Справа № 240/10214/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 108030000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області про визнання протиправним та скасування висновку,
Житомирський обласний центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області у кому просить:
В обґрунтування позову вказано, що за результатами здійсненого моніторингу 20.08.2019 було оприлюднено висновок, який на думку позивача є необ`єктивним, упередженим та безпідставним. Оскільки тендерна документація відповідала встановленим вимогам, а тому дії відповідача є протиправними.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову.
Дослідивши письмові докази надані сторонами, наявні у матеріалах справи суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області було проведено моніторинг процедури закупівлі за номером UА-2019-05-25-000014-b здійсненої Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, проведено в терміни передбачені ч. 4 ст. 7-1 Закону України "Про публічні закупівлі", за результатами якого затверджено та оприлюднено 2008.2019 на веб-порталі PROZZORO.
Позивач не погоджуючись з висновками за результатами моніторингу звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Приписами ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.
Закон України "Про публічні закупівлі" від 25.12.2015 № 922-VIII (далі - Закон №922-VIII) установлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави та територіальної громади.
Відповідно до ч.1 ст.7-1 Закону № 922-VIII моніторинг закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його територіальні органи (далі - органи державного фінансового контролю). Моніторинг закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладання договору про закупівлю та його виконання. Моніторинг закупівлі не проводиться на відповідність тендерної документації вимогам частини четвертої статті 22 цього Закону.
Згідно з ч.6 ст.7-1 Закону № 922-VIII за результатами моніторингу закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу закупівлі (далі - висновок), що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.
Частиною 7 статті 7-1 Закону № 922-VIII визначено, що у висновку обов`язково зазначаються:
1) найменування замовника, щодо якого здійснювався моніторинг закупівлі, його ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, місцезнаходження;
2) найменування предмета закупівлі та його очікувана вартість;
3) унікальний номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу та/або унікальний номер повідомлення про намір укласти договір та дата його оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу;
4) опис порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, виявленого за результатами моніторингу закупівлі;
5) зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
У висновку може зазначатися додаткова інформація, визначена органом державного фінансового контролю необхідною для більш детального опису результатів моніторингу закупівлі.
Якщо за результатами моніторингу закупівлі не виявлено порушень законодавства у сфері публічних закупівель, у висновку зазначається інформація про відсутність порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.
Відповідно до ч.10 ст.7-1 Закону № 922-VIII у разі незгоди замовника з інформацією, викладеною у висновку, він має право оскаржити висновок до суду протягом 10 робочих днів з дня його оприлюднення, про що зазначається в електронній системі закупівель протягом наступного робочого дня з дня оскарження висновку до суду.
Визначаючись по суті вказаних у висновку моніторингу порушень суд виходить з наступного.
Щодо посилання відповідача на те, що Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат предмету закупівлі з недотриманням вимог п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" та абз. 2 п. 1 розділу II Порядок МЕРТУ № 454.
Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про публічні закупівлі" предмет закупівлі - товари, роботи чи послуги, що закуповуються замовником у межах єдиної процедури закупівлі, щодо яких учасникам дозволяється подавати тендерні пропозиції або пропозиції на переговорах (у разі застосування переговорної процедури закупівлі). Предмет закупівлі визначається замовником у порядку, встановленому Уповноваженим органом.
Відповідно до абз. 2 п. 1 розділу II Порядку МЕРТУ № 454, предмет закупівлі товарів і послуг визначається замовником згідно з п.п. 17 і 32 ч. 1 ст. 1 Закону та на основі національного класифікатора України ДК 021:2015 "Єдиний закупівельний словник", затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 23 грудня 2015 року № 1749 (далі - Єдиний закупівельний словник), за показником четвертої цифри основного словника із зазначенням у дужках конкретної назви товару чи послуги.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат визначено предмет закупівлі за показником сьомої цифри (ДК 021:2015: 30232120-1 - Матричні принтери), а не четвертої цифри (ДК 021:2015:33230000-0 - Комп`ютерне обладнання (Матричні принтери) Єдиного закупівельного словника, чим не дотримано вимоги п. 18 ч. 1 ст.1 Закону України "Про публічні закупівлі".
Також необхідно вказати, що за показниками шостого десятого знаків замовник може визначити лише окремі частини предмета закупівлі (лоти).
Крім того, слід зазначити, що у висновку Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області відображено виключно порушення в частині визначення самого коду предмету закупівлі, а не в частині визначення конкретної назви закупівлі.
З огляду на наведене, суд вважає, що висновки контролюючого органу у цій частині є обгрунтованими.
Що стосується порушення, яке полягає у тому, що у тендерній документації не встановлено інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим вимогам в частині 1 та частині 2 статті 17 Закону, а також спосіб документального підтвердження переможцем згідно із законодавством відсутності підстав, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої та частиною другою статті 17 Закону суд виходить з наступного.
Відповідно до п.2 ч.2 ст.22 Закону № 922-VIII тендерна документація повинна містити, зокрема, один або декілька кваліфікаційних критеріїв до учасників відповідно до статті 16, вимоги, встановлені статтею 17 цього Закону, та інформацію про спосіб підтвердження відповідності учасників установленим критеріям і вимогам згідно із законодавством. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації про відповідність вимогам статті 17 у разі, якщо така інформація міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.
Слід зазначити, що у наведеній нормі не конкретизовано, які саме вимоги, встановлені статтею 17 Закону № 922-VIII слід вказувати у документації. Зазначена стаття містить три частини.
Так, частина 1 статті 17 Закону № 922-VIII передбачає, що замовник приймає рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та зобов`язаний відхилити тендерну пропозицію учасника в разі, якщо:
1) він має незаперечні докази того, що учасник пропонує, дає або погоджується дати прямо чи опосередковано будь-якій посадовій особі замовника, іншого державного органу винагороду в будь-якій формі (пропозиція щодо найму на роботу, цінна річ, послуга тощо) з метою вплинути на прийняття рішення щодо визначення переможця процедури закупівлі або застосування замовником певної процедури закупівлі;
2) відомості про юридичну особу, яка є учасником, внесено до Єдиного державного реєстру осіб, які вчинили корупційні або пов`язані з корупцією правопорушення;
3) службову (посадову) особу учасника, яку уповноважено учасником представляти його інтереси під час проведення процедури закупівлі, фізичну особу, яка є учасником, було притягнуто згідно із законом до відповідальності за вчинення у сфері закупівель корупційного правопорушення;
4) суб`єкт господарювання (учасник) протягом останніх трьох років притягувався до відповідальності за порушення, передбачене пунктом 4 частини другої статті 6, пунктом 1 статті 50 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді вчинення антиконкурентних узгоджених дій, що стосуються спотворення результатів торгів (тендерів);
5) фізична особа, яка є учасником, була засуджена за злочин, учинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;
6) службова (посадова) особа учасника, яка підписала тендерну пропозицію, була засуджена за злочин, вчинений з корисливих мотивів, судимість з якої не знято або не погашено у встановленому законом порядку;
7) тендерна пропозиція подана учасником процедури закупівлі, який є пов`язаною особою з іншими учасниками процедури закупівлі та/або з членом (членами) тендерного комітету, уповноваженою особою (особами) замовника;
8) учасник визнаний у встановленому законом порядку банкрутом та стосовно нього відкрита ліквідаційна процедура;
9) у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутня інформація, передбачена пунктом 9 частини другої статті 9 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";
10) юридична особа, яка є учасником, не має антикорупційної програми чи уповноваженого з реалізації антикорупційної програми, якщо вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) або робіт дорівнює чи перевищує 20 мільйонів гривень.
Згідно із частиною другою цієї статті замовник може прийняти рішення про відмову учаснику в участі у процедурі закупівлі та може відхилити тендерну пропозицію учасника у разі, якщо учасник має заборгованість із сплати податків і зборів (обов`язкових платежів).
Відповідно до частини 3 вказаної статті замовник у тендерній документації зазначає, що інформація про відсутність підстав, визначених у частинах першій і другій цієї статті, надається в довільній формі. Спосіб документального підтвердження згідно із законодавством відсутності підстав, передбачених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої та частиною другою цієї статті, визначається замовником для надання таких документів лише переможцем процедури закупівлі. Замовник не вимагає документального підтвердження інформації, що міститься у відкритих єдиних державних реєстрах, доступ до яких є вільним.
Переможець торгів у строк, що не перевищує п`яти днів з дати оприлюднення на веб-порталі Уповноваженого органу повідомлення про намір укласти договір, повинен надати замовнику документи, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 2, 3, 5, 6 і 8 частини першої цієї статті.
Замовник не вимагає від учасників документів, що підтверджують відсутність підстав, визначених пунктами 1 і 7 частини першої цієї статті.
Уповноважений орган щороку до 20 січня та додатково в разі потреби оприлюднює інформацію про перелік відкритих єдиних державних реєстрів, доступ до яких є вільним, на веб-порталі Уповноваженого органу.
Аналіз наведених норм також свідчить, що вказаний спосіб підтвердження застосовується лише до переможця торгів, а не щодо усіх учасників.
Суд зауважує, що у наведеній нормі не конкретизовано, які саме вимоги, встановлені статтею 17 Закону №922-VIII слід вказувати у документації.
Крім того, ТОВ "В.М." було надано довідки, що підтверджують встановлені позивачем факти відповідності суб`єкта господарювання вимогам встановленим Законом.
Суд звертає увагу, що відповідно до ч.3 ст.17 Закону № 922 документальне підтвердження такої інформації не вимагається.
Таким чином, у Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат були відсутні підстави для відмови ТОВ "В.М." в участі у процедурі закупівлі.
