Справа № 320/2720/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року № 320/2720/20

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Терлецької О.О.,

при секретарі судового засідання Спасібко Ю.М.,

за участю:

представника позивача - Пивоварова Р.В.,

представника відповідача-1 - не з`явився,

представника відповідача-2 - Білан І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЕЛТЕНС ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, Головного Управління Державної податкової служби України у Київській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Гелтенс ЛТД» (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області (далі - відповідач-1) та Головного управління Державної податкової служби у Київській області (далі - відповідач-2), - про визнання протиправними та скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 25.03.2020 було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Зміст позову складають наступні вимоги:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформлене протоколом від 30.09.2019 №20 в частині включення позивача до реєстру ризикових;

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020 щодо відповідності позивача таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області виключити позивача з переліку (реєстру) підприємств, які відповідають критеріям ризиковості платників податків.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Подав до суду відповідь на відзив від 5.05.2020. В обґрунтування позовних вимог вказав на те, що оскаржувані рішення відповідачів є необґрунтованими, порушують права позивача як добросовісного платника податків та спричиняють шкоду діловій репутації у відносинах з контрагентами позивача. Позивач також вказав, що безпідставне та протиправне включення його до переліку ризикових платників податків, призвело до зупинення реєстрації його податкових накладних та незаконного і непропорційного втручання контролюючого органу в його право на підприємницьку діяльність, гарантоване ст. 42 Конституції України.

Порушення права позивач вбачає у порушенні нормальної господарської діяльності, безпідставному покладенні на позивача додаткових вимог щодо надання документів, що підтверджують законність його діяльності, порівняно з іншими платниками податку. Позивач вказав, що реєстрацію податкової накладної № 2 від 31.01.2020, яка була направлена позивачем для реєстрації в ЄРПН 12.02.2020, було зупинено саме на підставі віднесення позивача до переліку ризикових платників податків, - тому, рішення комісії № 17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020 про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку є такими, що грубо порушують права позивача.

Відповідач -1 в судове засідання не з`явився, про причини нез`явлення суд не повідомив. Подав до суду поштою відзив на позову заяву від 22.04.2020, з якого слідує, що відповідач-1 заперечує проти задоволення позову в повному обсязі. В обґрунтування свого відзиву вказав на належність йому повноважень збирати податкову інформацію та користуватись нею при винесенні рішень щодо реєстрації податкових накладних та на відповідну практику Верховного Суду, яка підтверджує такі повноваження.

Представник відповідача-2 в судовому засіданні проти позову заперечив в повному обсязі, подав до суду відзив на позовну заяву від 17.04.2020. В обґрунтування своїх заперечень представник відповідача-2 пояснив, що оскаржувані позивачем рішення відповідачем рішення не можуть породжувати для позивача ніяких правових наслідків, оскільки були прийняті з метою і в порядку офіційного збору відомостей щодо позивача як платника податків.

Дослідивши обставини справи та заслухавши пояснення сторін, судом було встановлено наступне.

05.02.2020 позивачем шляхом ознайомлення в Електронному кабінеті платника податків було отримано рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 17385 від 05.02.2020 про включення ТОВ "ГЕЛТЕНС ЛТД" до переліку ризикових платників податків та про зупинення реєстрації податкових накладних позивача.

В Рішенні комісії відповідача-2 №17385 від 05.02.2020 про включення позивача до переліку ризикових платників податків вказано, що позивач відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі п.6 Критеріїв ризиковості платника податку (Додаток 1 до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11 грудня 2019 р. № 1165, далі - Порядок) (далі - Критерії ризиковості).

Не погоджуючись з таким рішенням позивач через електронний кабінет платника податку подав контролюючому органу повідомлення про подання інформації та копій документів щодо невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку №2 від 22.02.2020. До повідомлення було додано всі документи, які підтверджують реальність та законність господарських операцій Позивача, підтвердження наявності у нього складів та найманих працівників, копії договорів, укладених з контрагентами, та документи, що підтверджують їх виконання.

У відзиві на позовну заяву та судовому засіданні відповідач-2 не спростував жодними доказами, та не подав ніяких пояснень, що подані позивачем документи були неналежними чи неповними для з`ясування обставин винесення оскаржуваного рішення №17385 від 05.02.2020.

Незважаючи на те, що позивачем було надано документи, визначені п.6 порядку, відповідачем-2 було надіслано рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку №27775 від 03.03.2020.

Про рішення відповідача-1, оформлене протоколом від 30.10.2019, позивач дізнався з відповіді на адвокатський запит, наданої ГУ ДПС у Запорізькій області вих. №7314/10/08-01-06-03-17 від 06.02.2020. Разом із цією відповіддю відповідачем-1 було надано витяг з протоколу №20 від 03.09.2019, яким було оформлене рішення відповідача-1 про включення позивача до реєстру ризикових.

У відповіді на зазначений вище адвокатський запит відповідач-1 зазначає, що вказане рішення було винесене 30.09.2019. У цей період рішення про віднесення до ризикових платників податків здійснювалось на підставі Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених листом ДФС України та погоджених листом Мінфіну України від 06.08.2019 № 26010-06-5/20111.

У відзиві на позовну заяву та відповідач-1 ніяким чином не спростував доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо протиправності застосування зазначених листів від 06.08.2019 як правової підстави для винесення оскаржуваного рішення з огляду на рішення судів України, які набрали законної сили.

Так, у постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18 Верховний Суд зазначив, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст.117 Конституції, а отже, не є джерелом права відповідно до ст.7 Кодексу адміністративного судочинства України. Акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій, мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак, підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Лист ДФС, погоджений Мінфіном України, не є нормативно-правовим актом, прийнятим в установленому чинним законодавством порядку, а тому рішення, прийняті на підставі такого документа не є законними. Аналогічні позиції Верховним Судом висловлено також в постановах у наступних справах: №540/2602/18 від 23.08.2019, №815/2791/18 від 21.05.2019, №320/6312/18 від 30.07.2019, №520/10372/18 від 02.10.2019.

Також суд звертає увагу, що правомірність використання податкової інформації контролюючими органами як такої, в тому числі і відповідачем-1 в даній справі, відповідно до заявленого предмету позову, позивачем не спростовується. Натомість предметом спору, є використання та застосування цієї інформації, як правової підстави для винесення рішень, з порушенням вимог ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства. Тому суд не бере до уваги пояснення відповідача-1, викладені у його відзиві від 22.04.2020, щодо того, що відповідач-1 мав повноваження при вирішенні питання щодо реєстрації податкової накладної позивача, поданої в електронній формі, користуватись податковою інформацією, як і практику Верховного Суду щодо таких повноважень.

В той же час відзив відповідача-1 не містить ніяких спростувань доводів позивача, що зміст наявної у відповідача-1 податкової інформації, на підставі якої було винесене оскаржуване рішення від 30.09.2019 №20 в зрозумілій для позивача, як платника податку, формі та в належні терміни була донесена до позивача. Відтак відповідач-1, в супереч принципу правової визначеності як складової верховенства права, позбавив позивача можливості подати належні документи оформити реєстрації податкової накладної як добросовісний платник податків. З огляду на вимоги п.5 та п.9 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, не донесення відповідачем своєчасно повного та зрозумілого для позивача змісту податкової інформації як до платника податку - не є добросовісною діяльністю та ефективною діяльністю відповідача, оскільки не направлено на створення умов для добросовісного та добровільного виконання вимог податкового законодавства платником податку.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про порушення відповідачем-1 при винесенні оскаржуваного рішення від 30.09.2019 №20 обов`язку, визначеного п.21.1.3 ст.21 Податкового кодексу України, - забезпечувати ефективну роботу та виконання завдань контролюючих органів відповідно до їх повноважень.

Оскаржувані рішення №17385 від 5.02.2020 та №27775 від 03.03.2020, винесені комісією Головного управління ДПС у Київській області, з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та про включення ТОВ "ГЕЛТЕНС ЛТД" до переліку ризикових платників податків відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі - Порядок) та не містить належної мотивації підстав та причин віднесення Позивача до ризикових платників податків.

Наведені вище рішення комісії регіонального рівня є актами індивідуальної дії, тобто актами правозастосування, що спричиняють певні правові наслідки для конкретно визначеного суб`єкта права, в даному випадку - для Позивача.

Загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18.

З огляду на зазначене правозастосування судами України та вимоги п.3 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, - рішення комісії № 17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020 не містять належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п.8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Суд також погоджується з доводами позивача, які ніяким чином не були спростовані в судовому засідання представником відповідача-2, про те, що сама форма оскаржуваного рішення передбачає належну мотивацію для прийняття рішення щодо віднесення платника податку до переліку ризикових, що було проігноровано відповідачем-2.

Так Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, окрім Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Критеріїв ризиковості платника податку, офіційно затверджено також і бланк рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку (Додаток 4 Порядку). Структура мотивувальної частини бланку рішення містить вступну частину і два структурних блоки, в кожному з яких наводиться по два місця для проставлення позначки «X», при цьому в кожному блоці обов`язковим є проставлення контролюючим органом саме однієї позначки «X». Кожен структурний блок відіграє роль елемента мотивувальної частини, які в сукупності і при коректному проставленні контролюючим органом позначок «X» в належних місцях дає суб`єкту, щодо якого приймається рішення, зрозуміти (хоча б мінімально) мотивацію прийняття цього рішення. Вступна частина, перший блок і другий блок разом повинні читатися як єдине логічно структуроване речення.

Натомість мотивувальна частина оскаржуваного рішення відповідача-2 від 05.02.2020 містить наступний вступний текст: «Комісією регіонального рівня відповідно до пункту 6 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165».

Перший блок рядків після вступної частини зазначеного рішення містить наступні два елементи, з яких обов`язково необхідно обрати один варіант для проставлення позначки «X»: «у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності» або «з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів від _________2019 р. №_______.»

Другий блок рядків після вступної частини зазначеного рішення містить наступні два елементи, з яких контролюючий орган має обрати один варіант для проставлення позначки «X»: «відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку. Підстава (зазначається відповідний пункт критеріїв ризиковості платника податку та у разі відповідності п.8 критеріїв ризиковості платника податку розшифровується, яка саме податкова інформація)» та «невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку».

При заповненні другого блоку мотивувальної частини рішення у разі обрання контролюючим органом першого варіанту (відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку), у відведеному місці слід зазначити також відповідний пункт Критеріїв ризиковості, а у разі відповідності п.8 критеріїв, необхідно розшифрувати, яка саме податкова інформація стала підставою для віднесення платника податку до переліку ризикових.

Відповідач-2 доводи позивача, викладені в позовній заяві щодо порушення структури заповнення бланку оскаржуваного рішення від 05.02.2020 №17385, не спростував і ніяким чином не пояснив невиконання вимог такої структури іншими чинними нормами українського законодавства.

Так, перший блок мотивувальної частини рішення контролюючим органом проігноровано взагалі (відсутні позначки «X» в місцях, де вони мають бути відповідно до офіційного бланку рішення). В другому блоці податковий орган обрав перший варіант, тобто відзначив позначкою «X» прийняття рішення про відповідність позивача критеріям ризиковості платника податку. Однак, всупереч вимогам, описаним на самому бланку рішення, при обранні п.8 критеріїв ризиковості, як підстави для віднесення позивача до переліку ризикових, податковим органом не зазначено, - яка саме податкова інформація стала підставою для віднесення позивача до переліку ризикових.

Рішення комісії №17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020 щодо позивача податковим органом заповнено передбаченим на офіційному бланку вимогам. Це призвело до правової невизначеності для позивача щодо причин його віднесення до ризикових платників податків, та змісту дій, які необхідно вжити для спростування такого рішення. Це також свідчить про невмотивованість, необґрунтованість та безпідставність винесеного рішення.

Суд також звертає увагу, що у зазначених оскаржуваних рішеннях відсутнє посилання на наявність конкретної податкової інформації, отриманої контролюючим органом у процесі поточної діяльності, чи будь-яких її реквізитів, що, відповідно, унеможливлює доведення відповідачем-2 її використання при винесенні оскаржуваних рішень взагалі і нівелює її як належну правову підставу для прийняття оскаржуваних рішень №17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020.

В оскаржуваних рішеннях комісії № 17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020 також не міститься посилань на дослідження обставин справи та доказів, зібраних податковим органом, що вказує на порушення відповідачем-2 вимог пунктів 1, 3, 5 та 9 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За таких умов, суд погоджується з доводами позивача, що вищезазначене порушення відповідачем-2 структури заповнення бланку оскаржуваного рішення від 05.02.2020 №17385 призвело до відсутності його належної, тобто передбаченої законодавством, обґрунтованості і вмотивованості, і, як наслідок, - спричинило його безпідставність і протиправність. Рішення відповідача-2 №17385 від 05.02.2020 та №27775 від 03.03.2020 є протиправними як акти індивідуальної дії у зв`язку з порушеннями як змісту, так і форми.

При цьому суд відхиляє пояснення представника відповідача-2 в судовому засіданні, що відповідно до практики Верховного Суду оскаржувані позивачем рішення відповідачем рішення не можуть породжувати для позивача ніяких правових наслідків, оскільки були прийняті з метою і в порядку офіційного збору відомостей щодо позивача як платника податків, оскільки предметом позову є не збирання відомостей податкової інформації, а порушення використання та застосування цієї інформації, як правової підстави для винесення рішень, які є індивідуальними актами відносно особи позивача як платника податків.

Зважаючи на вищезазначене, а також на те, що заявлені позовні вимоги не суперечать чинному законодавству та направлені на захист порушених прав позивача, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір, отже такі понесені витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Запорізькій області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, оформлене протоколом від 30.09.2019 №20 в частині включення Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛТЕНС ЛТД» до реєстру ризикових.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Київській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 17385 від 05.02.2020 та № 27775 від 03.03.2020 щодо відповідності Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛТЕНС ЛТД» таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податків.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) виключити Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛТЕНС ЛТД» (, юридична адреса: 08132, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 28) з переліку (реєстру) підприємств, які відповідають Критеріям ризиковості платників податків.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛТЕНС ЛТД» (, юридична адреса: 08132, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 28) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (069107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, 166, ) судові витрати у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛТЕНС ЛТД» (, юридична адреса: 08132, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Святошинська, буд. 28) за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) судові витрати у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 30 липня 2020 р.