Справа № 420/7062/20
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7062/20
УХВАЛА

31 липня 2020 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., розглянувши заяву Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення дії Припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 22.07.2020 р. за № ОД495/1638/АВ/П.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що інспектором праці було допущено порушення норм законодавства України при оформленні та складанні Акту інспекційного відвідування та Припису про усунення виявлених порушень.

Припис про усунення виявлених порушень № ОД495/1638/АВ/П від 22.07.2020 р., який був надісланий для виконання до ДП «Одеський порт» у формі, затвердженої Наказом Мінсоцполітики України 18.08.2017 р. за № 1338, містить у собі самостійно внесені інспектором праці Головного управління Держпраці в Одеській області зміни в затверджену уніфіковану форму припису, що на думку ДП «Одеський порт» є неприпустимим, безпідставним та неправомірним, оскільки такими процесуальними правами інспектор праці не наділений діючим законодавством України.

Заявник зазначає, що інспекційне відвідування проводилося на підставі заяви колишнього на момент проведення перевірки працівника ОСОБА_1 , а відповідно до Припису проусунення виявлених порушень, інспектор праці Головного управління Держпрані зобов`язує ДП «Одеський порт» усунути порушення надавши йому інформацію стосовно інших працівників ДП «Одеський порт».

ДП «Одеський порт» вважає, що Акт інспекційного відвідування від 14.07.2020 р. за № ОД495/1638/АВ та Припис про усунення виявлених порушень від 22.07.2020 р. за № ОД495/1638/АВ/П на підставі Акту, мають очевидні ознаки протиправності є такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства України, порушують права та інтереси ДП «Одеський порт».

Невжиття заходів по зупиненню дії Припису про усунення виявлених порушень може привести до незаконного притягнення керівництва ДП «Одеський порт» до відповідальності, що у подальшому, у разі задоволення позову ДП «Одеський порт» призведе до необхідності докладання значних зусиль для відновлення порушених прав та потягне за собою понесення додаткових витрат для захисту порушених прав у судах в т.ч. на повернення незаконно нарахованих штрафів.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявників щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема у тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду у майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку суб`єкта владних повноважень, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивачів (заявників).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише у разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Судом встановлено, що в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; або що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення.

Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Так, у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 826/16509/18 щодо "очевидності" ознак протиправності дій та порушення прав позивача заначено, що попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваних рішень (дій) поза обґрунтованим сумнівом.

Сама ж лише незгода позивача (заявника) із діями (рішеннями) суб`єкта владних повноважень та звернення до суду з позовом про визнання їх протиправними і зобов`язання вчинити певні дії ще не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

При цьому, суд звертає увагу, що у даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Так, в заяві про забезпечення позову заявник зазначає, що протягом десяти днів з дня постановления Одеським окружним адміністративним судом ухвали по даній заяві про забезпечення позову, ним буде подано до Одеського окружного адміністративного суду позовну заяву про визнання Припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 22.07.2020 р. за № ОД495/1638/АВ/П протиправним та його скасування.

Таким чином, у разі подання заявником позову до суду, предметом дослідження в адміністративній справі буде правомірність зазначеного припису, а доводи заявника в обґрунтування заяви про забезпечення позову підлягають доведенню в подальшому в ході розгляду судом позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності рішень (дій), наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 242, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Державного підприємства «Одеський морський торгівельний порт» про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення дії Припису Головного управління Держпраці в Одеській області від 22.07.2020 р. за № ОД495/1638/АВ/П відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст.ст. 293-295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук