Справа № 480/3571/19
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 р. Справа № 480/3571/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кравченка Є.Д.,
за участю секретаря судового засідання - Заіченко А.М.,
позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу № 480/3571/19
за позовом ОСОБА_2
до Військової частини НОМЕР_1
про стягнення грошових коштів,-
В С Т А Н О В И В:
Позовні вимоги мотивовані тим, що з 29 липня 2015 року ОСОБА_3 призвана на службу у Збройні Сили України по мобілізації, їй було присвоєно звання сержанта і вона служила у військовій частині НОМЕР_2 , (раніше в/ч пп НОМЕР_3 ), яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_1 Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України на посадах бухгалтера, діловода, а з 08.10.2016 - начальника складу взводу забезпечення. Протягом всього часу проходження військової служби позивач добросовісно відносилась до своїх службових обов`язків, що підтверджується службовими характеристиками від командирів та державними нагородами, ніколи не мала на свою адресу скарг та стягнень, завжди сумлінно ставилась до виконання покладених на неї обов`язків та завдань.
У серпні 2017 року був проведений фінансовий аудит та аудит відповідності військової частини НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 30.06.2017. Згідно висновків даного аудиту комісією були виявлені недоліки і порушення діючого законодавства посадовими особами, та спричинення матеріальних збитків. ОСОБА_3 ніде не була вказана як особа, що спричинила матеріальні збитки, чи особа, яка повинна відшкодувати матеріальні збитки. Не дивлячись на це, 03 жовтня 2017 року командиром військової частини НОМЕР_1 виданий наказ № 536, яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення та повна матеріальна відповідальність в сумі 25 915 грн. 41 коп. та оголошено «Догану» в зв`язку з чим з грошового забезпечення позивача почали утримувати кошти. Не погодившись із вказаним наказом позивач оскаржила його до вищого командування, та на підставі проведеного фахівцями Головного управління оперативного забезпечення в м. Київ розслідування був виданий наказ № 8 від 16.01.2018, яким встановлено відсутність вини ОСОБА_3 в спричиненні матеріальної шкоди, скасовано частину 6 пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 в частині притягнення до матеріальної відповідальності сержанта ОСОБА_3 . Позивач зазначає, що до теперішнього часу наказ ГУОЗ № 8 від 16.01.2018 не виконаний, безпідставно утримані кошти їй не повернуто.
Натомість, 24 січня 2018 року командиром військової частини НОМЕР_1 був виданий наказ №32, в якому вказано, що було призначено додатково службове розслідування з метою з`ясування та встановлення можливих обставин порушень, зазначених у скарзі сержанта ОСОБА_3 . Абзацем другим цього наказу сержанта ОСОБА_3 , начальника складу складів взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 (раніше НОМЕР_3 ) притягнуто до обмеженої відповідальності в сумі 803 грн. Позивач вказує, що до цього часу не знає, за що її притягнуто до обмеженої матеріальної відповідальності, її ніхто не знайомив з жодними матеріалами, на прохання надати інформацію з цього приводу їй не відповідали, а тому позивачу не зрозуміло, за що їй оголошена догана та чому притягнуто до обмеженої відповідальності.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, зазначив, що позивач помилково вважає, що вимоги наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16.01.2018 № 8 не були виконанні. Так, на виконання вимог даного наказу, наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2018 № 32 "Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536"Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ..." та від 24.01.2018 № 33 "Про результати проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 10.11.2017 № 600, по письмовому зверненню начальника складу складів взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 сержанта ОСОБА_3 від 07.11.2017", в яких розглянуто питання про притягнення сержанта ОСОБА_3 до обмеженої матеріальної відповідальності, завершення службового розслідування згідно письмового звернення сержанта ОСОБА_3 до командира військової частини НОМЕР_1 та проведення службового розслідування з метою встановлення ступеню вини осіб військової частини НОМЕР_2 , проте, ознайомившись з вищезазначеними наказами, сержант ОСОБА_3 письмово повідомила, що з їх змістом не згідна.
