Справа № 320/4019/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/4019/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» до Головного управління ДПС у Київській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ

Приватне акціонерне товариство «Кондитерська фабрика «Лагода» (надалі за текстом - «ПрАТ «Лагода») звернулось до суду з позовом про скасування: податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 705 480 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 036 606 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 6 045 632 грн.; податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 463 200 грн.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що висновки контролюючого органу про безтоварність господарських операцій з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера» суперечать дійсним обставинам та спростовуються первинними документами.

ПрАТ «Лагода» стверджувало, що у 2017 р. у нього були відсутні контрольовані операції, а відтак застосування штрафних (фінансових) санкцій є протиправним.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.05.2020 р. справи за цими позовами об`єднано в одне провадження.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі Головне управління ДПС у Київській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення і ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову.

Зокрема, скаржник зазначає, що перевіркою не підтверджується реальність здійснення господарських операцій.

Апелянт звертає увагу на те, що ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера» є фігурантами у кримінальному провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 205 КК України.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що у період з 13.02.2019 р. по 26.02.2019 р. посадовцями Головного управління ДПС у Київській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Лагода» податкового законодавства за період з 01.07.2016 р. по 30.09.2018 р., валютного за період з 01.07.2016 р. по 30.09.2018 р., єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.2016 р. по 30.09.2018 р.

Результати перевірки оформлено актом № 175/10-36-14-11/32967502 від 05.03.2019 р.

Згідно цьому акту позивачем порушено вимоги ст.ст. 134, 198 Податкового кодексу України (надалі за текстом - «ПК України») внаслідок чого: занижено податок на прибуток на 4 030 421 грн.; зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на додану вартість на 1 036 306 грн.; занижено податок на додану вартість на 470 320 грн. Крім того, в порушення вимог ст. 39 ПК України позивачем не подано звіт по контрольованим операціям з компанією CAIRA HOLDINGS LP.

Такий висновок контролюючого органу вмотивовано наступним.

Відповідно до договору № 16/р від 01.01.2012 р. ФОП ОСОБА_1 зобов`язався надати ПрАТ «Лагода» послуги, що спрямовані на здійснення стимулювання збуту готової продукції та здійснити підтримання та збільшення обсягів продажу продукції, а останнє - прийняти та оплатити їх.

На підставі цього договору були складені акти виконаних робіт, згідно яким винагорода ФОП ОСОБА_1 становила 2 635 453 грн. 10 коп.

Згідно договору № 12/р від 01.01.202 р. та актів виконаних робіт ФОП ОСОБА_2 надав позивачеві послуги спрямовані на здійснення стимулювання збуту готової продукції, здійснив підтримання та збільшення обсягів продажу продукції, за що отримав винагороду у розмірі 5 038 743 грн. 27 коп.

Відповідно до договору № 3/р від 04.01.2014 р. та актів виконаних робіт ПрАТ «Лагода» отримало від ФОП ОСОБА_3 послуги спрямовані на здійснення стимулювання збуту готової продукції за що сплатило останньому винагороду у розмірі 7 473 347 грн. 58 коп.

Відповідно до договору № 14/ТЕ від 01.02.2016 р., актів виконаних робіт та податкових накладних ТОВ «Прайм Сімпл» надало ПрАТ «Лагода» транспортно-експедиторські послуги на суму 733 800 грн., у тому числі 122 300 грн. ПДВ.

Згідно договору № 11/ТЕ від 22.12.2017 р. ТОВ «Дажкін-Ко» надало позивачеві транспортно-експедиторські послуги на суму 1 689 600 грн., у тому числі 281 600 грн. ПДВ.

Відповідно до договору № 12/ТЕ від 15.11.2016 р., видаткових та податкових накладних ТОВ «Контент-Сфера» надало позивачеві транспортно-експедиторські послуги на суму 6 269 020 грн., у тому числі 1 044 836 грн., 66 коп. ПДВ.

Разом з тим, згідно даним ІТС «Податковий блок» основні засоби та трудові ресурси у ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 відсутні.

Крім того, в звітах з реалізації продукції відсутня інформація по кількості товару.

Також, перевіркою встановлено відсутність у ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера» трудових ресурсів та транспортних засобів. При цьому неможливо встановити походження транспортно-експедиторських послуг.

Крім того, у Єдиному реєстрі досудових розслідувань містяться відомості про те, що ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера» є фігурантами у кримінальному провадження за ознаками правопорушення передбаченого ст. 205 КК України.

Із наведеного відповідач дійшов висновку, що ПрАТ «Лагода» здійснено безпідставне документальне оформлення безтоварних господарських операцій із вищезазначеними контрагентами-постачальниками.

Також, відповідно до наданих до перевірки документів позивач двічі включив до Реєстру отриманих податкових накладних суми ПДВ по 5-ти накладних, внаслідок чого податковий кредит завищено на 57 889 грн.

Відповідно до контрактів № FW092617AG-2 від 26.09.2017 р. та № W100717-1 від 10.07.2017 р. ПрАТ «Лагода» відвантажило на адресу CAIRA HOLDINGS L.P. товар та отримало виручку, однак звіт про контрольовані операції не подало.

З урахуванням наведеного Головного управління ДПС у Київській області прийнято: податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 705 480 грн., у тому числі 470 320 грн. за основним платежем та 235 160 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість на 1 036 606 грн.; податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на прибуток на 6 045 632 грн., у тому числі 4 030 421 грн. за основним платежем та 2 015 211 грн. за штрафними санкціями; податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 463 200 грн.

Згідно підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку). Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Пунктом 135.1 статті 135 визначено, що базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пункт 4 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31 грудня 1999 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 р. за № 27/4248, визначає об`єкт витрат, як продукцію, роботи, послуги або вид діяльності підприємства, які потребують визначення пов`язаних з їх виробництвом (виконанням) витрат.

Згідно пункту 6 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до пункту 11 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Пунктом 12 Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» до складу до складу прямих матеріальних витрат віднесено вартість сировини та основних матеріалів, що утворюють основу вироблюваної продукції, купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно частини 2 статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до підпунктів 2.1, 2.2 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24 травня 1995 р. та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

За змістом наведених правових норм витрати для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток, а також податковий кредит для визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операцій, яка є підставою для формування податкового обліку платника.

На підтвердження товарності укладених угод позивачем було надано копії: договорів; актів виконаних робіт; звітів з реалізації продукції; товарно-транспортних накладних; платіжних доручень; банківських виписок, які свідчать, що зобов`язання між позивачем та його контрагентами виконувались у повному обсязі.

Факт наявності податкових накладних сторонами не заперечується та відображений в акті перевірки.

Таким чином, у ТОВ «ПФК» наявні всі необхідні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського та податкового обліку, для формування витрат та податкового кредиту, а аналіз наданих позивачем первинних документів свідчить про дотримання ним спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум доходів, витрат та податкового кредиту по операціям з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера».

Помилковим є посилання відповідача на те, ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера» є фігурантами у кримінальному провадженні, оскільки сама по собі зазначена обставина не свідчить про безтоварність укладених угод та не може бути підставою для позбавлення позивача права н формування витрат та податкового кредиту.

Судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платників та інших учасників правовідносин у сфері економіки. У зв`язку з цим презюмується, що дії платника, результатом яких є отримання податкової вигоди, вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника, - достовірні.

Подання платником до контролюючого органу усіх належним чином оформлених первинних документів, передбачених податковим законодавством, з ціллю отримання податкової вигоди є підставою для її отримання, якщо податковий орган не доведе неправдивість, недостовірність або суперечливість відомостей, що містяться у таких документах.

Доводи ж податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування податкового кредиту.

Водночас, у цій справі відповідачем не доведено, а судом першої інстанції не встановлено обставин, які б беззаперечно свідчили про неправомірність формування покупцем податкового кредиту з податку на додану вартість по операціях ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ТОВ «Прайм Сімпл», ТОВ «Дажкін-Ко», ТОВ «Контент-Сфера».

Разом з тим, ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції не звернув уваги на наступне.

Податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. про збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 705 480 грн. було прийнято, у тому числі, і у зв`язку виявленням під час перевірки подвійного включення до Реєстру отриманих податкових накладних суми ПДВ по 5-ти накладних, що призвело до завищення податкового кредиту на 57 889 грн.

Будь-яких заперечень проти цього порушення позивач не висловив ані у суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегляду справи.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Таким чином, відсутні підстави для висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 57 889 грн. за основним платежем та на 14 472 грн. за штрафними санкціями.

Відповідно до підпункту 39.2.1.1 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України контрольованими операціями є господарські операції платника податків, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, а саме:

а) господарські операції, що здійснюються з пов`язаними особами - нерезидентами, в тому числі у випадках, визначених підпунктом 39.2.1.5 цього підпункту;

б) зовнішньоекономічні господарські операції з продажу та/або придбання товарів та/або послуг через комісіонерів-нерезидентів;

в) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, зареєстрованими у державах (на територіях), включених до переліку держав (територій), затвердженого Кабінетом Міністрів України відповідно до підпункту 39.2.1.2 цього підпункту, або які є резидентами цих держав;

г) господарські операції, що здійснюються з нерезидентами, які не сплачують податок на прибуток (корпоративний податок), у тому числі з доходів, отриманих за межами держави реєстрації таких нерезидентів, та/або не є податковими резидентами держави, в якій вони зареєстровані як юридичні особи. Перелік організаційно-правових форм таких нерезидентів в розрізі держав (територій) затверджується Кабінетом Міністрів України.

ґ) господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Згідно підпункту 39.2.1.4 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статі 39 ПК України Господарською операцією для цілей трансфертного ціноутворення є всі види операцій, договорів або домовленостей, документально підтверджених або непідтверджених, що можуть впливати на об`єкт оподаткування податком на прибуток підприємств платника податків, зокрема, але не виключно:

операції з товарами, такими як сировина, готова продукція тощо;

операції з придбання (продажу) послуг;

операції з нематеріальними активами, такими як роялті, ліцензії, плата за використання патентів, товарних знаків, ноу-хау тощо, а також з будь-якими іншими об`єктами інтелектуальної власності;

фінансові операції, включаючи лізинг, участь в інвестиціях, кредитах, комісії за гарантію тощо;

операції з купівлі чи продажу корпоративних прав, акцій або інших інвестицій, купівлі чи продажу довгострокових матеріальних і нематеріальних активів;

операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні.

Підпунктом 39.2.1.7 підпункту 39.2.1 пункту 39.2 статті 39 ПК України установлено, що господарські операції, передбачені підпунктами 39.2.1.1 (крім операцій, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні) і 39.2.1.5 цього підпункту, визнаються контрольованими, якщо одночасно виконуються такі умови:

річний дохід платника податків від будь-якої діяльності, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 150 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік;

обсяг таких господарських операцій платника податків з кожним контрагентом, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Господарські операції, що здійснюються між нерезидентом та його постійним представництвом в Україні, визнаються контрольованими, якщо обсяг таких господарських операцій, визначений за правилами бухгалтерського обліку, перевищує 10 мільйонів гривень (за вирахуванням непрямих податків) за відповідний податковий (звітний) рік.

Згідно підпункту 39.4.2 пункту 39.4 статті 39 ПК України платники податків, які у звітному році здійснювали контрольовані операції, зобов`язані подавати звіт про контрольовані операції центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, до 1 жовтня року, що настає за звітним, засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. У звіті про контрольовані операції зазначається інформація про всі контрольовані операції, здійснені платником податків у звітному періоді.

Відповідно до пункту 120.3 статті 120 ПК України неподання платником податків звіту про контрольовані операції (уточнюючого звіту) та/або документації з трансфертного ціноутворення або невключення до такого звіту інформації про всі здійснені протягом звітного періоду контрольовані операції відповідно до вимог пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу тягне за собою накладення штрафу (штрафів) у розмірі:

300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, - у разі неподання звіту про контрольовані операції;

1 відсотка суми контрольованих операцій, незадекларованих у поданому звіті про контрольовані операції, але не більше 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі незадекларовані контрольовані операції;

3 відсотки суми контрольованих операцій, щодо яких не була подана документація, визначена підпунктами 39.4.6 та 39.4.8 пункту 39.4 статті 39 цього Кодексу, але не більше 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленого законом на 1 січня податкового (звітного) року, за всі контрольовані операції, здійснені у відповідному звітному році.

У цій справі судом першої інстанції становлено та підтверджується матеріалами справи, що у 2017 р. ПрАТ «Лагода» отримало 7 958 309 грн. 04 коп. від реалізації товару на адресу компанії CAIRA HOLDINGS L.P., а розмір дебіторської заборгованості позивача станом на 31.12.2017 р. становив 10 380 286 грн. 99 коп.

Так само і перехід права власності, відповідно до умов контрактів з № W100717-1 від 10.07.2017 р. та № FW-092617AG-2 від 26.09.2017 р. на частину поставленого в 2017 році товару на суму 10 380 286 грн. 99 коп. відбувся у січні 2018 р.

Таким чином, оскільки у 2017 р. обсяг господарських операцій позивача з компанією CAIRA HOLDINGS L.P. не перевищував 10 мільйонів гривень, слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції про те, що ПрАТ «Лагода» не зобов`язане було подавати звіт про контрольовані операції.

Враховуючи наведене, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позову.

Керуючись статтями 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 31 березня 2020 р. скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати податкові повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р., № від 05.04.2019 р., № від 05.04.2019 р.

Скасувати податкове повідомлення-рішення № від 05.04.2019 р. в частині збільшення суми грошового зобов`язання із сплати податку на додану вартість на 633 119 грн., у тому числі 412 431 грн. за основним платежем та 220 688 грн. за штрафними санкціями.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Київській області (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5а) на користь Приватного акціонерного товариства «Кондитерська фабрика «Лагода» (, місцезнаходження: 09201, Київська область, місто Кагарлик, вулиця Став`янка, буд. 99) витрати із сплати судового збору в розмірі 19 037 (дев`ятнадцять тисяч тридцять сім) грн. 11 коп.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 30 липня 2020 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя В.П.Мельничук

суддя О.М.Оксененко