Справа № 440/2243/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

30 липня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/2243/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Сич С.С., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі та повернення судових витрат у справі №440/2243/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Київської районної в м. Полтаві ради (надалі також відповідач) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач не розглянув клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у строк та в порядку, встановленому статтею 118 Земельного кодексу України, зокрема, районною у місті радою не розглянуто звернення позивача на черговому пленарному засіданні сесії Київської районної у м. Полтаві ради у місячний строк та не прийнято відповідного рішення, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19 травня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №440/2243/20, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи за його участі або його представника - відмовлено, клопотання позивача про витребування доказів задоволено, витребувано докази.

02 червня 2020 року до суду надійшов відзив Київської районної в м. Полтаві ради /а.с. 31-33/, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, що заява ОСОБА_1 надійшла до виконкому 20.01.2020 та 12.02.2020 позивачу направлено відповідь, що згідно з містобудівною документацією, затвердженою рішенням двадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 16.03.2012, земельна ділянка зазначена у викопіюванні із інтернет-ресурсу, орієнтовно потрапляє на землі громадських територій, де не передбачено відведення земельних ділянок під садибну забудову. В доповнення до цього листа позивача повідомлено, що його звернення буде розглянуто на черговому засіданні депутатської комісії з питань розвитку території, використання земельних ресурсів, будівництва, інвестицій та розвитку підприємництва Київської районної в м. Полтаві ради. Дана комісія планується на червень місяць перед сесією райради.

14 липня 2020 року до суду надійшло клопотання позивача про закриття провадження у справі та повернення судових витрат, в обґрунтування якого зазначено, що 18 червня 2020 року заяву позивача від 17 січня 2020 року (зареєстровану 20.01.2020 за №К04.1-14/4/106) відповідачем розглянуто та рішенням Київської районної в м. Полтаві ради відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1 га для вказаної на графічних матеріалах в районі вул. Агітаційної у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки містобудівній документації. Вказує, що відповідач розглянув та вирішив заяву Кравченка від 17.01.2020 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, за результатами її розгляду прийняв рішення, у зв`язку з чим позивач вважає, що наявні підстави, передбачені пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, для закриття провадження у справі, для повернення судового збору та для стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу.

Вказане клопотання передано судді Сич С.С. 29 липня 2020 року у зв`язку зі знаходженням судді у відпустці з 18 червня 2020 року по 28 липня 2020 року.

Вирішуючи клопотання позивача про закриття провадження у справі, суд дійшов наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Київської районної в м. Полтаві ради з клопотанням від 17.01.2020 (вхідний №К/04.1-14/4/106 від 20.01.2020) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель запасу комунальної власності, яка розташована на території Київської районної в м. Полтаві ради /а.с. 10, 36/. До вказаного клопотання позивачем було додано: викопіювання із зазначенням бажаного місця розташування земельної ділянки /а.с. 38/, копію паспорта.

Листом Київської районної в м. Полтаві ради від 11.02.2020 №К/04.1-14/4/106 позивача повідомлено, що згідно з містобудівною документацією, затвердженою рішенням двадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 16.03.2012, земельна ділянка зазначена на викопіюванні із інтернет-ресурсу орієнтовно потрапляє на землі громадських територій, де не передбачено відведення земельних ділянок під садибну забудову. Водночас проінформовано, що відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 19 серпня 2015 року №898-р "Питання забезпечення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції земельними ділянками" рекомендовано органам місцевого самоврядування розглядати в першочерговому порядку звернення учасників антитерористичної операції та сімей загиблих учасників антитерористичної операції щодо відведення їм земельних ділянок /а.с. 11, 35/.

Позивач не погодився з бездіяльностю Київської районної в м. Полтаві ради у вирішенні клопотання (заяви) ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом про:

- визнання протиправною бездіяльності Київської районної в м. Полтаві ради у вирішенні клопотання (заяви) ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року (зареєстрована 20.01.2020 за №К04.1-14/4/106) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Київської районної в м. Полтаві ради;

- зобов`язання Київської районної в м. Полтаві раду розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року (зареєстрована 20.01.2020 за №К04.1-14/4/106) з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до пункту "г" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

У відповідності до частини 3 статті 41 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Згідно з пунктом 21 частини 1 статті 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях районної, обласної ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 5 статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Частинами 1, 2 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Аналізуючи наведені вище норми, суд дійшов висновку, що клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки розглядається у місячний строк на пленарній сесії відповідним органом місцевого самоврядування, зокрема, районною радою, та за результатами розгляду такого клопотання приймається рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або рішення про мотивовану відмову у його наданні. При цьому, рішення не може оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Отже, питання, розгляд якого мав здійснюватися виключно на пленарному засіданні сесії Київської районної в місті Полтаві ради та за результатами розгляду якого відповідач мав прийняти акт у формі рішення у порушення вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Земельного кодексу України відповідачем у місячний строк відповідачем не розглянуто, чим станом на час звернення позивача до суду з даним позовом (30 квітня 2020 року) допущено протиправну бездіяльність у вирішенні клопотання ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року (вх. №К04.1-14/4/106 від 20 січня 2020 року) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Київської районної в м. Полтаві ради.

Разом з тим, клопотання ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року (вх. №К04.1-14/4/106 від 20 січня 2020 року) розглянуто 18 червня 2020 року на 52 позачерговій сесії 7 скликання Київської районної в м. Полтаві ради та прийнято рішення від 18 червня 2020 року "Про розгляд заяв громадян із земельних питань", яким відмовлено гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд орієнтовною площею 0,10 га вказаної на графічних матеріалах районі вул. Агітаційної у зв`язку з невідповідністю місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, зокрема, матеріалам коригування генерального плану м. Полтави, затверджених рішенням двадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 16.03.2012, згідно яких орієнтовно вказана на графічних матеріалах земельна ділянка потрапляє на громадські території де не передбачено відведення земельних ділянок під індивідуальну садибну забудову /а.с. 43/.

