Справа № 460/3716/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2020 року м. Рівне №460/3716/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Д.П. Зозулі розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВиконавчого комітету Рівненської міської ради
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Рівненської міської ради (далі - відповідач), в якому просила суд:

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 28.04.2020;

- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;

- зобов`язати виконавчий комітет Рівненської міської ради розглянути запит від 28.04.2020 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Рівне вільних земельних ділянок, що можуть бути використанні під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд;

- визнати порушення відповідачем виконавчим комітетом Рівненської міської ради щодо позивача ч.1 ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод;

- стягнути з виконавчого комітету Рівненської міської ради судові витрати пов`язані з розглядом справи в сумі 17грн.00коп. на користь позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28.04.2020 звернулася до відповідача з запитом про надання публічної інформації, зокрема, просив надати інформацію про наявність на території м. Рівне вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Відповідь на запит просив направити за адресою: 84511, м. Бахмут, вул. Садова, 119. Вказує про те, що запит отримано відповідачем 04.05.2020. Проте, відповідь на запит на отримання інформації впродовж п`яти робочих днів відповідачем надано не було. Враховуючи викладене, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою суду від 29.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

18.06.2020 виконавчим комітетом Рівненської міської ради, у встановлені судом строки, подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що на адресу виконавчого комітету Рівненської міської ради надійшов запит (вх.12.05.2020 №13-202, датований 28.04.2020) на отримання публічної інформації. Вказаний запит був скерований до виконання начальнику Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради С.Таргонію. Управлінням земельних відносин 18.05.2020 №01-07/55 на зазначений запит підготовлена та направлена відповідь заявнику. Вказує про те, що виконавчим комітетом при розгляді інформаційного запиту та надання відповіді дотримані вимоги ст.20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" в частині надання відповіді на запит на інформацію не пізніше 5-ти робочих днів з дня отримання запиту. Враховуючи викладене, вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

28.04.2020 ОСОБА_1 звернулася до виконавчого комітету Рівненської міської ради з запитом на отримання публічної інформації, в якому просила надати інформацію про наявність на території м. Рівне вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд з місцями (орієнтирами) розташування. Відповідь просив направити за адресою: АДРЕСА_1 Донецька область, м.Бахмут, вул. Садова, АДРЕСА_2 (а.с.7).

Вказаний запит направлено виконавчому комітету Рівненської міської ради рекомендованим листом з повідомлення за трекномером 270 (а.с.7).

Відповідно до листа Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.05.2020 №01-07/55 на №13-202 від 12.05.2020 адресований відділу інформаційно-аналітичного забезпечення, вбачається, що запит на отримання публічної інформації від гр. С. Брюшкової від 12.05.2020 розглянуто в межах компетенції. Повідомлено, що за результатами розгляду запиту на отримання публічної інформації встановлено, що за запитуваною інформацією є наявність у розпорядника відомостей про вільні земельні ділянки, що можуть бути використані під забудову на території міста з відображенням такої інформації на графічних матеріалах. Однак, відповідно до функціональних повноважень, покладених на Управління, облік та зберігання інформації про наявність на території міста Рівного вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову, не віднесено до повноважень Управління. Делеговані повноваження у сфері формування та зберігання інформації на графічних матеріалах про земельні ділянки, які можуть бути використані під забудову на території міста Рівного, Рівненською міського радою на Управління земельних відносин не покладалися.

Вважаючи дії відповідача щодо порушення строків розгляду поданого запиту протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначено Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI (далі Закон №2939-VІ).

Відповідно до ст.1 Закону №2939-VІ Публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Згідно з п.1, 3 ч.1 ст.3 Закону №2939-VІ право на доступ до публічної інформації гарантується, зокрема, обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом та максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 Закону №2939-VІ доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону №2939-VI визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:

1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень;

2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону;

3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Положенням п.1 ч.1 ст. 13 Закону №2939-VІ встановлено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом (ч.4 ст. 13 Закону №2939-VІ).

Статтею 14 Закону №2939-VІ передбачено, що розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з ч.1-4 ст. 19 Закону №2939-VІ запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі.

Частина 5 статті 19 Закону №2939-VІ передбачає, що запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо;3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі

Судом встановлено, що вимоги щодо форми та змісту запиту на отримання публічної інформації були дотримані позивачем, запит належним чином оформлений, направлений та отриманий відповідачем.

Відповідно до ч.1, 4 ст.20 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

З аналізу наведених норм, судом встановлено, що з запитом на інформацію до розпорядника інформації має право звернутися фізична особа. Запит може надаватися у письмовій формі чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Розпорядник повинен надати відповідь на запит не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Проте, строк може бути продовженим у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону №2939-VІ розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником (ч.3 ст. 22 Закону №2939-VІ).

У ході розгляду справи судом встановлено, що позивач звернулася до виконавчого комітету Рівненської міської ради з запитом на отримання публічної інформації про наявність на території м. Рівне вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд. Разом з цим, просив відповідь на запит направити за адресою: АДРЕСА_1 , Донецька область, м. Бахмут, вул. Садова, 119 (а.с.7).

Вказаний запит направлено виконавчому комітету Рівненської міської ради рекомендованим листом з повідомлення за трекномером 270 та вручено адресату 04.05.2020.(а.с.8).

Судом також встановлено, що відповідачем до відзиву на позовну заяву долучено копію запиту позивача, на якому наявний вхідний штамп від 12.05.2020 за №13-202, проте відбиток вхідного штампу є нечитабельним, що позбавляє суд можливість встановити орган, який отримав вказаний запит.

Таким чином, твердження виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо отримання запиту на публічну інформацію 12.05.2020 є безпідставними, необґрунтованими та не підтвердженими належними та допустимими доказами.

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи лист Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.05.2020 №01-07/55 на №13-202 від 12.05.2020 адресований відділу інформаційно аналітичного забезпечення. Зі змісту листа встановлено, що запит на отримання публічної інформації від гр. С. Брюшкової від 12.05.2020 № 13-202 розглянуто в межах компетенції. Повідомлено, що за результатами розгляду запиту на отримання публічної інформації встановлено, що за запитуваною інформацією є наявність у розпорядника відомостей про вільні земельні ділянки, що можуть бути використані під забудову на території міста з відображенням такої інформації на графічних матеріалах. Однак, відповідно до функціональних повноважень, покладених на Управління, облік та зберігання інформації про наявність на території міста Рівного вільних земельних ділянок, які можуть бути використані під забудову, не віднесено до повноважень Управління. Делеговані повноваження у сфері формування та зберігання інформації на графічних матеріалах про земельні ділянки, які можуть бути використані під забудову на території міста Рівного, Рівненською міського радою на Управління земельних відносин не покладалися.

Суд зазначає, що вказаний лист Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.05.2020 №01-07/55, адресований не ОСОБА_1 , а відділу інформаційно аналітичного забезпечення (вул. Соборна, 12-А).

Крім того, відповідачем долучено до матеріалів справи також лист виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.05.2020 №13-202 на № б/н від 28.04.2020, що адресований ОСОБА_1 , яким надано інформацію Управління земельних відносин виконавчого комітету Рівненської міської ради від 18.05.2020 №01-07/55.

Разом з тим, відповідачем не подано жодних доказів, надіслання відповіді на поданий позивачем запит у спосіб, зазначений у запиті.

Оскільки, відповідачем на підставі належних та допустимих доказів не доведено надання запитуваної інформації, то суд дійшов висновку про бездіяльність виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання публічної інформації та, відповідно, і не дотримання встановленого Законом №2939-VІ п`ятиденного строку, є протиправними.

При цьому, суд зазначає, що відповідач, як розпорядник інформації, зобов`язаний був надати запитувану публічну інформацію, у тій формі, про яку просив запитувач у своєму запиті, тобто надіслати запитувану інформацію на адресу позивача, що вказана у запиті.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч.1, 2 ст.6 КАС України).

Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини").

Відповідно до ст.10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомовних, телевізійних або кінематографічних підприємств.

Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсторонності суду.

Суд звертає увагу на те, що ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02).

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що порушене право ОСОБА_1 може бути поновлене шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути запит позивача про надання інформації та надати відповідь на нього, з урахуванням правової оцінки наданої судом у рішенні.

Щодо позовної вимоги про визнання порушення виконавчим комітетом Рівненської міської ради щодо ОСОБА_1 ч. 1 ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що в контексті повного захисту порушеного права позивача вона поглинається позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання публічної інформації за запитом від 28.04.2020 та щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію, а тому не є такою, що підлягає до задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат, пов`язаних з розглядом справи у сумі 17,00грн., суд зазначає, що в розумінні ст. 132 КАС України направлення запиту на отримання публічної інформації не є судовими витратами, оскільки здійснювались не в межах та не з приводу розгляду даної справи.

Отже, враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовній вимоги підлягають до часткового задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконавчого комітету Рівненської міської ради (вул. Соборна, буд.12а, м. Рівне, 33000, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо ненадання ОСОБА_1 публічної інформації за запитом на отримання публічної інформації від 28.04.2020.

Визнати протиправною бездіяльність виконавчого комітету Рівненської міської ради щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 28.04.2020.

Зобов`язати виконавчий комітет Рівненської міської ради розглянути запит Брюшкової Світлани Василівни від 28.04.2020 про надання публічної інформації, щодо наявності на території м. Рівне вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову житлового будинку, господарських будівель і споруд, з місцями (орієнтирами) розташування.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 30 липня 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля