Справа № 420/1209/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1209/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю

від відповідача: Кіс А.В. за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 13 лютого 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправною бездіяльності щодо не призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 та №2 на підставі встановленого юридичного факту роботи в шкідливих умовах праці судовим рішенням у справі №523/14063/17 та первинних документів сурової звітності ПАТ «ОНПЗ» та зобов`язання призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до норм ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня отримання права на пенсію, стягнути моральну та матеріальну шкоду.

Ухвалою від 18 лютого 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач листом від 05.11.2019 року вих. № 2747/Я-11 протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком №1, № 2.

Так, позивач вважає, що факт роботи позивача в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки за період з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах встановлено рішенням Суворовського районного суду від 11 травня 2018 року по справі №523/14063/17, та архівними документами сурової звітності ПАТ «ОНПЗ» за період 1983-2001 року, які є новими доказами та відповідно новими підставами для призначення позивачу пенсії, а тому вона має право на призначення пільгової пенсії.

У встановлений судом строк, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (вхід. №10352/20 від 05.03.2020 року).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що відсутність від позивача письмової заяви про призначення пенсії встановленого зразка не породжує у Головного управління обов`язку щодо розгляду питання про призначення позивачу пенсії. Стосовно заяви позивача від 20 серпня 2018 року про підтвердження спеціального стажу відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 18-1, відповідач зазначив, що цей Порядок не розповсюджується на позивача, оскільки ПАТ «Одеський НПЗ» не було ліквідовано без правонаступника.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію, відповідач зазначив, що у позивача відсутні документи на підтвердження зайнятості повний робочий день та встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком № 1 або № 2, оскільки трудова книжка позивача не містить відомостей про зайнятість позивача протягом повного робочого дня на роботах із шкідливими та важкими умовами праці, передбачених за Списком № 2. Також відповідач зазначив, що питання про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах вже вирішено в судовому порядку. Позивач неодноразово зверталась до суду з позовною вимогою про призначення пенсії, але судами їй відмовлено. Зокрема, судами було встановлено, що відповідно до списків № 1 та № 2, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22 серпня 1956 року, списків №1 та №2, затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26 січня 1991 року, та списків № 1 та №2, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003 року, посади пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу у розділі, яке стосується діяльності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод», не зазначені.

Щодо посилання позивача на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17, яким встановлено факт роботи позивача в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки за період з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року, відповідач зазначив, що це не свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 є виконання робіт, передбачених чинними на момент роботи Списками №1 № 2 та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця.

Втім, відповідач зазначив, що судами було встановлено, що посади, на яких працювала позивач в період з 18.04.1983 року по 21.10.2005 року не передбачені чинним на період роботи Списками №1 та №2 та право на призначення не підтверджено результатами атестації робочих місця, на яких працювала позивач у спірний період.

У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив, відповідно до якої наполягав на задоволенні позовних вимог.

Відповідач надав заперечення (вхід. № 12837/20 від 20.03.2020 року) та наполягав на відмові у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 17 березня 2020 року зупинено провадження у адміністративній справі №420/1209/20 до завершення обмежувальних протиепідемічних заходів.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання 24 червня 2020 року поновлено провадження у справі зі стадії, на якій воно було зупинено та відкладено розгляд справи на 13 липня 2020 року на 12 годину 00 хвилин.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого судового засідання 13 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 21 липня 2020 року о 09 годині 30 хвилин, на якому оголошено перерву на 22 липня 2020 року для підготовки сторін до судових дебатів.

Ухвалою від 21 липня 2020 року прийнято відмову представника позивача від частини позовних вимог та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Представник позивача на відкритому судовому засіданні, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Під час виступу судом з`ясовано, що представник позивача просить задовольнити позовні вимоги з дати звернення із заявою про призначення пенсії від 20 серпня 2018 року та зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, як то зазначено у заяві про призначення пенсії від 20 серпня 2018 року.

Відповідач на відкритому судовому заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд у справі встановив такі факти та обставини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (т.1,а.с.108-109).

Відповідно до записів у трудовій книжці БТ-1 №5807402, ОСОБА_2 з 18.04.1983 року прийнята на роботу пробовідбірника І розряду в центральну заводську лабораторію. З 09 жовтня 1984 року переведена лаборантом хімічного аналізу центральної заводської лабораторії. З записів у трудової книжки вбачається, що позивач на посаді лаборанта хімічного аналізу працювала до 21.10.2005 року та цією датою була звільнена із вказаної посади.

З матеріалів пенсійної справи вбачається, що позивач неодноразово подавала до пенсійного органу заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, втім, позивачу було відмовлено у призначенні такої пенсії.

Так, з матеріалів пенсійної справи вбачається, що згідно з протоколом 10312 від 18.02.2016 року, ОСОБА_2 має загальний стаж 27 років 11 місяців 8 днів (21.10.2005), не має право на пенсію (а.с. 124, т.1).

Такі відмови були предметом судового розгляду, однак у судовому порядку позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Так, зокрема ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.11.2014 року К/800/36942/14 касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, із зазначенням, що в листі ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» від 01 серпня 2013 року № 6234/1868 зазначено про неможливість надання пільгової довідки, оскільки посади, на яких працювала позивач, а саме «лаборант хімічного аналізу» та «пробовідбірник» не передбачені розділами, які стосуються нафтопереробки (основний вид діяльності, на якому спеціалізується підприємство). Робоче місце позивача не було атестовано (а.с. 144-145, т. 1).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15 липня 2015 року К/800/23218/15, касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення судів у справі № 523/11977/14-а залишено без задоволення, із зазначенням, що копії статутів, паспорта підприємства та сертифікату свідчать, що підприємство здійснює переробку нафти, газу, вугілля та сланцю, їх буріння, переробку, при цьому підприємство не займається хімічним виробництвом та згідно з листом від 17.11.2014 року ПАТ «Одеський НПЗ» повідомлено позивача про відсутність підстав для видачі уточнюючої довідки (а.с.150-151, т. 1).

Постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі № 523/5803/16-а касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року залишено без задоволення (а.с 39-40, т.2).

У постанові Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.09.2017 року по справі № 523/5803/16-а зазначено, що судовою колегією встановлено, що підставою для відмови у призначенні позивачу пільгової пенсії за віком по Списку № 2 стало не підтвердження записів у трудовій книжці щодо наявності спеціального трудового стажу роботи належними доказами для отримання пільгової пенсії. В свою чергу, із зібраних матеріалів у справі вбачається, що результатами атестації робочого місця позивача не встановлено пільг, що дають право на отримання спеціальної пенсії за відповідним списком (а.с. 222-223, т.1).

Суд встановив, що рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17 за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» задоволено позов позивача частково, та, зокрема встановлено факт роботи зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1,2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ»; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.

Це рішення набрало законної сили 19 лютого 2019 року на підставі постанови Одеського апеляційного суду (а.с.33-37, а.с. 37-40, т.1).

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 подала до пенсійного органу заяву встановленого зразка про призначення/перерахунок пенсії від 20.08.2018 року, в якій просила призначити їй пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 106, т.1).

Разом із цією заявою позивач подала заяву про перевірку періоду роботи з 18.09.1983 року по 01.06.1988 року на посаді пробовідбірника та перевірку особової картки П-2 на ПАТ «Одеський нафтопереробний завод».

Листом від 03.09.2018 року № 278/Я-5 Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі повідомило позивача, що зроблено запит до Головного управління відносно перевірки пільгового стажу за період з 18.04.1983 року по 21.10.2015 року на підприємстві ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» та після надходження відповіді управлінням буде вирішено питання при призначення (відмови у призначенні) пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с. 14, т.1 зворотній бік).

У свою чергу, матеріалами пенсійної справи підтверджено, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» не зміг забезпечити пенсійному органу проведення перевірки з незалежних від нього причин, так як фізичний доступ до майна і документів ПАТ «Одеський НПЗ» у керівництва та працівників підприємства відсутній, про що зазначено у листі від 12.10.2018 року № 426 (а.с. 117-118, т.1).