Таким чином, у ході розгляду даної справи відповідачем-суб`єктом владних повноважень виправлені оскаржувані порушення та відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Пунктом 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

За встановлених обставин та наведених норм права, суд дійшов висновку про наявність підстав, передбачених пунктом 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, для закриття провадження у справі №440/2243/20 за позовом ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, клопотання позивача про закриття провадження у справі підлягає задоволенню.

Частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Вирішуючи клопотання позивача про повернення витрат зі сплати судового збору, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією №ПН75863С1 від 12 травня 2020 року /а.с. 20/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 23/.

Зважаючи на вищевикладене, оскільки провадження у даній справі закрито на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, наявні підстави передбачені пунктом 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", для повернення ОСОБА_1 з Державного бюджету України сплачену відповідно до квитанції АТ КБ "Глобус" №ПН75863С1 від 12 травня 2020 року суму судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп.

Отже, клопотання позивача про повернення витрат зі сплати судового збору підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу в сумі 3000 грн., суд дійшов наступних висновків.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Частиною 9 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Представництво інтересів позивача ОСОБА_1 у даній справі здійснювалося адвокатом Грущанським Владиславом Олеговичем на підставі ордеру серії ПТ №163840 про надання правової допомоги ОСОБА_1 /а.с. 61/.

Грущанський Владислав Олегович (свідоцтво серії ПТ № 1502, видане Радою адвокатів Полтавської області 13 січня 2016 року) включений до Єдиного реєстру адвокатів України (https://erau.unba.org.ua/profile/49971).

До суду надано договір про надання правової допомоги від 23.04.2020 /а.с. 47-49/, за умовами якого клієнт ( ОСОБА_1 ) доручає, а адвокат ( Грущанський В.О. ) бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором у справі щодо визнання протиправною бездіяльності Київської районної в м. Полтаві ради у вирішенні клопотання (заяви) ОСОБА_1 від 17 січня 2020 року (зареєстрована 20.01.2020 за №К04.1-14/4/106) про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 0,1 га для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована на території Київської районної в м. Полтаві ради.

Пунктами 4.1, 4.2 цього договору встановлено, що отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги відбувається у формі гонорару. При визначенні розміру гонорару враховується: обсяг і час роботи, що потрібний для належного виконання доручення; ступінь складності правових питань, що стосуються доручення; вірогідність того, що прийняття доручення перешкоджатиме прийняттю адвокатом інших доручень або суттєво ускладнить їх виконання; необхідність виїзду у відрядження; важливість доручення з точки зору інтересів клієнта; особливі або додаткові вимоги клієнта стосовно строків виконання доручення; характер і тривалість професійних відносин адвоката з клієнтом; професійний досвід, науково-теоретична підготовка та репутація адвоката; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

До суду надано узгодження погодинної вартості роботи адвокатом, що є додатком до договору про надання правової допомоги від 23.04.2020 /а.с. 50/, відповідно до якої клієнт і адвокат узгодили ціну за годину надання послуги з підготовки, написання заяв по суті з процесуальних питань - 1000 грн.

Відповідно до попереднього розрахунку вартості послуг на правову допомогу до договору від 23.04.2020 про надання правової допомоги /а.с. 51/ клієнт та адвокат узгодили: опрацювання матеріалів подання адвокатських запитів - 1 година - 1000 грн.; написання позовної заяви - 2 години - 2000 грн.

Згідно акту прийому-передачі від 01.07.2020 до договору від 23.04.2020 про надання правової допомоги /а.с. 52/ загальна сума наданих послуг з правової допомоги становить 3000 грн.

Позивачем сплачено адвокату кошти у загальній сумі 3000 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №01/07-02 від 01.07.2020 /а.с. 53/

Суд зауважує, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).

За змістом акту прийому-передачі від 01.07.2020 до договору від 23.04.2020 про надання правової допомоги /а.с. 52/, відповідно до договору від 23.04.2020 про надання правової допомоги адвокат виконав, а клієнт прийняв - аналіз та вивчення документів, підготовка, написання позовної заяви по справі №440/2243/20: витрати часу - 180 хвилин, з розрахунку 1000 грн. за одну годину - сума за час роботи становить: 180/60*1000 грн. = 3000 грн.

Суд враховує, що дана справа є справою незначної складності та не підпадає під винятки, передбачені частиною 4 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, тому для виконання адвокатом робіт щодо складення позовної заяви у даній справі незначної складності, враховуючи обсяг виконаних робіт, достатньо 2 годин, що згідно узгодження погодинної вартості роботи адвокатом має бути оцінено в суму 2000 грн. = (2 год. *1000 грн.).

Таким чином, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача Київської районної в м. Полтаві ради, беручи до уваги розмір витрат на оплату адвоката та його співмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на їх виконання, обсягом наданих адвокатом робіт (послуг), суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської районної в м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн.

Отже, клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 238, 239, 243, 248, 256, 262, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі - задовольнити.

Закрити провадження у справі №440/2243/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської районної в м. Полтаві ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Клопотання позивача про повернення витрат зі сплати судового збору задовольнити.

Повернути ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з Державного бюджету України сплачену відповідно до квитанції АТ КБ "Глобус" №ПН75863С1 від 12 травня 2020 року суму судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської районної в м. Полтаві ради (ідентифікаційний код 34204415, вул. Маршала Бірюзова, 1/2, м. Полтава, 36014) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 грн. (дві тисячі гривень).

В іншій частині клопотання про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич