Справа № 404/2407/20
Суддя: Кулінка Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/2407/20
Номер провадження 2-а/404/217/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Барахманської А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Андурової Лілії Олександрівни (перший батальйон, третя рота) (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22 б), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22 б), про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Андурової Лілії Олександрівни та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі серія ЕАК № 2421806 від 21 квітня 2020 року. В обґрунтування поданого позову зазначено, що оскаржувана постанова відповідачем винесена з порушенням норм чинного законодавства, а саме: як заначено в позові зупинка позивача та витребування у останнього документів була незаконною, та факти викладені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 27 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, та відповідно до вимог частини другої статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (а.с. 8-9).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 травня 2020 року на підставі частини тринадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративний позов, ОСОБА_1 залишено без руху, та надано строк для усунення недоліків адміністративного позову (а.с. 26-27).

Вимоги ухвали суду від 26 травня 2020 року позивачем виконано, а тому ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 28 травня 2020 року продовжено розгляд вищевказаної адміністративної справи та призначено судове засідання (а.с. 32).

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити адміністративний позов.(а.с. 42).

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав відзив на адміністративний позов (вх. № 17711 від 15.05.2020 року), в якому міститься клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 15-21).

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 14, 37), причини неявки суду не повідомив, заява, клопотань не подавав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши позивача, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Інспектором Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Андуровою Лілію Олександрівною складено постанову серії ЕАК № 2421806 від 21 квітня 2020 року, в якій зазначено, що 21 квітня 2020 року о 22 год. 35 хв. в місті Кропивницькому по проспекту Університетському, водій керував транспортним засобом Ford Focus, державний номер НОМЕР_1 , без чинного страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, чим порушив пункт 2.1.ґ Правил дорожнього руху.

До позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн. за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, оскільки, як викладено в позові, позивач надав на вимогу працівника патрульної поліції електронний страховий поліс, який знаходився у нього в смартфоні. Оскільки у зв`язку з змінами до Правил дорожнього руху чинний поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників авто достатньо пред`явити у візуальній формі на електронному або паперовому носії та при його перевірці дані будуть звірятись з наявними у базі даних Моторного (транспортного) страхового бюро. На підставі викладеного позивач вважає дії інспектора протиправними, а оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з чим і звернувся до суду.

У встановлений ухвалою строк від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем порушено Правила дорожнього руху, позивач не надав на вимогу відповідача поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена карта»). На підтвердження порушення Правил дорожнього руху позивачем, відповідач надав до суду диск з відеозаписом з нагрудної камери, яким зафіксовано правопорушення (а.с. 15-21).

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію"(Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У пунктах 1.3 та 1.9. Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 2.4 Правил дорожнього руху, на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1.

За пунктом 2.1 ґ Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема:- чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідно до пункту 21.1 статті 21 Закону України " Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004 року № 1961-IV у редакції Закону України від 24.09.2008 p. № 586-VI) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Транспортний засіб має відповідати вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону з моменту прийняття участі в дорожньому русі.

Пунктом 21.2 ст. 21 вказаного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Згідно з пунктом 21.3 статті 21 Закону, при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка") тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену частиною першою статті 126 Кодексу України у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини другої статті 16 Закону України "Про дорожній рух", водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 53 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Водночас, підпунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб та страховий поліс.

Тобто положеннями статті 53 Закону № 1961-IV передбачено право органів Національної поліції перевіряти наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, а підпунктами 2.1, 2.4 Правил дорожнього руху, встановлено обов`язок водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такий поліс.

Отже, вимозі працівника поліції щодо пред`явлення вказаних документів не обов`язково має передувати порушення водієм Правил дорожнього руху або скоєння дорожньо-транспортної пригоди, адже обов`язок мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити вказані документи, а також права працівників Національної поліції контролювати дотримання даної вимоги визначеної Правилами дорожнього руху не ставляться у залежність від вчинення водієм порушення Правил дорожнього руху чи спричинення дорожньо-транспортної пригоди, як зазначалось позивачем на відеофіксації правопорушення доданого відповідачем до відзиву на адміністративний позов (а.с. 21) та що зазначалось позивачем в судовому засіданні.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 22.11.2018 у справі № 465/6677/16-а.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністартивного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Норми статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення закріплють обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнння особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пунктом 2 частини першою статті 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Суд вважає, що матеріали справи містять достатні докази порушення позивачем вимог пп. 2.1 ґ Правил дорожнього руху.

Так, з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного чітко видно, що позивач вказав, що не має при собі поліса обов`язкового страхування, намагався пред`явити поліс в електронному вигляді, проте, відповідач зауважив, що поліс обов`язкового страхування в електронному вигляді відповідно до вимог чинного законодавства виглядає в іншій формі, зовсім не в тій, що позивач намагався надати працівнику патрульної поліції. Вимогу надати належним чином оформлений документ, позивач проігнорував. В судовому засіданні позивач підтвердив, що намагався показати фотографію поліса, однак документа в електронному вигляді з QR-кодом та іншими вимогами до електронного документа у позивача не було.

З урахуванням наведеного суд вважає, що відповідач довів факт порушення позивачем вимог пункту 2.1 ґ Правил дорожнього руху, та правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі спірної постанови.

Щодо вимоги позовної заяви, в частині визнання протиправними дій інспектора щодо притягнення до адміністративної відповідальності, суд вважає за необхідне зазначити, що частиною третьою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, нормами Кодексу адміністративного судочинства України у даному випадку не передбачено право суду на визнання або не визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними (незаконними), а тому позовні вимоги і в цій частині задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", Законом України «Про національну поліцію», Законом України "Про дорожній рух", статтями 9, 126, 245, 251, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення; статтями 72, 73, 77, 159, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-,

В И Р І Ш И В:

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАК № 2421806 від 21.04.2020 року відносно ОСОБА_1 , залишити без змін.

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), до інспектора Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, лейтенанта поліції Андурової Лілії Олександрівни (перший батальйон, третя рота) (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22 б), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 25030, місто Кропивницький, вулиця Юрія Бутусова, будинок № 22 б), про визнання дій протиправними та скасування постанови, залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 04 серпня 2020 року.

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда