконавчого документа стягувану без прийняття до виконання (п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 01.06.2020 відкрито спрощене позовне провадження у справі, призначено справу до розгляду без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами; витребувано у Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 299) матеріали виконавчого провадження ВП № 60756062.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Постановою інспектора з паркування, управління безпеки міста Львівської міської ради Коцюмбас Ю.Ю. від 15.07.2019 ЛВ11-1074 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на останнього штраф у розмірі 510,00 грн.

Згідно з відміткою на виконавчому документі постанова № ЛВ-11-1074, видана Управлінням безпеки міста Львівської міської ради 15.07.2019, набрала чинності 23.08.2019 (із зазначенням строку пред`явлення до виконання - 24.11.2019). Також на зворотньому боці постанови зазначено, що копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності надіслано рекомендованим листом за вих. 16763 від 16.07.2019.

Управління безпеки міста звернулося до Залізничного відділу державної виконавчої служи міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області з заявою від 21.10.2019 №4312, що скерована поштовим відправленням 22.10.2019 (згідно з відміткою календарного штемпеля на поштовому конверті) та зареєстрована відповідачем 29.11.2019.

02.12.2019 постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служи міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пазиняк Г.Я. відкрито виконавче провадження № 60756062 з примусового виконання постанови Управління безпеки міста від 15.07.2019 ЛВ11-1074.

02.12.2019 постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служи міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пазиняк Г.Я. у межах виконавчого провадження № 60756062 з ОСОБА_1 стягнуто виконавчий збір.

Постановою державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служи міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Пазиняк Г.Я. від 03.02.2020 у межах виконавчого провадження №№ 60756062 накладено арешт на все майно ОСОБА_1 .

Позивач оскаржує постанову про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2019 ВП №60756062 з підстав пропущення трьохмісячного строку звернення виконавчого документа до виконання.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентується Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ ).

Відповідно до ст. 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 Закону 1404-VIII постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом, є виконавчими документами і підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Вимоги до виконавчих документів встановлено ч. 1 ст. 4 Закону №1404-VIII.

Частина 4 цієї статті містить перелік обставин, наявність яких зумовлює повернення виконавчого документа стягувачу.

Зокрема, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання (пункт 2).

Частинами 1 та 2 ст. 12 Закону №1404-VIII встановлено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Згідно з ч. ч. 4 - 6 ст. 12 Закону №1404-VIII строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 11 Закону №1404-VIII строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Системний аналіз наведених положень Закону 1404-VIII, дає підстави стверджувати, що державний виконавець при надходженні на примусове виконання виконавчого документа повинен перевірити такий на відповідність вимогам, передбаченим ст. 4 цього Закону, в тому числі з`ясувати чи не пропущено стягувачем встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за приписами Закону №1404-VIII є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

Оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження відкрита на підставі постанови Управління безпеки міста по справі про адміністративне правопорушення від 15.07.2019 ЛВ11-1074, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до ст. 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджується, що постанова Управління безпеки міста Львівської міської ради від 15.07.2019 ЛВ11-1074 набрала законної сили 23.08.2019 та пред`явлена до виконання 22.10.2019 (згідно з відміткою календарного штемпеля на поштовому конверті, в якому постанова надіслана до Залізничного відділу державної виконавчої служи міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області), тобто у межах трьох місяців з дати набрання нею законної сили. Таким чином, у відповідача не було підстав для повернення вказаного виконавчого документа з підстав пропущення стягувачем встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що вимоги позивача не знаходять належного правового обґрунтування, тоді відповідачем доведено правомірність своїх рішень, а відтак позов задоволенню не підлягає.

Відшкодування судових витрат позивачу, якому у задоволенні позову відмовлено, ст. 139 КАС України не передбачено, а тому такі слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 72, 77, 139, 243-246, 255, 257, 271, 272, 287, п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення», підп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

у задоволенні позову ОСОБА_1 до Залізничного відділу державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його складення, з урахуванням положення до п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Залізничний відділ державної виконавчої служи у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (79040, м. Львів, вул. Городоцька, буд. 299, ).

Суддя Сидор Н.Т.