Також, у позовній заяві позивач вказує, що їй не повідомлялось про те, що було розпочато нове службове розслідування. Але, відповідно до пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2018 № 32 "Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 "Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ..." майором ОСОБА_4 , начальником топографічної служби штабу військової частини НОМЕР_1 проведено службове розслідування з метою встановлення ступеню вини осіб військової частини НОМЕР_2 , діями чи бездіяльністю яких заподіяно матеріальну шкоду державі. Тобто, факт того, що службове розслідування буде розпочато, прямо наведено у наказі, з яким позивач була ознайомлена.
В ході проведення даного службового розслідуванням було встановлено ступінь вини осіб військової частини НОМЕР_2 , діями чи бездіяльністю яких заподіяно матеріальну шкоду, причини та умови, що передували даним правопорушенням, та які в подальшому призвели до завдання збитків державі. А саме встановлено, що за період коли сержант ОСОБА_3 виконувала обов`язки посадової особи по підготовці проектів наказів, що стосуються виплат грошового забезпечення особовому складу військової частини польова пошта НОМЕР_3 , сума збитків складає: 20 063,80 грн.
Відповідальність за завдання вище вирахуваних збитків покладається саме на сержанта ОСОБА_3 , яка у відповідності до п. 2.3.3 Інструкції, відповідальна за видання наказів, що стосуються преміювання військовослужбовців, державних службовців, працівників, встановлення та виплати надбавок і одноразових видів грошового забезпечення, зарахування на харчування особового складу та відповідно до п. 2.9.20.8. сержант ОСОБА_3 як розробник документа несе персональну відповідальність за достовірність даних щодо погодження проекту документа.
За результатами розслідування військовослужбовця ОСОБА_3 притягнуто до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 10 406 грн. 20 коп. шляхом внесення змін в пункти 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2018 № 32 "Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 "Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ..." щодо зміни розміру стягуваної суми із сержанта ОСОБА_3 , начальника продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 , яка в період з 26.10.2016 по 22.06.2017 тимчасово виконувала обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_2 : слова "притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп. " замінити словами "притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 10 406 (десять тисяч чотириста шість) грн. 20 коп. ".
Позивач, повідомляє, що їй не надавались матеріали перевірки, які підтверджують її провину, але це не відповідає дійсності, оскільки документальним підтвердженням є лист індивідуальної бесіди, проведеної особисто командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_5 з сержантом ОСОБА_3 від 17.02.2018. Також, у військовослужбовця ОСОБА_3 неодноразово відбирались письмові пояснення у зв`язку із проведенням службових розслідувань, що підтверджується копіями пояснень від 22.01.2018, 06.02.2018 та 14.02.2018.
Командування військової частини НОМЕР_1 вважає, що військовослужбовець ОСОБА_3 , виконуючи обов`язки службової посадової особи, своєю протиправною поведінкою (недбалим виконанням своїх службових обов`язків) дійсно заподіяла пряму дійсну шкоду державі, яка виявилася в фінансових втратах та незаконно виплачених грошових коштах. Вина та розмір заподіяної шкоди доведено службовим розслідуванням.
ОСОБА_3 переведено до нового місця служби у військову частину НОМЕР_5 , м. Охтирка, Сумської області на підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 09.01.2018 № 3-РС, наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.02.2018 № 38. На виконання вимог пункту 30 Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі до нового місця служби ОСОБА_3 спрямовано грошовий атестат, а також факт виконання вимог Положення підтверджується актом прийняття-передачі заборгованості з відшкодування завданих державі збитків, про передачу та прийняття заборгованості з відшкодування завданих збитків державі.
Також, командування військової частини НОМЕР_1 зазначає, що предмет даного позову є не допустимим, адже, з позивача кошти стягнуто відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 51 від 15.02.2018 «Про результати проведення службового розслідування...». Тому, позивач мала б звернутись, з приводу скасування вимог даного наказу у пункті, що стосується стягнення з неї коштів, які стали предметом позову.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 06.11.2019 по справі № 480/3571/19 заяву Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено. Позовну заяву ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошових коштів - залишено без розгляду.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.02.2020 ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 06.10.2019 скасовано, а справу направлено до Сумського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 справу № 480/3571/19 прийнято до провадження, призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з запровадженням в Україні карантинних заходів, відсутністю належного транспортного сполучення між містами.
Суд відмовляє у задоволенні вказаного клопотання з огляду на наступне.
Відповідно до п. 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, зокрема, з 22 травня дозволяється - здійснювати регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні за умови перевезення пасажирів у межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб; з 1 червня - перевезення пасажирів залізничним транспортом в усіх видах внутрішнього сполучення (приміському, міському, регіональному та дальньому) між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб; міжобласні пасажирські перевезення автомобільним транспортом між регіонами в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб тощо.
Водночас, у поданому клопотанні представник відповідача посилається на запровадження карантинних заходів, не враховуючи, при цьому, їх послаблення.
Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 проходила військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка підпорядкована військовій частині НОМЕР_1 Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України на посадах бухгалтера, діловода, а з 08.10.2016 - начальника складу взводу забезпечення.
Пунктом 5 наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України "Про результати розслідування" від 16.01.2018 № 8 частину 6 пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 в 03.10.2017 № 536 Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини А2/38..., в частині притягнення до матеріальної відповідальності сержанта ОСОБА_3 скасовано. Наказано Командиру військової частини НОМЕР_1 внести відповідні зміни до наказу та розглянути питання щодо притягнення сержанта ОСОБА_3 до обмеженої матеріальної відповідальності. Доповісти до 25.01.2018 (а.с. 23, т. 1).
Пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 24.01.2018 № 32 (а.с. 108-110, т. 1) частину 6 пункту 9 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 «Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ...» щодо виконання пункту 5 наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16 січня 2018 року № 8, в частині притягнення до матеріальної відповідальності сержанта ОСОБА_3 , скасовано та викладено в такій редакції:
"сержанта ОСОБА_3 , начальника складу складів взводу забезпечення військової частини НОМЕР_2 , притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп. (місячне грошове забезпечення у розумінні пункту 26 постанови Верховної Ради України від 23.06.1995 № 243/95-ВР "Про затвердження Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі)".
Пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 24.01.2018 № 32 наказано капітану ОСОБА_6 , помічнику командира частини з фінансово-економічної роботи - начальнику фінансово-економічної служби на підставі пункту 5 наказу начальника Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України від 16 січня 2018 року № 8:
внести відповідні зміни в облікові дані книги ф. 45 обліку втрат та нестач військової частини НОМЕР_1 ;
утримати з сержанта ОСОБА_3 , начальника складу складів взводу і забезпечення військової частини НОМЕР_2 грошове нарахування у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп.
На виконання пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 24.01.2018 № 32 відповідачем було проведено службове розслідування, складено акт службового розслідування від 15.02.2018, з яким ОСОБА_3 ознайомлена 17.02.2018 (а.с. 135-147, т. 1).
За результатами вказаного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_6 прийнято наказ від 15.02.2018 № 51, пунктом 4 якого внесено зміни в пункт 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.01.2018 № 32 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.10.2017 № 536 «Про результати службового розслідування за підсумками проведення змішаного аудиту військової частини НОМЕР_1 ...» щодо зміни розміру стягуваної суми із сержанта ОСОБА_3 , начальника продовольчого складу військової частини НОМЕР_2 , яка в період з 26.10.2016 по 22.06.2017 тимчасово виконувала обов`язки старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_2 : слова притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності у розмірі 803 (вісімсот три) грн. 00 коп. замінено словами "притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму 10 406 десять тисяч чотириста шість) грн. 20 коп..
Із наказом від 15.02.2018 № 51 позивач була ознайомлена 17.02.2018.
На підставі наказу тимчасово виконуючого обов`язки першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 09.01.2018 № 3-РС, наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19.02.2018 № 38 ОСОБА_3 переведено до нового місця служби у військову частину НОМЕР_5 (а.с. 98, т. 1, а.с. 158, т. 1).
На момент переведення позивача до військової частини НОМЕР_5 з грошового забезпечення ОСОБА_3 було утримано суму відшкодування збитків, завданих державі у розмірі 4363,63 грн., а залишок заборгованості у розмірі 6042, 57 грн. було передано військовій частині НОМЕР_5 на підставі акту приймання-передачі заборгованості з відшкодування державі збитків (а.с. 159, т. 1).
