Справа № 360/1560/20
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1560/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження військової служби (навчання),

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 14 квітня 2020 року надійшов адміністративний позов Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач, Військовий інститут танкових військ НТУ «ХПІ»), в якому позивач просить стягнути на його користь з відповідача витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 під час навчання, у розмірі 78819,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач проходив навчання та військову службу у Військовому інституті танкових військ НТУ «ХПІ» з 19 липня 2019 року по 13 березня 2020 року на посаді курсанта.

Відповідно до розділу II «Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України», затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, 28 серпня 2019 року з відповідачем укладено контракт про проходження військової служби (навчання) строком на термін навчання (5 років), за яким відповідач зобов`язався продовжувати подальше проходження військової служби на посадах офіцерського складу протягом не менше п`яти років після закінчення навчання.

Контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» і відповідачем 13 березня 2020 року достроково розірваний та відповідач виключений із списків особового складу Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» наказом від 13 березня 2020 року № 55 через небажання продовжувати навчання.

Позивач зазначає, що відповідач зобов`язався відшкодувати витрати за навчання та не мав жодних претензій щодо сум нарахування, про що свідчить його рапорт та особистий підпис на розрахунках.

На підставі зазначеного позивач, просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» 78819,80 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача під час навчання.

Ухвалою від 21 квітня 2020 року адміністративний позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (арк. спр. 26-27).

Ухвалою від 22 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, визначено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 41-42).

Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

Відповідно до наказу ТВО начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» від 19 липня 2019 року ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» (арк. спр. 7).

Між Міністерством оборони України в особі начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» та солдатом ОСОБА_1 28 серпня 2019 року укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу освіти (арк. спр. 5-6).

Абзацом 6 пункту 1 вказаного контракту передбачено, що курсант зобов`язаний відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованості чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідач ознайомився з умовами контракту та прийняв на себе всі зазначені в ньому зобов`язання, про що свідчить підпис ОСОБА_1 на контракті.

Відповідно до наказу ТВО начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» від 28 серпня 2019 року № 187 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 зараховано на продовольче забезпечення зі сніданку 29 серпня 2019 року (арк. спр. 8).

Наказом ТВО начальника Військового інституту танкових військ НТУ «ХПІ» від 13 березня 2020 року № 55 солдата ОСОБА_1 відраховано з числа курсантів через небажання продовжувати навчання, достроково розірваний контракт про навчання та зарахований у розпорядження начальника інституту. Визначено, що підлягають відшкодуванню витрати, пов`язані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) у інституті солдата ОСОБА_1 в сумі 78819,80 грн (арк. спр. 9).

Згідно з довідкою про нараховане грошове, відомістю щодо вартості підготовки курсанта 1 курсу по речовій службі за період навчання, довідкою-розрахунком на курсанта 1 курсу ОСОБА_1 за період з 28 серпня 2019 року по 13 березня 2020 року витрати, пов`язані з утриманням під час проходження військової служби (навчання) у інституті солдата ОСОБА_1 складають 78819,80 грн, у тому числі:

грошове забезпечення - 63307,42 грн;

вартість речового майна - 11379,40 грн;

витрати на проживання - 4132,98 грн (арк. спр. 10-11).

Позивач з цими довідками ознайомився та зобов`язався відшкодувати витрати у добровільному порядку, що підтверджено підписом відповідача про ознайомлення на довідках та його рапортом від 13 березня 2020 року (арк. спр. 6 зв.).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Закону України від 06.12.1991 № 1934-XII «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 24 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закон № 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Пунктом 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 (далі - Порядок № 964), визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 964 розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

Пунктом 6 Порядку № 964 визначено, що витрати відшкодовуються у розмірі різниці сум витрат з утримання курсантів і витрат з утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю: курсантами, які навчалися менше встановлених законодавством строків строкової військової служби, - за весь період навчання.

У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку № 964).

На виконання пункту 3 Порядку № 964 виданий спільний наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат), яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: грошове забезпечення; продовольче забезпечення; речове забезпечення; медичне забезпечення; перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.

Згідно з пунктом 2.3 Порядку розрахунку витрат у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ.

Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.

У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.

З вищеописаних доказів судом встановлено, що витрати, пов`язані з утриманням ОСОБА_1 у навчальному закладі у період з 28 серпня 2019 року по 13 березня 2020 року, складаються з витрат на грошове забезпечення, витрат речове забезпечення, витрат на проживання (оплату комунальних послуг), які згідно з пунктом 3 Порядку № 964 та пункту 2.1 Порядку розрахунку витрат підлягають відшкодуванню курсантом.

Відповідач обізнаний про необхідність відшкодування таких витрат у разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, ознайомлений з остаточним розрахунком фактичних витрат за відповідними видами забезпечення та взяв на себе зобов`язання добровільно їх відшкодувати позивачу.

Однак, на час звернення позивача до суду з цим позовом та вирішення даної справи, ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодував Військовому інституту танкових військ НТУ «ХПІ» витрати, пов`язані з його утриманням у ВНЗ, у сумі 78819,80 грн.

Таким чином, судом встановлено, що сума заборгованості відповідачем не сплачена та складає 78819,80 грн.

З огляду на те, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту погашення заборгованості у розмірі 78819,80 грн, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час навчання є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, в яких позивачем є суб`єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (місцезнаходження: 61098, місто Харків, вулиця Полтавський Шлях, будинок 192, код за ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням під час проходження військової служби (навчання) задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» витрати, пов`язані з утриманням під час навчання, у розмірі 78819,80 грн (сімдесят вісім тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 80 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова