Справа № 296/5170/19
Суддя: Адамович О. Й.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/5170/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Адамовича О.Й.,

за участю секретаря судового засідання Світко Т.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іваненка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержанта поліції Сак Дмитра Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку адміністративного судочинства з позовом до інспектора роти №3 батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержанта поліції Сак Дмитра Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та просить скасувати постанову серії ДП18 №011575 від 27.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122, ч. 1 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.05.2020 інспектором роти №3 батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержантом поліції Сак Дмитром Юрійовичем винесено постанову серії ДП18 №011575 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Підставою для винесення постанови про накладення штрафу стало порушення ч.1 ст.122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, а саме те, що 27.05.2019 року о 03 год. 02 хв. в м. Житомир, вул. Бородія, 1, керуючи транспортним засобом при поданні світлофором сигналу, що забороняє рух не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.12 «Стоп лінія», при цьому не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п.8.10 та п. 2.1 «Б» та п. 2.4 «А» Правил дорожнього руху України. Вважає, що накладене на нього стягнення є незаконним та необґрунтованим, оскільки правила дорожнього руху не порушував, так як 27.05.2019 року він не рухався на транспортному засобі та не перебував за кермом автомобіля. Крім того, відповідачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, не залучено та не допитано свідків, чим порушено статті 278 та 279 КУпАП. Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, а провадження по справі закриттю. Враховуючи вищевикладене, позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою від 18.11.2019 дану справу прийнято до свого провадження та призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у їх задоволенні.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306.

Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.10 ПДР України визначено, що у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62, якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів..

Згідно Розділу 34 «Дорожня розмітка» ПДР України, 1.12 (стоп-лінія) - позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знака 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Положеннями ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми дає підстав для висновку, що порушення ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

Частина 2 статті 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Частина 3 згаданої вище статті КУпАП вказує, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

В судовому засіданні позивач пояснив, що не керував автомобілем, за кремом перебувала його знайома дівчина, за водійське місце він сів після того, як автомобіль зупинився, а через деякий час після зупинки підійшов працівник поліції. Поліція автомобіль не зупиняла.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що під час прогулянки по вулиці у м.Житомирі, його покликав товариш ОСОБА_1 , який сидів в автомобілі на місці пасажира та запропонував його підвести. За кермом перебувала дівчина. Рухаючись на автомобілі по м. Житомирі вони зупинилися на узбіччі, оскільки дівчина захотіла в туалет. Коли вона вибігла, на її місце сів позивач після чого до них підійшов поліцейський. Суті розмови позивача з поліцейським не пам`ятає, оскільки перебував на задньому сидінні автомобіля та переписувався в соціальній мережі. Також свідок не пам`ятає точної дати та пори року, коли вказані події мали місце, однак запам`ятав саму подію через спілкування з поліцією.

На наданому відповідачем відеозаписі момент безпосереднього порушення позивачем п. 8.10 ПДР України не відображено.

Також з дослідженого судом відеозапису вбачається, що ним зафіксовані окремі моменти розгляду справи про адміністративне правопорушення. З відеозапису вбачається, що позивач під час розгляду справи про адміністративне правопорушення спочатку вказував, на перебування за кермом автомобіля під час руху, однак в подальшому заперечував факт порушення ним ПДР України. ОСОБА_1 пропонував поліцейському оглянути його паспорт, однак відмовлявся надавати інші реєстраційні документи на вимогу поліцейського вказуючи, що не є водієм автомобіля.

З огляду на викладене суд вважає, що відповідачем не надано жодних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, які б спростовував твердження позивача, що він не порушував ПДР України (п. 8.10).

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, у даному спорі саме відповідач мав довести правомірність та законність прийнятої постанови.

У постанові від 07.02.2019 по справі № 161/11151/17 Верховний Суд зазначив, що відеофіксація обставин розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності належних доказів вчинення позивачем такого порушення не може вважатися належним доказом правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності.

На думку суду, відсутність доказів скоєння правопорушення, обґрунтування позиції відповідачем лише внутрішнім переконанням патрульного поліцейського та змістом постанови може призвести до випадків безпідставного притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.п. 2.1 ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Згідно з п.п. «а п. 2.4 ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів після зупинки ним автомобіля.

З оглянутого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 , перебуваючи за кермом автомобіля, відмовився на вимогу відповідача пред`явити інспектору посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Проте з показів свідка вбачається, що водій автомобіля зупинився самостійно, при цьому на момент зупинки автомобілем керувала дівчина позивача.

Також суд бере до уваги, що в постанові відображено дві події правопорушення, які мали місце з проміжком у часі. Разом з тим вказується лише один час, а саме 27.05.19 о 03год 02хв., тобто не вказано часу вчинення одного з порушень ПДР.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем недотримано процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в частині незазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 73 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, відповідачем порушено процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Аналогічний висновок з розгляду даного питання наведено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 13.02.2020р. у справі №524/9716/16-а.

Таким чином, недоведеність вчинення позивачем одного адміністративного правопорушення, за якими його притягнуто до відповідальності, тягне за собою скасування постанови в цілому.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За такого правового врегулювання та встановлених обставин справи суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 скасувавши постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Прийняття рішення про визнання дій інспектора та постанови протиправною не передбачено при розгляді такої категорії справ.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 126, 251, 283, 293 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 72-77, 242-246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержанта поліції Сак Дмитра Юрійовича, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 27.05.2019 серії ДП18 №011575, винесену інспектором роти №3 батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержантом поліції Сак Дмитром Юрійовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Корольовський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Вказані вище процесуальні строки підлягають обчисленню з урахуванням положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-ІХ.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор роти №3 батальйону УПП у Житомирській області ДПП сержант поліції Сак Дмитро Юрійович, адреса: м. Житомир, вул. Покровська,96.

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України, адреса: 03048, м. Київ, вулиця Федора Ернеста,3.

Cуддя О. Й. Адамович

Дата складання повного рішення: 29.07.20.