За результатами розгляду вказаної заяви, Суворовським об`єднаним УПФУ в м. Одесі рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 147 від 19 листопада 2018 року відмовлено позивачу у призначені пільгової пенсії, оскільки відсутні 8 років пільгового стажу (не надано довідку, яка уточнює особливий характер роботи та відсутні відомості про проведення атестації робочого місця пробовідбірника) (т.1, а.с.105).

Суд встановив, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» перебуває у стані банкрутства, що підтверджено інформацією з ЄДР (а.с. 23-24, т.2).

Також суд встановив, що рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17 не виконано, ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» не видані уточнюючі довідки про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; та про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.

Постановою заступника начальника відділу Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби міста Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом по справі № 523/14063/17 через невиконання боржником, на боржника накладено штраф та направлено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 44, т.1).

Судом досліджена пенсійна справа позивача та встановлено, що цим документам, які містяться в пенсійній справі була надана правова оцінка судами, яка викладена у судових рішеннях у справах К/800/36942/14, № 523/11977/14-а, № 523/5803/16-а.

Втім судами не були досліджені та оцінені документи, надані позивачем після ухвалення судових рішень по цим справам, а саме: рішенню Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17, яке набрало законної сили.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, обставини справи, що мають значення для розгляду та вирішення справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637.

Так, суд встановив, та як зазначив представник відповідача у відзиві на позовну заяву, що під час призначення пенсії відповідачем не враховано період роботи позивача з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки, оскільки обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 є виконання робіт, передбачених чинними на момент роботи Списками №1 та № 2 та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця.

Таким чином, відповідач зазначив, що враховуючи те, що судами не було встановлено що посади, на яких працювала позивач в період з 18.04.1983 року по 21.10.2005 року не передбачені чинними на період роботи Списками №1 та №2, окрім того право на призначення не підтверджено результатами атестації робочих місця, на яких працювала позивачка у спірний період, цей період роботи позивача не може бути віднесений до пільгового стажу за Списком № 2.

У свою чергу, відповідач зазначив, що посилання позивача на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17, яким встановлено факт роботи позивача в шкідливих умовах правці з хімічними речовинами 1-3 класу небезпеки за період з 18.04.1983 року по 21.10.2000 року, не свідчить про наявність у позивача права на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 є виконання робіт, передбачених чинними на момент роботи Списками №1 № 2 та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця.

Оцінюючи наведені докази у справі, суд виходить із такого.

Так, суд погоджується, що на підставі наявних у пенсійної справі документів, яким надана правова оцінка судами, викладеними у судових рішеннях у справах К/800/36942/14, № 523/11977/14-а, № 523/5803/16-а, робота на посаді лаборант хімічного аналізу відноситься до Списку №2 у розділі «Хімічне виробництво», до якого ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» за видами господарської діяльності не відносилося.

Втім на час ухвалення вказаних судових рішень, було відсутнє рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17, яке набрало законної сили, яким встановлено факт роботи позивача зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1,2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ»; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати позивачу уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.

У рішенні Суворовського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 року по справі № 523/14063/17 встановлені факти та обставини, що нафтопереробні заводи відносяться до Хімічної галузі промисловості, відповідно до постанови КМУ № 210 від 14.09.1991 року. Відповідно до Статут ПАТ «Одеський НПЗ» за 1993 рік завод займається виробництвом та реалізацією хімічних речовин, відповідно до дозволу № 366.13.30 від 11.04.2011 завод застосовує шкідливі небезпечні речовини 3 класу. Так, судом встановлено про те, що з моменту заснування основним видом діяльності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (яке перейменувалось), у тому числі в період роботи позивача з 1983 по 2005 року, є переробка нафти та виробництво продуктів нафтоперероблення. Основний перелік продукції заводу складає продукція нафтоперероблення, а хімічна, зокрема, сірка технічна, є похідною внаслідок нафтоперероблення.

За висновками Державної експертизи умов праці від 22.04.2004р. та від 12.05.2005р. атестація підприємством в основному виконана у відповідності з Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць № 41, заповнені карти умов праці і протоколи замірів, по матеріалам атестації (на момент проведення 1993-1994р.р.) і з врахуванням часу впливу шкідливих факторів на робочих місцях оператора технологічного устаткування установки АТ технологічний цех № 1 та інших працівників… відповідають вимогам списку № 1, № 2; за роботу в несприятливих умовах праці встановлені працівникам відповідні пільги та компенсації, рекомендовано підприємству виписку з наказу «За результатами атестації робочих місць» від 07.06.95р. № 198 внести в трудові книжки працівників.

У рішенні суд дійшов висновку, що необхідними умовами для пільгового стажу є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списках № 1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (надалі Наказ, Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період робот на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При визначенні права на пільгову пенсію за періоди роботи до 01.01.1992 застосовуються Списки № 1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173, а після 01.01.1992 - постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 № 10, постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 та від 16.01.2003 № 36.

Для визначення права на пенсію на пільгових умовах застосовується Наказ Міністерства праці і соціальної політики України від 18.11.2005 №383 щодо порядку застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад та показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно п. 3 цього Наказу, при визначенні права на пенсію на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинні на період роботи на відповідних посадах.

Згідно з п. 10 Наказу, для підтвердження стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та довідку уточнюючу пільговий характер роботи. Відповідно до наданих документів страховий стаж позивачки складає 35 років 2 місяці 3 дні. Пільговий стаж роботи визначити немає можливості, оскільки в пенсійній справі позивачки відсутні довідки підтверджуючі пільговий характер роботи та копії наказів про проведення атестації робочих місць.

Таким чином, суд встановив, що на підставі поданих до Суворовського районного суду первинних документів суворої звітності ПАТ «Одеський НПЗ» з Державного архіву Одеської області, рішенням Суворовської районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17 визнано встановлений факт роботи позивача зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1,2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ», а також встановлено, що основним видом діяльності ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» (яке перейменувалось), у тому числі в період роботи позивача з 1983 по 2005 року, є переробка нафти та виробництво продуктів нафтоперероблення. Основний перелік продукції заводу складає продукція нафтоперероблення, а хімічна, зокрема, сірка технічна, є похідною внаслідок нафтоперероблення.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч. 5 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Втім відповідачем не надано нових доказів у справі, якими могли бути спростовані обставини встановлені рішенням Суворовської районного суду м. Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17 на підставі поданих до суду первинних документів суворої звітності ПАТ «Одеський НПЗ» з Державного архіву Одеської області.

Додатково суд вважає необхідним зазначити, що відповідно до Списків № 1 та № 2 затверджених постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 року, до Списку № 2 відноситься: (мовою оригіналу) « 2110А030-1754в Работники лабораторий цехов и производств, непосредственно занятые в производствах, перечисленных в Списке N 1 (за исключением занятых выполнением графического анализа)», тобто робиться акцент на виробництва, а не виключно на хімічне виробництво.

Також суд враховує, що не оспорюється факт роботи позивача на посаді лаборанта хімічного аналізу.

Стосовно посилання відповідача, що цим рішенням встановлений факт роботи зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1,2 та 3 класу небезпеки, проте обов`язковою умовою для зарахування періоду роботи до спеціального стажу відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058 є виконання робіт, передбачених чинними на момент роботи Списками №1 № 2 та за умов підтвердження умов праці результатами атестації робочого місця, суд зазначає таке.

Суд встановив, що рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 11 травня 2018 року по справі № 523/14063/17 зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посадах пробовідбірника ЦЗЛ (ВТК) за період до 21.08.1992 року, коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці; зобов`язано ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» надати уточнюючу довідку про характер виконуваної роботи на посаді лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) за період з 18.04.1983 року по 21.08.1992 року (коли не потребується атестація робочих місць за умовами праці) та за період з 21.08.1992 року по 21.10.2005 року на підставі результатів проведених атестацій робочих місць за умовами праці, внесених в колективні договори за цей період.

Втім такі довідки позивачу не надані, рішення суду ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» не виконало, позивач не змозі отримати довідки навіть у примусовому порядку. Суд встановив, що ПАТ «Одеський нафтопереробний завод» знаходиться в процедурі банкрутства.

Таким чином, позивач не може надати уточнюючі довідки по незалежним від нього причинам, що не може бути надмірним тягарем для позивача у набутті передбаченого законом відповідного права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Таким чином, враховуючи те, що у зв`язку з неможливістю надати довідку про підтвердження пільгового стажу роботи, позивач звернулась до суду з позовом та рішенням суду встановлено факт роботи ОСОБА_3 зі шкідливими та важкими умовами праці з шкідливими речовинами 1,2 та 3 класу небезпеки в період з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ», суд вважає, що позивачем підтверджено період роботи з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ».

Тому такі посилання відповідача відхиляються судом.

Щодо відсутності атестації робочого місця позивача, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383, результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно із Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення для проведення атестації робочих місць, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

19.02.2020 Велика Палата Верховного Суду розглянула справу № 520/15025/16, в якій ключовим питанням були наслідки відсутності атестації робочого місця в контексті права на пенсію за віком на пільгових умовах.

Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку, викладеного Верховним Судом, зокрема, у постановах від 10.09.2013, 25.11.2014, 17.03.2015 у справах № 21-183а13, № 21-519а14, № 21-585а14 та зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Таким чином, враховуючи правові висновки Верховного Суду з подібних правовідносин та змісту застосування вказаних норм права, суд доходить висновку, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії позивача на пільгових умовах з підстав відсутності атестації робочих місць. Тим більш суд враховує, що атестація робочих місць запроваджена з 22.08.1992 року.

Враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд вважає, що не надання позивачем доказів проведення атестації займаного ним у спірний період робочого місця не є підставою для відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи до пільгового стажу роботи за наявності документів, які підтверджують цей стаж.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу період роботи з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ».

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача про визнання бездіяльності відповідача щодо не призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2 на підставі встановленого юридичного факту роботи в шкідливих умовах праці судовим рішенням у справі № 523/14063/17 є обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №147 від 19.11.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 , оскільки саме прийняттям цього рішення обумовлена бездіяльність у не призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах.

Щодо позовних вимог про зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 та № 2 відповідно до вимог ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати отримання права на пенсію, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлені умови призначення пенсій за віком.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV).

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону № 1058-IV, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з абзацом першим пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Суд встановив, що загальний страховий стаж позивача складає 27 років 11 місяців 8 днів, що підтверджено розрахунком стажу (а.с. 124, т.1 зворотній бік).

Також судом встановлено, що позивачем підтверджено період роботи з 18.04.1983 року до 21.10.2005 року на посадах пробовідбірника та лаборанта хімічного аналізу ЦЗЛ (ВТК) ПАТ «Одеський НПЗ».

Також з огляду на те, що необхідний пільговий стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивач має за Списком № 2 період роботи на посаді лаборант хімічного аналізу з 09 жовтня 1984 року по 21.10.2005 року, то позивач має право на призначення пенсії за віком за Списком № 2.

У 2018 році позивачу виповнилося 57 років.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

З огляду на те, що з новими доказами позивач звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії від 20 серпня 2018 року, у задоволенні якої позивачу відмовлено, суд вважає, що датою призначення пенсії має бути дата звернення із заявою від 20 серпня 2018 року.

Враховуючи протиправність рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №147 від 19.11.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_2 , суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_2 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників , зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення відповідно до заяви про призначення пенсії № 4668 від 20 серпня 2018 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій та рішення, а тому позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору та відсутні докази понесення інших судових витрат, жодні витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі №147 від 19.11.2018 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_4 І.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: 65012, м Одеса, вул. Канатна, 83) призначити ОСОБА_2 (ІН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість, в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах з дати звернення відповідно до заяви про призначення пенсії № 4668 від 20 серпня 2018 року.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу VІ Прикінцевих положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 31» липня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.