Що стосується порушення, яке полягає у не відповідності змісту тендерної документації нормам п. З ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" тендерна документація повинна містити інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, у тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі), при цьому технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля.
Однак, в тендерній документації Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не зазначено, що технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля, а тому висновок у цій частині є обгрунтованим.
Що стосується порушення, яке полягає у не відповідності змісту тендерної документації нормам п. 13 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 22 Закону України "Про публічні закупівлі" ( у редакції на ачс виникнення спірних правовідносин) тендерна документація повинна містити зазначення кінцевого строку подання тендерних пропозицій.
Однак, тендерна документація Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат не містить кінцевого строку подання тендерних пропозицій.
Слід відмітити, що відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про публічні закупівлі" дата і час розкриття тендерних пропозицій, крім випадку, встановленого в абзаці десятому цієї частини, та дата і час проведення електронного аукціону визначаються електронною системою закупівель автоматично в день оприлюднення замовником оголошення на веб-порталі Уповноваженого органу.
Кінцевий строк подання тендерних пропозицій визначається саме замовником в тендерній документації, яка затверджується протоколом тендерного комітету, та переноситься у форму оголошення про проведення відкритих торгів під час заповнення даної форми, що позивачем дотримано не було, а тому висновку Держаудитслужби у цій частині є обгрунтованими.
Щодо порушення вимоги рішення РНБО від 19 березня 2019 року та неврахування вимог пункту 10 частини 1 статті 4 Закону № 1644 слід зазначити наступне.
Суд зауважує, що доводи контролюючого органу про неврахування у тендерній документації вимог рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)", яке уведено в дію Указом Президента України від 19.03.2019 № 82/2019 Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року "Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" та відповідно не враховує вимоги пункту 10 частини 1 статті 4 Закону України "Про санкції" від 14.08.2014 № 1644-VII (далі - Закон № 1644) визнаються безпідставними.
Слід звернути увагу, що прямі норми, що встановлюють вимоги до формування тендерної документації не встановлюють обов`язок замовників зазначати у тендерній документації вимоги такого рішення.
З огляду на наведені обставини висновки контролюючого органу у цій частині є необгрунтованими та безпідставними.
Що стосується висновку про порушення позивачем вимог ч. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі" та пункту 2 Наказу № 490, внаслідок оприлюднення оголошення про проведення відкритих торгів на веб-порталі Уповноваженого органу з недотриманням форми документа затвердженої Наказом № 490 суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі" визначено, що замовник самостійно та безоплатно через авторизовані електронні майданчики оприлюднює на веб-порталі Уповноваженого органу в порядку, встановленому Уповноваженим органом та цим
Законом, інформацію про закупівлю, зокрема, оголошення про проведення процедури закупівлі та тендерну документацію не пізніше ніж за 15 днів до дня розкриття тендерних пропозицій.
Слід відмітити, що Наказом № 490 затверджено форми документів, зокрема, оголошення про проведення відкритих торгів.
Разом з тим, п. 2 Наказу № 490 передбачено, що формами документів, затверджуються обов`язкові поля, що заповнюються замовником шляхом унесення в них наявної інформації в електронній системі закупівель.
Відповідно до вказаної форми оголошення, в п. 10-2 повинна міститися інформація про джерело фінансування закупівлі.
Враховуючи вищевикладене, у п. 10-2 форми оголошення про проведення відкритих торгів затвердженого Наказом № 490, замовниками зазначається інформація про джерело фінансування закупівлі.
Однак, Житомирським обласним центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, в порушення вимог ч. 1 ст. 10 Закону України "Про публічні закупівлі" та п. 2 Наказу № 490, оголошення про проведення відкритих торгів, оприлюднено на веб-порталі Уповноваженого органу з недотриманням форми документа, а саме: без унесення наявної інформації в пункт 10-2 форми оголошення про проведення відкритих торгів, затвердженої Наказом № 490, з огляду на що суд вважає висновки контролюючого органу у цій частині обгрунтованами.
Згідно п.19 ч.1 ст.4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Оскільки висновок за результатами проведеного моніторингу публічних закупівель встановлює для позивача певні обов`язки, такий висновок є актом індивідуальної дії, що приймається Держаудитслужбою в межах наданих їй повноважень та на виконання покладених на неї завдань, тому має бути перевірений судом на відповідність п. п.1, 3 ч.2 ст.2 КАС України, а не дії відповідача щодо включення у висновок моніторингу закупівлі своїх висновків.
Відповідно до п. п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Отже звертаючись до суду з вимогою про визнання протиправними дій відповідача щодо включення у висновок моніторингу закупівлі безпідставних, необ`єктивних та упереджених висновків, позивач обрав непередбачений законом спосіб захисту своїх інтересів.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи встановлено, що позивачем при подачі до суду позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн.
Враховуючи вимоги ст.139 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області сплаченого судового збору у сумі 1921,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 139, 242, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Стягнути з Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат 1921,00 грн. витрат по сплаті судового збору.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева