Справа № 193/169/20
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/16/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

30 липня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д. А.

секретарі судового засідання Ратушній В. В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Князєвої Ванди Миколаївни; третя особа , яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати дії відповідача інспектора роти № 2, батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Князєвої Ванди Миколаївни щодо складання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2041677 від 29 січня 2020 року про накладення на нього - ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за порушення ч. 1 ст. 121 КУпАП незаконними; визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2041677 від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Обґрунтовуючи підстави звернення, позивач посилається на наступне.

Так, 29 січня 2020 року він керував автомобілем MAN TGX 18.440 номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 08 червня 2017 року .

Під час руху о 21 год. 55 хв. на 152 км. Автодороги М04 в порушення вимог ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» він був зупинений співробітником поліції яка назвалася інспектором роти № 2 , батальйону № 1 УПП Дніпропетровській області лейтенантом поліції Князєвою Вандою Миколаївною , та яка без будь яких підстав стала обходити та обдивлятись автомобіль з напівпричепом яким він керує, а потім повідомила йому, що він порушив п.31.4.7 (в) Правил дорожнього руху та у відсутність складеного акту відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання в підтвердження наявності переобладнання автомобіля з порушенням відповідних правил, норм і стандартів інспектор роти № 2, батальйону №1 УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Князєва В.М. 31 січня 2020 року в 22 год. 04 хв. розглянула на місці зупинки транспортного засобу адміністративну справу стосовно нього та винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2041677 про притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст 121 КУпАП, якою наклала стосовно нього штраф в розмірі 340 гривень. В постанові інспектор Князєва В.М. зазначила, що на лобовому склі автомобіля встановлені додаткові предмети, що обмежують оглядовість з місця водія, а також кількість зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції ТЗ, чим водій порушив п.31.4.7 (в), 31.4.3(а) Правил дорожнього руху. Інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

З винесеною постановою позивач не згоден і вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, є протиправними, оскільки постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних у справі доказів. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити .

Відповідач, повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, відзив на позов до суду не подав.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, відповідно яких просить розгляд справи проводи без представника третьої особи, в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст.268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ст. 205, 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2041677 від 29 січня 2020 р., позивач 29.01.2020 керував ТЗ МAN ТGХ 18.440, державний номерний знак НОМЕР_1 , з спеціалізованим папівпричіпом державний номерний знак НОМЕР_3 , в Дніпропетровській області, Криничанському р-н., на а/д М-04, 152 км, на лобовому склі установлені додаткові предмети, що обмежують оглядність місця водія, також кількість зовнішніх світлових предметів не відповідають вимогам конструкції ТЗ, чим порушив п. п. 31.4.7. «в», 31.4.3. «а» ПДР України.

Відповідно до вказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. (а.с.12).

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.286 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно ст. 222 КУАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015 р. та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 121 КУАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 283 КУАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 31.4.7. «в» ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої невідповідності, а саме встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Згідно п. 31.4.3. «а» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності такої технічної несправності, як кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу.

Частиною 1 статті 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Як вже зазначалось, постановою у справі про адміністративне правопорушення на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст.121 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ч.1 ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ухвали Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 14 лютого 2020 року зобов`язано відповідача надати суду відеозапис з бодікамери, який зафіксував факт порушення гр. ОСОБА_1 за ч. 1 ст.121 КУпАП (а.с. 18).

В даному випадку на особливу увагу заслуговує ч.2 ст.77 КАС України, яка регламентує, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, в зв`язку з не наданням витребуваного судом відеозапису, суд не може вважати доведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення. На переконання суду, само по собі візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Разом з тим, доказів відеофіксації суду не надано. Оскільки всупереч обов`язку доказування правомірності свого рішення, відповідачем не представлено жодних доказів вчинення особою правопорушення, тому постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є доказом вчинення особою такого порушення. А тому, враховуючи відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2041677 від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Разом із тим, суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання протиправними дій поліцейського, оскільки незаконним вважається діяння, яке суперечать приписам законів та інших нормативних актів або здійснено поза межами компетенції відповідного органу чи посадової особи. В той же час, у даному випадку поліцейський при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача діяв як посадова особа на підставі наданих йому законом повноважень.

Крім того, правове значення для позивача мають не дії, а саме рішення поліцейського, яке прийняте за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення та яким його притягнуто до адміністративної відповідальності.

З врахуванням зазначених обставин, адміністративний позов необхідно задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про дорожній рух», ст.ст, 121, 251,280, 283-284 КУпАП, ст.ст. 77, 90 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Князєвої Ванди Миколаївни; третя особа , яка не заявляє самостійних вимог Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити частково .

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2041677 від 29 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.А.Кащук