Як вбачається із довідки військової частини НОМЕР_5 про доходи ОСОБА_3 від 03.09.2019 № 149 (а.с. 33, т. 1) протягом квітня - жовтня 2018 року на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2018 № 51 з грошового забезпечення позивача було утримано суму не відшкодованих збитків нанесених державі у загальному розмірі 6042, 57 грн.
У зв`язку із укладенням шлюбу 05.06.2020 ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 та паспортом позивача (а.с. 165, 166-167, т. 2).
Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами суд виходить з наступного.
Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затверджене постановою Верховної ради України від 23 червня 1995 року N 243/95-ВР (далі - Положення), яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин, визначало підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців і призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
Згідно із п. 2 Положення відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, завдана розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі - військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до п. 17 Положення командири підрозділів та інші посадові особи про наявні факти заподіяння матеріальної шкоди зобов`язані негайно подати рапорт командиру (начальнику) військової частини. У разі виявлення факту заподіяння матеріальної шкоди командир (начальник) військової частини призначає розслідування для встановлення причин виникнення шкоди, її розміру та винних осіб. Розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня виявлення шкоди. У необхідних випадках цей термін може бути продовжено вищим за підлеглістю командиром (начальником), але не більш як на один місяць.
Згідно із п. 23 Положення командир (начальник) військової частини після розгляду матеріалів розслідування зобов`язаний особисто провести бесіду з військовослужбовцем або призваним на збори військовозобов`язаним, який притягається до матеріальної відповідальності. Якщо вину військовослужбовця чи призваного на збори військовозобов`язаного повністю доведено, командир (начальник) військової частини не пізніш як у місячний термін з дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення до матеріальної відповідальності винної особи з зазначенням розміру суми, що підлягає стягненню.
У разі, коли шкоду заподіяно кількома особами, у наказі визначається точний розмір суми, що стягується окремо з кожної особи з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин.
Наказ доводиться до відома винної особи (винних осіб) під розписку. Наказ може бути оскаржено вищому командиру (начальнику) в порядку, встановленому Дисциплінарним статутом Збройних Сил України. У разі, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто, відшкодування заподіяної державі шкоди провадиться шляхом подання позову до відповідного суду.
Відповідно до п. 25 Положення утримання грошового нарахування за наказом про відшкодування заподіяної шкоди провадиться щомісячно у розмірі 20 відсотків, а у разі відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок розкрадання, умисного пошкодження військового майна, - у розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення (заробітку).
Згідно із п. 30 Положення якщо військовослужбовець вибув на нове місце служби до повного відшкодування заподіяної ним шкоди, то утримання грошової суми за новим місцем служби провадиться на підставі запису у грошовому атестаті. Списання сум заборгованості за попереднім місцем служби у цьому випадку провадиться лише в разі отримання письмового підтвердження про їх стягнення за новим місцем служби військовослужбовця. Підтвердження про прийняття суми заборгованості до стягнення підписується командиром (начальником), начальником фінансового органу (головним бухгалтером) військової частини і засвідчується гербовою печаткою.
Щодо посилання позивача на те, що факти спричинення нею матеріальної шкоди державі не підтверджуються належними доказами, її вина у заподіянні матеріальної шкоди відсутня, то суд зауважує, що такі аргументи можуть бити підставою для оскарження наказу про притягнення до матеріальної відповідальності. Водночас, за умови чинності такого наказу, у суду відсутні підстави для стягнення на користь позивача коштів, які були утримані на виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.02.2018 № 51.
Суд, також, не бере до уваги посилання позивача на те, що утримання коштів з її грошового забезпечення відбулось без звернення до суду та без наявності відповідного рішення суду, оскільки стягнення з військовослужбовця матеріальної шкоди у судовому порядку здійснюється у випадку, коли у місячний термін з дня закінчення розслідування винну особу до матеріальної відповідальності не притягнуто.
У даному випадку позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності наказом командира військової частини одразу після закінчення службового розслідування, а тому підстав для подання позовної заяви до суду у відповідача не було.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_9 ) про стягнення грошових коштів відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко

Повний текст рішення складений та підписаний 31.07.2020.