Справа № 620/3314/18
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3314/18 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Файдюка В.В., Черпіцької Л.Т.,

за участю секретаря: Вовк І.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про: визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 77% до 70% при обчисленні основного розміру пенсії, неврахування розміру додаткового грошового забезпечення під час перерахунку пенсії та відтермінування виплат пенсії у 2018 та у 2019 роках у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб; зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 новий перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018, у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у розмірі 77% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу 9455,74 грн., окладу за військове звання 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років 5467,87 грн., із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою, у повному обсязі, щомісячно, без відтермінування виплат та без обмеження максимальним розміром; зобов`язання ГУ ПФУ в Чернігівській області компенсувати ОСОБА_1 різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з січня 2018 по серпень 2018 року у сумі 243733,32 грн.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 77% до 70% при здійсненні перерахунку розміру пенсії.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року, у відповідності до вимог Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, у розмірі 77% грошового забезпечення, виходячи з розміру посадового окладу 9455,74 грн., окладу за військове звання 1480,00 грн., процентної надбавки за вислугу років 5467,87 грн., без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій скаржник просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.07.2019 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволено, провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року зупинено до набрання законної сили судовим рішенням Верховного Суду у справі № 240/6263/18.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.07.2020 року поновлено провадження у справі.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 24.03.2005 призначено пенсію за вислугу років, у відповідності до статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, у розмірі 77 % грошового забезпечення, яку виплачує ГУ ПФУ в Чернігівській області, та у подальшому перераховано пенсію позивачу у розмірі 77% грошового забезпечення, з урахуванням: посадового окладу; окладу за військовим званням; процентної надбавки за вислугу років (40%); надбавки за службу в умовах режимних обмежень (20%); надбавки за безпосереднє виконання спеціальних завдань (48%); надбавки за оперативно-розшукову чи контррозвідувальну діяльність (50%); надбавки за виконання особливо-важливих завдань (59%); доплати за роботу з агентурою на конфіденційній основі (20%); премії (10%).

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб та на підставі довідки Управління Служби безпеки України в Чернігівській області від 10.04.2018 № 9/437 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, виданої на ім`я ОСОБА_1 , ГУ ПФУ в Чернігівській області 12.04.2018 проведено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 з урахуванням 70% грошового забезпечення та максимального розміру пенсії 13730,00 грн.

Відповідно до вказаної довідки розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними на 01.03.2018, за посадою заступник начальника УВКР СБУ по ДПСУ (з дислокацією в м. Києві) становить 16403,61 грн., з них: посадовий оклад 9455,74 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням (полковник) 1480,00 грн. та надбавка за вислугу років (50%) 5467,87 грн.

У подальшому відповідачем проведено перерахунок пенсії позивача з 01.07.2018 з урахуванням 70% грошового забезпечення.

01.10.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Чернігівській області із заявою від 28.09.2018 про перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 у розмірі 77% грошового забезпечення із включенням до перерахунку усіх надбавок і доплат, встановлених при виході на пенсію, загальною сумою без відтермінування виплат і без обмеження максимальним розміром. Також просив компенсувати різницю між перерахованою таким чином пенсією та вже проведеними виплатами з січня 2018 року по серпень 2018 року у сумі 243733,32 грн.

Листом від 03.10.2018 року № 4204/03/Л-12 ГУ ПФУ в Чернігівській області повідомлено позивача, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 у розмірі 70% грошового забезпечення, з урахуванням Закону України від 27.03.2014 № 1166-VII Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні. Одночасно повідомлено, що пенсія позивачу виплачувалась з 24.03.2005 по 31.12.2017 у розмірі 77% грошового забезпечення, а виплату перерахованої пенсії буде проведено у відповідності до вищевказаної постанови: з 01.01.2018 у розмірі 50%, з 01.01.2019 у розмірі 75% та з 01.01.2020 у розмірі 100% суми підвищення пенсії. При цьому у листі зазначено, що відсутні підстави для включення до складу грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії додаткових видів грошового забезпечення, оскільки, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб, перерахунок пенсій провадиться з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби, що визначені станом на 01.03.2018 року.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, а свої права порушеними, позивач звернулась до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон № 2262-ХІІ), «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-XII), «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27.03.2014 № 1166-VII (далі - Закон № 1166-VII), «Про Кабінет Міністрів України» від 27.02.2014 № 794-VII (далі - Закон №794-VII), «Про центральні органи виконавчої влади» від 17.03.2011 № 3166-VI (далі - Закон № 3166-VI), Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок № 45), постановою КМУ від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Постанова № 103), Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі - Положення № 280), Положенням про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 (далі - Положення № 28-2).

Згідно з ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У ч. 3 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС (далі - державні органи).

Головні управління Пенсійного фонду України у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки за формою згідно з додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії (п. 2 Порядку № 45).

Відповідно до п.п. 3, 5, 6 Порядку № 45 на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням. Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена.

24.02.2018 року набула чинності Постанова № 103, якою було внесено зміни, зокрема до п. 1 Порядку № 45, який викладено у новій редакції, а саме: «Пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України».

Пунктом 1 Постанови № 103 вирішено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Постановою № 103 було чітко визначено порядок та особливості здійснення перерахунку пенсії особам відповідно до статті 63 Закону, які мають право на пенсію відповідно до цього Закону.

Зазначена Постанова № 103 була прийнята КМУ. Організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України визначає Закон України Закон № 794-VII.

За змістом ст.ст. 49, 52 Закону № 794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України.

Зупинення дії акта Кабінету Міністрів України Президентом України на підставі пункту 15 частини першої статті 106 Конституції України має наслідком зупинення вчинення будь-якими органами, особами дій, спрямованих на виконання зупиненого акта Кабінету Міністрів України, здійснення повноважень, визначених цим актом.

Винесення Конституційним Судом України ухвали про відмову у відкритті провадження у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України акта Кабінету Міністрів України, ухвали про припинення конституційного провадження у справі або визнання акта Кабінету Міністрів України таким, що відповідає Конституції України, відновлює дію цього акта.

Акт Кабінету Міністрів України може бути оскаржений до суду в порядку та у випадках, установлених законом.

Постанови Кабінету Міністрів України, крім постанов, що містять інформацію з обмеженим доступом, набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Організацію, повноваження та порядок діяльності центральних органів виконавчої влади України визначає Закон № 3166-VI.

У розумінні частини першої статті 1 Закону № 3166-VI систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади. Система центральних органів виконавчої влади є складовою системи органів виконавчої влади, вищим органом якої є Кабінет Міністрів України.

Міністерства, інші центральні органи виконавчої влади у своїй діяльності керуються Конституцією України, цим та іншими законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України. Положення про міністерства, інші центральні органи виконавчої влади затверджує Кабінет Міністрів України (ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону № 3166-VI).

У частинах першій, третій статті 21 Закону № 3166-VI закріплено, що територіальні органи центрального органу виконавчої влади утворюються як юридичні особи публічного права в межах граничної чисельності державних службовців та працівників центрального органу виконавчої влади і коштів, передбачених на його утримання, ліквідовуються, реорганізовуються за поданням міністра, який спрямовує та координує діяльність центрального органу виконавчої влади, Кабінетом Міністрів України.

Територіальні органи центрального органу виконавчої влади діють на підставі положень, що затверджуються керівником центрального органу виконавчої влади.

Типове положення про територіальні органи центрального органу виконавчої влади затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 1, 2 Положення № 280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Пунктом 7 Положення № 280 передбачено, що Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Пунктом 2 Положення № 28-2 встановлено, що головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що органи ПФУ не наділені повноваженнями самостійно визначати розмір та складові грошового забезпечення, з яких здійснюється розрахунок пенсії особи, а здійснюють її обчислення виходячи з даних, зазначених у відповідній довідці органу, в якому працювала особа.

При цьому, предметом спору в цій справі є правильність перерахунку пенсії відповідачем - ГУ ПФУ в Чернігівській області, а не правильність складання довідки та/або дії (бездіяльність) щодо неподання до органу ПФУ нової довідки.

Разом з тим, колегія суддів враховує, що рішенням суду у справі № 826/3858/19, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано нечинними пункти 1, 2 Постанови № 103, але до цього часу, тобто зокрема на момент виникнення спірних правовідносин у цій справі та звернення позивача до суду з позовом у цій справі, вказані норми діяли та підлягали застосуванню суб`єктами владних повноважень.

Аналогічні висновки та правовий підхід застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 240/6263/18 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при вирішенні цієї справи.

Доводи апелянта про те, що при перерахунку його пенсії підлягали врахуванню додаткові доплати та надбавки, що судом першої інстанції було порушено порядок прийняття доказів, неправомірно прийнято до уваги довідку, що в інших справах аналогічні позовні вимоги, заявлені з тотожних підстав, були задоволені судами, що постанова КМУ № 103 не може бути підставою для неврахування додаткових видів грошового забезпечення, колегія суддів приймає до уваги, але вважає їх такими, що не спростовують правильності висновків суду першої інстанції з огляду на вищезазначене.

Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що судом повно і правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог ст. 242 КАС України.

Жодного спростування даної мотивації суду першої інстанції позивачем в апеляційній скарзі не наведено.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2018 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Черпіцька Л.Т.

Суддя Файдюк В.В.

Повний текст постанови виготовлено 30 липня 2020 року.