Справа № 466/3981/20
Суддя: Федорова О. Ф.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/3981/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 липня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Федорової О.Ф.

секретар судового засідання Романчук М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Львова перебуває адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача:

В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що відносно нього було накладено адміністративне стягнення за ст. 122 ч.2 КУпАП у виді штрафу за порушення п.8.7.3.е. ПДР України, а саме 02.06.2020 року о 09 год. 29 хв. по вул. Шевченка, 402 проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений червоний сигнал світлофора. Вважає таку постанову протиправною та помилковою, тому що він такого правопорушення не вчиняв, регульований пішохідний перехід який він проїжджав знаходиться по вул. Шевченка, 387 в м. Львові, ан вул.. Шевченка, 402, крім того він стояв в шерензі автомобілів не пршим, автомобіль який стояв перед ним розпочав рух на жовтий сигнал і перетнув стоп-лінію коли увмкнувся зелений сигнал світлофора, доказів вчинення такого правопорушення інспектором не представлено. Просить позов задовольнити та постанову скасувати.

Відповідачі у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не подав.

Заяви (клопотання) учасників справи:

позивач 28.07.2020 року подав заяву про проведення судового засідання у його відсутності (а.с.16);

Процесуальні дії суду по справі:

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10.06.2020 року позовну заяву залишено без руху (а.с.6-7);

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 13.07.2020 року відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду до 28.07.2020 року (а.с. 12- 13);

В судове засідання 28.07.2020 року:

позивач ОСОБА_1 не з?явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с. 16).

представник відповідача - Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить інформація вихідної кореспонденції суду (а.с.15). Заяв та клопотань не надходило. Причини неявки невідомі.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин:

Судом встановлено, що інспектором Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гусяк Д.М. винесено відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серія ЕАМ № 2621352 від 02.06.2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. (а.с.2).

Позиція суду та оцінка доводів учасників справи:

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності та кожен окремо, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. В ній зокрема необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП України передбачено, Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п.8.7.3.е. Правил дорожнього руху, сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

З постанови ЕАМ № 2621352 від 02.06.2020 року вбачається, що водій ОСОБА_1 , 02 червня 2020 року о 09.29 год. керуючи транспортним засобом марки «Skoda Rapid» номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Шевченка, 402 здійснив рух на забороннний сигнал світлофора.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Незважаючи на це, до постанови не додані пояснення позивача, який заперечував факт вчинення ним правопорушення, не представлено доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху. Доводи позивача про непричетність до вчинення інкримінованого йому правопорушення відповідачем були проігноровані, не спростовані будь-якими доказами при розгляді справи про притягнення до адміністративної відповідальності. Зокрема суду не представлено відеозапису правопорушення та відеозапису розгляду справи. Крім того відповідачем проігноровано вимогу суду, яка містилась в ухвалі про відкриття провадження та призначення справи для розгляду, про надання доказів відеофіксації правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд виконавши всі вимоги законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, приходить до висновку про необхідність скасування постанови ЕАМ № 2621352 від 02.06.2020 року.

Щодо інших вимог позивача, які полягають у закритті відносно нього провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях адміністративного правопорушення суд приходить до наступного висновку.

Суд, у свою чергу, розглядає адміністративну справу згідно вимог КАС України, а не справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до 4 ст. 229 КАС України

У разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного та керуючись: ст.ст. 2, 77, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, ст.ст.22, 256, 268,276, 283, 288, 289 КУпАП України, -

ухвалив :

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП НП України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити частково.

Постанову інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Гусяк Дмитра Михайловича по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАМ № 2621352 від 02.06.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 286 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а саме до Восьмого адміністративного апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд м. Львова.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 250 КАС України

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Суддя О. Ф. Федорова