Справа № 400/3847/19
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3847/19

Категорія: 111030600 Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

Місце ухвалення: м. Миколаїв

Дата складання повного тексту: 10.03.2020 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" до Головного управління ДПС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2020 року товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" звернулось до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДПС у Миколаївській області, Державної фіскальної служби (далі ДФС) України про:

- визнання протиправними та скасування рішення комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування (далі ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) або відмову в такій реєстрації від 27 вересня 2019 року №1292427/41712874, №1292423/41712874, №1292424/41712874, від 30 вересня 2019 року №1293734/41712874, №1293735/41712874, №1293736/41712874;

- зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" від 17 серпня 2019 року №20, від 18 серпня 2019 року №21, від 19 серпня 2019 року №22, від 20 серпня 2019 року №23, від 21 серпня 2019 року №24, від 22 серпня 2019 року №25.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не зазначено конкретного чіткого критерію ризиковості платника податку, вказано лише загальне посилання на п.1.6 Критеріїв ризиковості, тоді як він містить сім підпунктів. Вимоги п.п.2.1 п.2 Критеріїв узагалі не можуть бути застосовані до позивача, оскільки він є виробником макухи та олії.

Також позивачем подано всі наявні документи та вчинено всі залежні від нього заходи, необхідні для реєстрації податкових накладних по взаємовідносинам із ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод", та розписано специфіку діяльності підприємства. Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних вказує на те, що рішення про відмову в реєстрації податкових накладних теж є незаконними.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що підставою для відмови в реєстрації податкових накладних стало ненадання позивачем письмових пояснень стосовно інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрація яких зупинена. Згідно наданого "повідомлення" позивача з копіями документів для реєстрації по зупиненим податковим накладним вбачається відсутність розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, завірених належним чином, платіжних доручень щодо постачання/придбання товарів/послуг, документів щодо підтвердження відповідності продукції, що в свою чергу призвело до порушення вимог п.14 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21 лютого 2018 року №117 (далі Порядок №117).

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року позов ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" до ГУ ДФС у Миколаївській області та ДФС України - задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Миколаївській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації від 27 вересня 2019 року №1292427/41712874, від 27 вересня 2019 року №1292423/41712874, від 27 вересня 2019 року №1292424/41712874, від 30 вересня 2019 року №1293734/41712874, від 30 вересня 2019 року №1293735/41712874, від 30 вересня 2019 року №1293736/41712874.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" від 17 липня 2019 року №20, від 18 серпня 2019 року №21, від 19 серпня 2019 року №22, від 20 серпня 2019 року №23, від 21 серпня 2019 року №24, від 22 лютого 2019 року №25 датами їх подання.

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Миколаївській області на користь ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" судові витрати у розмірі 5 763 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

Стягнено за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України на користь ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" судові витрати у розмірі 5 763 грн. (п`ять тисяч сімсот шістдесят три гривні 00 коп.).

В апеляційній скарзі ДФС України ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги ДФС України зазначає, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування Критеріям ризиковості платника податків. Моніторинг здійснюється ДФС на підставі аналізу даних звітних показників платника податку за формою згідно додатку до Критеріїв, яка відображає специфіку господарської діяльності платника податку окремо за кожним видом економічної діяльності, якщо така інформація врахована Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН або відмову в такій реєстрації.

Відзиву на апеляційну скаргу на адресу суду апеляційної інстанції не надходило.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ДФС України, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" зареєстровано як юридична особа 07 листопада 2017 року та перебуває на податковому обліку з дати реєстрації. Основний вид економічної діяльності товариства - виробництво олії та тваринних жирів (код за КВЕД 10.41).

Для здійснення господарської діяльності та виробництва макухи соєвої позивач придбаває у постачальників соєві боби за кодом УКТ ЗЕД 12019 "Соєві боби подрібнені або неподрібнені", а саме: у Сільськогосподарського виробничого кооперативу "Ясени" на підставі договору купівлі-продажу №2907-19 від 29 липня 2019 року, що підтверджується видатковою накладною №35 від 13 серпня 2019 року, довіреністю №51 від 08 серпня 2019 року, товарно-транспортною накладною №211 від 13 липня 2019 року, оборотно-сальдовими відомостями за липень - серпень 2019 року та серпень 2019, реєстром банківських документів за липень - серпень 2019 року, платіжним дорученням №382 від 29 липня 2019 року, карткою складського обліку матеріалів №00-0000007-1Н; у ТОВ "Дарк Пак" на підставі договору купівлі-продажу №0507-19 від 05 липня 2019 року та специфікації №5 від 09 серпня 2019 року, що підтверджується видатковими накладними №974 від 12 серпня 2019 року, №975 від 13 серпня 2019 року, №976 від 14 серпня 2019 року, довіреністю №58 від 12 серпня 2019 року, товарно-транспортними накладними №232 від 12 серпня 2019 року, №231 від 12 серпня 2019 року, №234 від 13 серпня 2019 року, №233 від 13 серпня 2019 року, №236 від 14 серпня 2019 року, №235 від 14 серпня 2019 року, оборотно-сальдовою відомістю за 01 серпня 2019 року - 12 вересня 2019 року реєстром банковських документів за серпень 2019 року - вересень 2019 року.

Перевезення вантажів здійснює ТОВ "Гранкор Інвест" на підставі договору надання послуг з вантажоперевезення від 01 липня 2019 року № 01-П19.

Після переробки соєвих бобів та отримання готової продукції позивач реалізує її за кодом УКТ ЗЕД 1507 "Олія соєва та фракції, рафіновані або нерафіновані, але без зміни хімічного складу" та УКТ ЗЕД 2304 "Макуха та інші тверді відходи і залишки, одержані під час вилучення соєвої олії, мелені або немелені, негранульовані або гранульовані".

28 травня 2019 року між позивачем та ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод" () укладено договір поставки макухи соєвої №61/БКЗ, відповідно до умов якого постачальник (ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ") зобов`язується в порядку та на умовах, визначених договором, здійснити поставку товару (макухи соєвої), який не обтяжений правами третіх осіб, та передати його у власність покупцю (ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод"), а покупець - прийняти та оплатити поставлений товар належної якості та в обумовлені сторонами строки.

У серпні 2019 року, на виконання умов вищезазначеного договору, позивачем було поставлено на адресу ТОВ "Бориспільський комбікормовий завод" товар (макуху соєву), а покупцем - оплачено товар, що підтверджується видатковими накладними №202 від 17 серпня 2019 року, №204 від 19 серпня 2019 року, №205 від 20 серпня 2019 року, №206 від 21 серпня 2019 року, №207 від 22 серпня 2019 року, товарно-транспортними накладними №7 від 16. серпня 2019 року, №21 від 19 серпня 2019 року, №184 від 19 серпня 2019 року, №3 від 20 серпня 2019 року, №23 від 21 серпня 2019 року, розрахунками на оплату №202 від 17 серпня 2019 року, №203 від 18 серпня 2019 року, №204 від 19 серпня 2019 року, №205 від 20 серпня 2019 року, №206 від 21 серпня 2019 року, №207 від 22 серпня 2019 року, карткою складського обліку матеріалів №00-0000008-1Н, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 361 за серпень 2019 року, реєстром банківських документів за серпень 2019 року. Якість товару підтверджено якісними посвідченнями.

Позивачем за результатами поставки товару складено податкові накладні від 17 серпня 2019 року №20, від 18 серпня 2019 року №21, від 19 серпня 2019 року №22, від 20 серпня 2019 року №23, від 21 серпня 2019 року №24, від 22 серпня 2019 року №25 та направлено їх на реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до квитанцій від 04 вересня 2019 року та 05 вересня 2019 року вказані податкові накладні прийняті, однак їх реєстрацію зупинено. Як зазначено у квитанції: податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, але позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Позивач направив ГУ ДФС у Миколаївській області пояснення щодо підтвердження реальності здійснення господарської операції із наданням відповідних доказів, які були отримані 20 вересня 2019 року, що підтверджується квитанціями №2 по відповідним поясненням стосовно кожної з податкових накладних.

Рішенням від 27 вересня 2019 року №1292427/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 20 від 17 серпня 2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 27 вересня 2019 року №1292423/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 21 від 18 серпня 2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 27 вересня 2019 року №1292424/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 22 від 19 серпня 2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 30 вересня 2019 року №1293734/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 23 від 20 серпня 2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 30 вересня 2019 року №1293735/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 24 від 21 серпня 2019 року у ЄРПН.

Рішенням від 30 вересня 2019 року №1293736/41712874 про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН позивачу відмовлено у реєстрації податкової накладної від 25 від 22 серпня 2019 року у ЄРПН.

Підстава відмови: ненадання платником податку копій розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків та документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що на розгляд відповідачу позивачем надавались необхідні первинні документи, які стосуються поставки товару, а у відповідача відсутні законні підстави для відмови у реєстрації податкових накладних.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 73, 74, 77 КАС України, ст. 201 ПК України, п.п.5, 6, 10, 12-14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117, які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 201.16 ст. 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 (далі - Порядок №117, чинний на стан виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 5 вказаного Порядку №117 встановлено, що ПН/РК, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з п.6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких ПН/РК зупиняється.

Відповідно до п.10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Згідно з п.п.12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації ПН/РК зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у ПН/РК, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 14 Порядку №117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в Реєстрі, який включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом ДФС від 21 березня 2018 року № 959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція п.201.16 ст. 201 ПК України, відповідно до вимог якої прийнято Порядок №117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Відповідні критерії у період, що аналізується, визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Вказаний лист, визначав критерії ризиковості та передбачав необхідність подання різних за своїм переліком документів, необхідних для підтвердження господарської операції з метою подальшої реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування у ЄРПН.

Зі змісту квитанцій від 04 вересня 2019 року (податкові накладні №№20, 21, 22) та від 05 вересня 2019 року (податкові накладні №№23, 24, 25) вбачається, що відповідачем вказано, що реєстрація податкових накладних зупинена відповідно до п.201.16 ст. 201 ПК України, у зв`язку з тим, що останні відповідають пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку", та обсяг постачання товару/послуги 2304 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 "Критерії ризиковості здійснення операцій".

Вирішуючи питання щодо законності рішень відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних, судова колегія враховує, що зупинення реєстрації таких накладних є передумовою для прийняття відповідачем оскаржуваних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Судова колегія вважає, що критерії ризиковості здійснення операцій мають встановлюватися на підставі норм права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Лист Державної фіскальної служби України від 05 листопада 2018 року №4065/99-99-07-05-04-18, яким визначені "Критерії ризиковості платника податку" та "Критерії ризиковості здійснення операцій" (попередня редакція лист ДФС України № 959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року) не є нормативно-правовим актом в розумінні ст. 117 Конституції України, прийнятий всупереч п.10 Порядку №117, а отже не є джерелом права, яке застосовується судом відповідно до ст. 7 КАС України.

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листами ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі №560/279/19 від 20 листопада 2019 року, від 02 квітня 2019 року у справі №822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі №815/2791/18, від 09 липня 2019 року у справі №140/2093/18 та 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18, від 03 березня 2020 року по справі №240/3665/19.

Крім того, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Проте, в оскаржуваних рішеннях Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних фактично було лише процитоване положення п.14 Порядку №117, а саме абз.4 цього пункту (документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.), тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної, а також без повідомлення причин та мотивів, за яких надані позивачем пояснення та документи не були враховані.

При цьому, щодо поданих позивачем документів у відповідача були відсутні будь - які зауваження щодо дефекту форми, змісту або походження.

Разом з тим, Комісія не зважаючи на надіслані позивачем пояснення та додані до нього документи, прийняла оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних без зазначення, як було вказано вище, мотивів неврахування поданих позивачем документів.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.

Разом з тим, судова колегія доходить висновку, що надані позивачем документи є достатніми для підтвердження реальності здійснення господарський операцій, по яким складені податкову накладні №№20, 21, 22, 23, 24, 25, однак відповідач не надав оцінки жодному з наданих документів.

Ані у відзиві на позовну заяву, ані в апеляційній скарзі, контролюючий орган не зазначає про наявність будь - яких недоліків поданих ТОВ "ГЛІНКОР ІНВЕСТ" документів.

На підставі наведеного у сукупності, враховуючи вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, судова колегія доходить висновку щодо безпідставності зупинення реєстрації податкових накладних та протиправності спірних рішень податкового органу про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для спростування висновків суду, дублюють відзив на позовну заяву. Апелянтом не зазначено, в чому полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права судом першої інстанції.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 31 липня 2020 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.