Справа № 448/685/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 448/685/20 пров. № А/857/8103/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Кухтея Р. В., Затолочного В. С.;

за участю секретаря судового засідання Смолинця А. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року у справі № 448/685/20 (головуючий суддя Кічак Ю. В., м. Мостиська, час оголошення рішення суду 19:44 год) за позовом Військової частини НОМЕР_1 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою ідентифікації,-

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2019 року Мостиським районним судом Львівської області зареєстровано позовну заявуВійськової частини НОМЕР_1 до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення відповідача за межі території України та затримання відповідача з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні на строк визначений ст.289 КАС України.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що відповідач був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Сянки» на території Турківського району Львівської області за спробу незаконного перетину державного кордону з України до Республіки Польща спільно з іншими громадянами Народної Республіки Бангладеш. За результатами проведення фільтраційних заходів встановлено, що відповідач прибув на територію України незаконним шляхом, документів, які підтверджують законність його перебування на території України чи будь-яких інших документів немає. Рішення про примусове повернення за межі території України відповідач відмовився виконувати. Відповідач не зможе самостійно виконати зазначене рішення та ухилятиметься від виконання такого, має намір в подальшому потрапити до країн Західної Європи, незаконно перетнувши державний кордон України.

Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року позов задоволено частково. Затримано особу, яка ідентифікувала себе як громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк, визначений ч.11ст.289 КАС України, достатній для виконання судового рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання. Відмовлено в задоволенні решти позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивачем громадянином Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що відповідач шкодує про спробу незаконно перетнути кордон. Позивач затримав відповідача на 3 дні з метою ідентифікації, однак не вчинивши жодних дій для ідентифікації відповідача та не дочекавшись спливу цього строку звернувся до суду з позовом про затримання на 6 місяців. Позивач звернувся до суду з позовом про видворення не надавши відповідачу реальної можливості добровільно покинути територію України. Крім того, позивач не запитував відповідача чи той потребує допомоги правника, чим порушив п.10 розділу 1 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що особа яка ідентифікувала себе як громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно потрапив на територію України.

Перебуваючи на території України 09.06.2020 о 08:00 годвідповідач намагався спільно з іншими громадянами Народної Республіки Бангладеш незаконно потрапити з України в Республіку Польща поза пунктом пропуску на напрямку 299 прикордонного знаку, що на території Турківського району Львівської області та був затриманий прикордонним нарядом відділу прикордонної служби «Сянки» Мостиського прикордонного загону на відстані 30000м. від лінії державного кордону України, що на околиці с.Мохнате.

Під час затримання у відповідача був відсутній паспорт та інші документи, за наявності яких можлива достовірна його ідентифікація та встановлення обставин щодо законності перебування на території України.

Вищевказане підтверджується протоколом про адміністративне затримання і протоколом особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 09.06.2020.

09.06.2020 уповноваженою особою органу охорони державного кордону прийнято рішення про примусове повернення відповідача за межі України, яким зобов`язано відповідача покинути територію України у термін до 11.06.2020.Вказане рішення було вручено відповідачу,однак він відмовився його виконувати у зв`язку із відсутністю документів на перетин державного кордону України.

У відповідача відсутні документи, що дають право на виїзд з України, відсутні будь-які документи, що посвідчують його особу та відсутні документи, які дають право законно перебувати на території України, такий не має родинних зв`язків на території України, не володіє українською мовою, у нього відсутні джерела для заробітку та проживання в Україні.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, встановлення порядку їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» №3773-VI від 22.09.2011 (далі - Закон №3773-VI).

Частиною першою статті 26 Закону №3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Згідно ч.2 ст.26 Закону №3773-VI, рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.26 Закону №3773-VI, один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання. Форма рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства затверджується спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України.

За змістом ч.5 ст.26 Закону №3773-VI, іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Частиною першою статті 30 Закону №3773-VI передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

23.04.2012 наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України №353/271/150 було затверджено Інструкцію про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства (далі - Інструкція).

Пунктом 7 Інструкції передбачено, що підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є: невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави; якщо іноземці, прийняті відповідно до міжнародного договору про реадмісію, не мають законних підстав для перебування на території України та якщо між Україною і країною громадянської належності чи країною попереднього постійного проживання таких осіб відсутній договір про реадмісію; якщо іноземець, стосовно якого прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію, не виїхав з України протягом місяця з дня отримання копії такого рішення, за винятком випадків, коли особа оскаржила рішення про скасування дозволу на імміграцію до суду, - до набрання рішенням суду законної сили.

Розділом ІІІ Інструкції визначено, що у разі виявлення підстав, передбачених частиною 1 статті 30 Закону №3773-VI, органи ДМС, органи охорони державного кордону та органи СБУ залежно від обставин виявлення/затримання іноземця невідкладно готують позовну заяву до адміністративного суду.

Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, або за наявності ризику його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця, що вчинив порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, органи ДМС, орган охорони державного кордону або орган СБУ подають до адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням ПТПІ позовну заяву відповідно до частини першої статті 289 КАС України

За наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів, зокрема затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (ч.1 ст.289 КАС України).

Аналіз наведених вище норм дає підстави дійти висновку, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства підлягають особи у випадку їх ухилення без поважних причин від виїзду в установлений рішенням про примусове повернення строк, або коли існують обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства буде ухилятися від виконання такого рішення ще до спливу цього строку.

Колегія суддів зазначає, що відповідні органи за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.30 Закону №3773-VI (тобто або не виконання у встановлений строк рішення про примусове повернення, або при наявності підстав вважати, що така особа буде ухилятися від виконання такого рішення), після виявлення/затримання такої особи, невідкладно здійснюють підготовку для звернення з позовом до суду.

Судом встановлено, що 09.06.2020 В/ч НОМЕР_1 було прийнято рішення про примусове повернення за межі України іноземця громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 , у якому надано строк до 11.06.2020 добровільно повернутись у країну громадянської належності. Проте, вказане рішення відповідач не виконав.

Крім того, позивач вказав, що однією з підстав для подання цього позову є те, що у нього є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання такого рішення, оскільки не має документів, які дають право виїхати за межі України.

Частиною першою статті 15 Закону №3773-УІ наведено перелік документів, за якими здійснюється в`їзд в Україну та виїзд з України іноземцями та особами без громадянства. Основними такими документами є паспортний документ за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України, відповідні посвідки на постійне або тимчасове проживання, посвідченням особи без громадянства для виїзду за кордон, проїзний документом для виїзду за кордон тощо.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що у ОСОБА_1 , який ідентифікує себе як громадянина Народної Республіки Бангладеш, відсутні документи, які дають йому право на виїзд з України.

Позивач, на думку колегії суддів, обґрунтовано наголошує в адміністративному позові про існування ризику втечі відповідача, а так само відсутності документа, який дає йому право на виїзд з України, що в свою чергу робить неможливим для відповідача самостійне залишення території України.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про обґрунтованість підстав вважати про можливість ухилення відповідача від виконання рішення про його примусове повернення, а тому позов у цій справі поданий за наявності правових для того підстав.

Відповідач по даній справі є не ідентифікованим щодо країни громадянської належності, відтак, у позивача є обґрунтовані підстави для його затримання з метою ідентифікації.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення ухвалене відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.11 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому судове рішення за результатами апеляційного перегляду в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу.

Керуючись статтями 229, 241, 250, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргугромадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Мостиського районного суду Львівської області від 11 червня 2020 року у справі № 448/685/20 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 31 липня 2020 року.