Справа № 466/2892/20
Суддя: Зима І. Є.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/2892/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Зими І.Є.

секретаря с/з Логін Є.В.

представника позивача Кухта В.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Львові, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Марушка Дмитра Петровича, Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення , -

встановив:

22.04.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить скасувати постанови ГАА №552651 від 05.04.2020р., ГАА №552652 від 05.04.2020р., ГАА №552660 від 05.04.2020р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП та закрити адміністративні справи у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 05.04.2020р. інспектором УПП у Львівській області Марушка Д.П. винесено постанову серії ГАА №552651 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 255 грн, за те що він 05.04.2020 р. о 05 год.00 хв. по вул. Б.Хмельницького 167/8 в м. Львові, в нічний час гучно слухав музику та шумів у своїй квартирі.

Крім того, цього ж дня його притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічні за змістом правопорушення та винесено ще дві постанови серії ГАА №552652 та серії ГАА №552660, аналогічного змісту про вчинення правопорушень о 05 год. 50 хв. та о 04 год. 15 хв. та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафу 255 грн.

Позивач вважає, що викладені у постановах фактичні дані не відповідають дійсності, оскільки у зазначений час він спав, відпочиваючи у себе в квартирі. Працівники патрульної поліції дійсно прибували за викликом його сусідів, з якими він знаходиться у неприязних стосунках. Поліцейські без його дозволу зайшли до нього в квартиру, в той час коли він дивився телевізор, при цьому рівень шуму не перевищував санітарних норм. Оскільки він відреагував на незаконні дії працівників поліції щодо проникнення в житло, виник конфлікт, внаслідок якого працівники поліції незаконно притягнули його до адміністративної відповідальності. Також позивач стверджує, що жодних доказів того, що він гучно слухав музику та шумів не має, твердження зазначені у постановах не ґрунтуються не будь-яких допустимих та належних доказах.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Адвокат Кухта В.З., який представляє інтереси позивача в судовому засіданні позов підтримав і просив такий задовольнити з підстав, викладених в заяві.

Інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області Марушка Д.П., який одночасно являється представником Управління патрульної поліції у Львівській області в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Від Управління патрульної поліції у Львівській області надійшли письмові пояснення та копія висновку від 19.06.2020р. перевірки щодо події, що мала місце 05.04.2020р. Згідно даних, викладених у висновку, відповідач не вбачає неправомірних дій зі сторони поліції, кваліфікацію правопорушення вважає вірною, оскільки постанови не набрали законної сили. Також у висновку зазначено, що працівники поліції до житла позивача незаконно не проникали, що вбачається із відеозапису, долученого до пояснень.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази у їх сукупності, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до наступного висновку.

05.04.2020р. інспектором взводу №1 роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції у Львівській області Марушка Д.П. винесено постанову серії ГАА №552651 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП із накладенням штрафу в розмірі 255 грн.

Згідно тексту оскаржуваної постанови, позивач 05.04.2020 р. о 05 год.00 хв. по вул.Б. Хмельницького 167/8 в нічний час гучно слухав музику, шумів у своїй квартирі, чим порушив п.3.2.1 Ухвали ЛМР № 3166 від 28.01.2010р.

Аналогічні за змістом постанови були винесені інспектором поліції відносно ОСОБА_2 цього ж дня о 05 год. 50 хв. та о 04 год. 15 хв., якими його притягнуто до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення за ч.1 ст. 182 КУпАП серії ГАА №552652 та серії ГАА №552660.

Частиною 1 ст. 182 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Так, згідно п.п. 3.1, 3.1.1, 3.1.2, 3.2 Ухвали Львівської міської ради № 3166 від 28.01.2010р. «Про затвердження Правил дотримання тиші у громадських місцях на території м. Львова», керівники підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також громадяни зобов`язані: не допускати на захищених об`єктах та інших місцях громадського користування перевищення рівнів шуму, встановлених санітарними нормами (40 дБ у денний час, та 30 дБ у нічний); здійснювати відповідні організаційні, господарські, технічні, технологічні, архітектурно-будівельні та інші заходи щодо попередження утворення шуму та щодо зниження шуму до рівня, який не перевищував би 40 дБ у денний та 30 дБ у нічний час, встановлювати штучні і природні акустичні екрани, звукозахисні споруди або захисні елементи, висаджувати дерева з властивостями забезпечення шумоізоляції тощо.

Забороняється здійснювати дії, що порушують громадський порядок та санітарні норми рівня допустимого шуму, такі як: гучні крики, свист, співи, гра на музичних інструментах, користування звуковідтворювальною апаратурою на захищених об`єктах.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема порушення вимог ч. 1 ст. 182 КУпАП у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені. Зокрема, відсутні докази, що рівень шуму перевищував санітарні норми.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП підлягають скасуванню.

При цьому, суд вважає, що вимога позивача в частині закриття провадженні у справі не підлягає до задоволення, оскільки відповідно до норм КАС України, суд не наділений повноваженнями закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Вказані процесуальні дії відносяться до компетенції органу, який розглянув адміністративну справу. Судом має досліджуватись лише питання законності постанови посадової особи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Така правова позиція відображена в Постанові Верховний суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду № 200/14811/16-а (2а/200/574/16) від 15 травня 2019 року

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

ухвалив:

адміністративний позов задовольнити частково .

Скасувати постанови інспектора взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Марушка Дмитра Петровича серії ГАА №552651 від 05.04.2020р., серії ГАА №552652 від 05.04.2020р., серії ГАА №552660 від 05.04.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 182 КУпАП та закрити адміністративні справи.

В решті позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції у Львівській області, адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19;

Інспектор взводу № 1 роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Львівській області Марушка Дмитра Петровича : м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя І. Є. Зима