Справа № 140/6320/20
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/6320/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування протокольного рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Міністерства оборони України (далі - Міноборони), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправним та скасування протокольного рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу ОСОБА_1 , 1962 р.н., 29.11.2016 була встановлена третя група інвалідності (причина - травма, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії).

В листопаді 2019 року позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4 ) із заявою про направлення документів на розгляд комісії Департаменту фінансів Міноборони для прийняття рішення щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням третьої групи інвалідності. Луцький ОМВК встановленим порядком направив заяву разом із документами до ІНФОРМАЦІЯ_5 для складання висновку щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги в порядку і розмірах, визначених Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975 (далі - Порядок № 975).

Волинський ОВК, відповідно до вимог Порядку № 975, подав на розгляд розпорядникові бюджетних коштів Міноборони висновок щодо можливості виплати позивачу одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.01.2020 № ВСЗ/6 позивача повідомлено про те, що комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (далі - Комісія Міноборони) (протокол від 27.12.2019 № 182) прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Позивач вказує, що зазначене рішення було прийняте відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України та без урахування документально підтверджених істотних обставин справи. При цьому, позивач подав документи, передбачені Порядком № 975, та проінформував працівників військового комісаріату про те, що оригінал виписки з особової справи щодо обставин отримання поранення 24.08.1983 при виконанні обов`язків військової служби був поданий до Центральної військово-лікарської комісії Міноборони по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (далі -ЦВЛК), зберігався в архіві цієї комісії, а клопотання про звернення до ЦВЛК з приводу отримання вказаної виписки було проігноровано з тієї підстави, що Комісія Міноборони витребує необхідні документи від ЦВЛК. З огляду на незадовільний стан позивача, вказану виписку отримано ним на початку березня 2020 року, після прийняття оскаржуваного рішення, та позивач зазначає, що виписка з особової справи не була долучена до заяви про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у листопаді 2019 року з причин, які об`єктивно не залежали від нього.

Позивач просить визнати протиправним та скасувати пункт 22 протокольного рішення Комісії Міноборони від 27.12.2019 № 182 стосовно відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом № 2011-ХІІ, та зобов`язати Комісію Міноборони призначити і виплатити одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності, яка настала внаслідок поранення (контузії), пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 21).

В поданому до суду 12.06.2020 відзиві на позовну заяву (а. с. 40-42) представник відповідача Шведа О.Б. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваного рішення, оскільки позивач не надав документів, які свідчать про причини та обставини поранення, а рішення ЦВЛК від 29.09.2015 № 3550 не є належним документом, що вказує на причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання позивача.

26.05.2020 від третьої особи надійшли пояснення, у яких представник ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову, вказуючи, що жодних протиправних дій чи бездіяльності Волинським ОВК при розгляді заяви позивача не вчинялося (а. с. 28-30).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, з урахуванням строків, визначених статтею 258, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення» КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 21.11.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до Волинського ОВК із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням третьої групи інвалідності (а. с. 33), додавши ряд документів, в т. ч.: висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 28.09.2015 № 1815/Ж (а. с. 11-12); витяг з протоколу засідання ЦВЛК від 29.09.2015 № 3550, у якому з покликанням на виписку із особової справи в/ч НОМЕР_1 визначено причину захворювання (травма, поранення (контузія) та захворювання, так, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії (а. с. 13 зворот); довідку до акта огляду МСЕК серії АВБ № 045300 від 29.11.2016 (а. с. 15).

Листом від 21.11.2019 № ВСЗ/1465 Волинський ОВК скерував на адресу Департаменту фінансів Міноборони висновок та документи щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 29.11.2016 визнаний особою з інвалідністю третьої групи (а. с. 32).

Згідно з витягом з протоколу засідання Комісії Міноборони від 27.12.2019 № 182 прапорщику в запасі ОСОБА_1 , якого 17.01.1991 звільнено з військової служби та 29.11.2016 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велися бойові дії, відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки заявником не подано документ, що свідчить про причини та обставини поранення (травми, каліцтва), який передбачено Порядком № 975, а висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 28.09.2015 № 1815/Ж, який складено зі слів заявника, та висновок ЦВЛК від 29.09.2015 № 3550, які подано разом з іншими документами, не є документами, що свідчать про обставини поранення (травми, контузії) (а. с. 17).

Листом Волинського ОВК від 03.01.2020 № ВСЗ/6 позивача повідомлено про те, що Комісією Міноборони (протокол від 27.12.2019 № 182) прийнято рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги (а. с. 16).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Згідно із статтею 1 Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктом 2 пункту 1 статті 3 Закону № 2011-ХІІ передбачено, що дія цього Закону поширюється на військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

За приписами частини першої статті 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Як передбачено підпунктом «б» пункту 1 статті 16-2 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Підпунктом 4 пункту 2 статті 16 Закону № 2011-ХІІ визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до пункту 1 статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), захворювання, інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком: а) вчинення ним кримінального або адміністративного правопорушення; б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом); г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно із пунктом 9 статті 16-3 Закону № 2011-ХІІ Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Суд звертає увагу на висновки щодо застосування норм права, викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, які полягають у такому.

Подання зазначених у пункті 11 Порядку № 975 документів при зверненні за призначенням одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, є необхідною умовою для призначення такої допомоги та ґрунтується на необхідності перевірити відсутність обмежень, встановлених у статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ (зокрема, коли інвалідність є наслідком вчинення особою дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю), за наявності яких особа позбавляється права на отримання такої допомоги. Водночас, обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги. Отже, вимога Міноборони щодо необхідності подання військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, щодо якого вирішується питання про виплату одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, має легітимну мету, відповідає вимогам законності та не є свавільною.

Порядок № 975 не визначає, який саме документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо) повинна подати особа, яка звертається за отриманням одноразової грошової допомоги, на підтвердження обставин причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва). Відсутність у абзаці шостому пункту 11 Порядку № 975 вказівки про якийсь конкретний документ (військово-облікові документи, медична довідка, акт розслідування, архівна довідка, виписка з історії хвороби, тощо), який свідчить про причини та обставини поранення говорить про те, що в кожному конкретному випадку це можуть бути різні документи, які достовірно свідчать про причини та обставини поранення.

Отже, відсутність висновків службового розслідування та акту розслідування не може бути підставою для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги, за умови, якщо причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) підтверджені іншими документами, що містять достовірні відомості про зазначені обставини. Водночас, подання до Міністерства оборони України відповідного рішення військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, яким встановлено, що отримані особою поранення, травма, контузія, захворювання, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, не виключає необхідності подання інших, зазначених у пункті 11 Порядку № 975, документів, що свідчать про причини та обставини поранення, травми, контузії та захворювання.

Аналіз норм Порядку № 975 свідчить про те, що за зверненням особи за призначенням одноразової грошової допомоги, уповноважений орган оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України затверджений пунктом 11 Порядку № 975 перелік документів для призначення такої допомоги. Своєю чергою, розпорядник бюджетних коштів в особі Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум на підставі зазначених документів приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги. Водночас, відсутність документів, визначених пунктом 11 Порядку № 975, зокрема, про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не встановлює обов`язку Міністерства оборони України для їх витребування та доведення (за відсутності таких документів), що позивач отримав поранення (контузію, травму, каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення, або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, оскільки відповідна комісія Міністерства оборони України приймає рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги виключно на підставі документів, які надійшли від обласного військового комісаріату.

Разом з цим, відповідальними за повноту та достовірність документів, визначених пунктом 11 Порядку № 975, є заявник та обласний військовий комісаріат за його місцем проживання. З огляду на заявницький характер відносин між особою, яка звертається за призначенням одноразової грошової допомоги, та Міністерством оборони України, обов`язок довести зазначені обставини шляхом подання до комісії Міністерства оборони України достовірних документів про причини і обставини одержання військовослужбовцем поранення (контузії, травми, каліцтва) покладено на заявника. Такий документ не обов`язково повинен мати форму акта про нещасний випадок, складеного за матеріалами розслідування військової частини, або довідки командира військової частини, оскільки до уваги можуть бути взяті інші достовірні документи.

Документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. При цьому, неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міністерства оборони України обов`язку щодо їх витребовування.

Разом з тим, суд враховує, що після прийняття постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у вказаній вище справі № 822/220/18 постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 334 були внесені зміни до Порядку № 975, зокрема, пункт 13 Порядку № 975 викладено в такій редакції: «13. Керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.».

Отже, неподання в повному обсязі документів (в т. ч. документів, що свідчать про причини та обставини поранення) є підставою для прийняття рішення не про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а для повернення документів для доопрацювання.

Крім того, наказом Міністерства оборони України від 17.05.2019 № 240 (тобто, прийнятим також після ухвалення постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18) внесені зміни до Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20.10.2014 за № 1294/26071 (далі - Положення № 530).

Так, відповідно до пункту 4.7 Положення № 530 (в редакції наказу Міноборони від 17.05.2019 № 240) у разі настання інвалідності подаються такі документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний особою з інвалідністю (додаток 13); заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12); копія довідки МСЕК про встановлення групи та причинного зв`язку інвалідності; копії свідоцтва про хворобу, постанови чи довідки відповідної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва); витяг з наказу командира військової частини про виключення зі списків особового складу частини (для військовослужбовців строкової військової служби - копія військового квитка); копії сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я, по батькові та місце реєстрації; копія документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копія сторінки паспорта з такою відміткою); копії довідки про причини та обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або копія акта про нещасний випадок (архівної довідки про причини та обставини травми (поранення, контузії, каліцтва)), або інші документи про причини та обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), зазначені в абзаці першому пункту 21.8 глави 21 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, зокрема про те, що травма (поранення, контузія, каліцтво) не пов`язана з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, - у разі встановлення інвалідності внаслідок отриманого поранення, травми, контузії або каліцтва.

Пунктом 4.8 Положення № 530 (в редакції наказу Міноборони від 17.05.2019 № 240) передбачено, що висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та військові комісаріати (ТЦКСП)), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів. Якщо документи, необхідні для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, відсутні, уповноважені органи (військові частини, військові навчальні заклади, військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів, установи, організації та військові комісаріати (ТЦКСП)), які здійснюють оформлення документів для призначення одноразової грошової допомоги, надають заявникам допомогу в їх розшуку.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у якості документів, що свідчать про причини та обставини поранення (зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження), подав висновок спеціаліста у галузі судово-медичної експертизи від 28.09.2015 № 1815/Ж та витяг з протоколу засідання ЦВЛК від 29.09.2015 № 3550.

При цьому, у протоколі засідання ЦВЛК від 29.09.2015 № 3550 має місце покликання на виписку з особової справи в/ч НОМЕР_2 (а. с. 13 зворот), а позивач подав суду копію виписки від 12.12.1983 з його особової справи про причини та обставини поранення, отриманого під час проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан (а. с. 14).

Суд звертає увагу, що позивач повідомляв працівників військового комісаріату про наявність вказаної виписки з особової справи в архіві ЦВЛК, про що він зазначив у позовній заяві, і така обставина представником третьої особи у поданих до суду поясненнях не заперечується, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про недотримання пункту 4.8 Положення № 530 (в редакції наказу Міноборони від 17.05.2019 № 240) в частині надання допомоги при здійсненні оформлення документів в розшуку вказаного документу, необхідного для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги.

Суд також наголошує, що постанова Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, на яку є покликання в оскаржуваному рішенні, прийнята за інших фактичних обставин (зокрема, на відміну від цієї справи, де позивач надав суду виписку з його особової справи, підписану начальником штабу дивізії та завірену печаткою військової частини, у справі № 822/220/18 вбачається подання позивачем лише документів про обставини отримання поранення, записані з його слів). Крім того, після прийняття постанови Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18 змінилося правове регулювання спірних правовідносин, про що було зазначено вище.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення прийняте з порушенням вимог пункту 13 Порядку № 975 (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 № 334), пунктів 4.7, 4.8 Положення № 530 (в редакції наказу Міноборони від 17.05.2019 № 240), оскільки позивачу при здійсненні оформлення документів не було надано допомоги в розшуку документу, необхідного для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, та за відсутності необхідних документів, що свідчать про причини та обставини поранення, могло бути прийнято рішення не про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, а про повернення документів для доопрацювання. Крім того, оскільки до суду подано копію виписки від 12.12.1983 з особової справи позивача про причини та обставини поранення, отриманого під час проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан, яка не була предметом розгляду на засіданні Комісії Міноборони, тому без дослідження такої довідки оскаржуване рішення необхідно визнати таким, що прийняте не об`єктивно та передчасно.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування пункту 22 рішення, оформленого протоколом від 27.12.2019 № 182, належить задовольнити.

В той же час, позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії належить задовольнити частково, з огляду на таке.

Суд враховує, що обов`язок перевірити, чи не настала інвалідність за обставин, перелік яких визначений у статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ, покладено на орган, що приймає рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі № 822/220/18). Під час прийняття оскаржуваного рішення оцінку такому документу, як виписка з особової справи позивача про причини та обставини поранення, отриманого під час проходження військової служби в Демократичній Республіці Афганістан, Комісія Міноборони не надавала, що унеможливлює прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача призначити і виплатити одноразову грошову допомогу.

На думку суду, належним способом захисту та відновлення прав позивача за даних фактичних обставин необхідно визнати саме зобов`язання відповідача повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути заяву позивача від 21.11.2019 про виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 22 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом від 27 грудня 2019 року № 182, про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ.

Зобов`язати комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (03168, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022) повторно, у встановленому законодавством порядку розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) від 21 листопада 2019 року про виплату одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх