Справа № 160/3916/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року Справа № 160/3916/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши у письмовому провадженні в порядку загального позовного провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування та за зустрічним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування наказу в частині,
10.04.2020 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій просить:
- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: АДРЕСА_1 1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до повного усунення порушень;
- встановити у судовому рішенні спосіб і порядок його виконання шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію об`єкта, а саме: будівлі за адресою: АДРЕСА_1 1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до повного усунення порушень.
Позивач в обґрунтування позовних вимог в адміністративному позові зазначив наступне. При проведенні планової перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено ряд порушень вимог законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки. Виявлені в ході перевірки порушення зафіксовані в акті перевірки від 10.03.2020 р. №451 та створюють загрозу для життя та/або здоров`я людей і на момент звернення до суду не усунені відповідачем. Зауважень до проведеного заходу та складеного акту з боку відповідача не було. За виявлених порушень, будівля, приміщення та територія за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Макарова, буд. АДРЕСА_1 1, не можуть експлуатуватись до повного усунення порушень.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 року відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/3916/20 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12.06.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність позовних вимог, з огляду на те, що у відповідності до наказу від 02.03.2020 року №25 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області було прийнято рішення провести планові перевірки додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту відповідно до списку об`єктів. Під порядковим номером 83 у зазначеному списку значиться ФОП ОСОБА_1 , місце розташування АДРЕСА_3 зі ступенем ризику - середній. З повним текстом копії наказу відповідач ознайомився 29.04.2020 року після отримання адміністративного позову від позивача, до якого додавалася копія наказу. З метою реалізації зазначеного наказу позивачем було складено посвідчення від 02.03.2020 року №565, в якому зазначено період проведення планової перевірки з 03.03.2020 по 10.03.2020 року. З повним текстом посвідчення відповідач також ознайомлений лише з отриманням позову. До адміністративного позову позивачем були додані копія акту, наказу, посвідчення від 02.03.2020 року №565 та копія повідомлення з квитанцією про відправку поштового відправлення на адресу відповідача. З повідомлення вбачається, що позивач направив його 21.02.2020 року, тобто після прийняття рішення (оскаржуваного наказу від 02.03.2020 року №25) про проведення планової перевірки, що фактично є порушенням процедури здійснення перевірки. Крім того, за інформацією офіційного сайту Укрпошти відповідач отримав зазначене повідомлення 20.03.2020 року, тобто після складання відповідачем акту від 10.03.2020 року, що фактично є порушенням процедури здійснення перевірки та порушенням ч. 4 ст. 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Відповідач вважає, що фактично перевірка не проводилась позивачем, а акт було підписано у приміщенні позивача, куди запрошено відповідача. Окрім того, не може бути залишеним без уваги той факт, що приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , передано відповідачем в оренду ФОП ОСОБА_2 у відповідності до договору оренди нерухомого майна від 01.06.2018 №4/06-2018. Зазначена будівля і на теперішній час знаходиться в оренді. Однак, в ході перевірки зазначений факт встановлено не було. Станом на 10.06.2020 року на об`єкті, розташований за адресою: м. Дніпро вул. Макарова, 18б/1 відсутні порушення вимог законодавства з питань пожежної та техногенної, цивільного захисту, що підтверджується експертною оцінкою протипожежного стану, наданої ПП «АЯКС».
12.06.2020 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із зустрічним позовом до Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, в якому просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року прийнято зустрічний позов до спільного розгляду з первісним позовом у справі №160/3916/20; вимоги за зустрічним позовом об`єднане в одне провадження з первісним позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2020 року призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 07.07.2020 року.
30.06.2020 року від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що Головним управлінням дотримано вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час здійснення перевірки ФОП ОСОБА_1 , яка тривала 10.03.2020 р. Щодо переконань відповідача стосовно порушення процедури здійснення перевірки позивачем за первісним позовом зазначено, що Законом не передбачено обов`язковість видання наказу перед відправленням повідомлення на перевірку, адже інформація про перевірку міститься в Річному плані здійснення заходів державного нагляду (контролю), який оприлюднюється на офіційному веб-сайті Державної служби України з надзвичайних ситуацій. Також зазначив, що акт стосовно неможливості здійснення заходу державного нагляду (контролю) не складався, тобто з боку ФОП Сеідов не було створено перешкод для здійснення планової перевірки. Зауважень або заперечень щодо проведеного планового заходу та складеного акту перевірки з боку ФОП Сеідов не надходили. Щодо посилань відповідача на договір оренди з ФОП ОСОБА_2 , позивачем зауважено, що згідно п. 3. ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання. Порушення зазначенні в акті перевірки від 10.03.2020 № 451 свідчать про те, що відповідачем не було забезпечено безпеку об`єкту на належному рівні шляхом забезпечення системами запобігання, у тому числі організаційно-технічними заходами. Крім того, 23.07.2018 сталась пожежа на території кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_2 , орендар - ПП ОСОБА_2 . Відповідно до договору оренди від 01.06.2018 №1/06-2018 дану угоду про оренду приміщень загальною площею 250 кв.м. укладено між ФОП Сеідовим та ПП ОСОБА_2 . Також, 03.01.2020 відповідно договору оренди №01-01/20 ФОП Сеідов надав в оренду приміщення площею 250 кв.м. ФОП Фокину P ОСОБА_3 . А ще раніше, за тією ж адресою, відповідно договору оренди від 01.04.2009 №1 ФОП Сеідов надавав в оренду нежиле приміщення площею 682,1 кв.м. Тобто, за висновком позивача, відповідач свідомо вводить в оману суд та штучно намагається уникнути відповідальності, передбаченої законодавством, за не виконання вимог пожежної та техногенної безпеки. Щодо віднесення до ступеня ризику, позивачем зауважено, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 05.09.2018 №715 «Про затвердження критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність здійснення планових заходів державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки Державною службою з надзвичайних ситуацій». Відповідно до відомостей щодо віднесення суб`єкта господарювання до високого, середнього або незначного ступеня ризику, затверджених 10.03.2020, встановлено, що суб`єкт господарювання ФОП Сеідов, розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Макарова, 18/б-1, відноситься до високого ступеня ризику. Враховуючи, що обставини, які стали підставою для звернення до суду із даним позовом, не перестали існувати, підстави для не задоволення позовних вимог відсутні.
30.06.2020 року від Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в обґрунтування якого надані пояснення, аналогічні доводам, викладеним у відповіді на відзив на первісну позовну заяву. Відповідач за зустрічним позовом просив відмовити у задоволенні зустрічного позову з підстав недоведеності та необґрунтованості.
24.07.2020 року від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 надійшло заперечення на відповідь на відзив, в якому відповідач за первісним позовом зазначає, що відповідь на відзив Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є безпідставною, а факти, викладені у ній, такими, що не заслуговують на увагу. Основною діяльністю ФОП ОСОБА_1 огли є надання в оренду нерухомого майна. На думку відповідача, позивач неправильно ототожнює поняття власника майна та власника суб`єкта господарювання. У спірному випадку, приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на час перевірки знаходилось у користуванні ФОП ОСОБА_2 , як окремого суб`єкта господарювання, на підставі договору оренди нерухомого майна від 01.06.2018 р. №4/06-2018. Також у своїй відповіді позивач посилається на постанову КМУ від 05.09.2018 №715 щодо оцінки ступеня ризику об`єкта, розташованого за адресою: Дніпропетровська АДРЕСА_2 , однак, жодного розрахунку не надав. Відповідач вважає, що позивачем не спростовано жодного доказу, наданого відповідачем в обґрунтування своїх заперечень. З урахуванням викладеного, просить відмовити у задоволенні позову.
Представник Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. 07.07.2020 року надав клопотання, у якому просить розгляд справи перенести на іншу дату у зв`язку із участю представника в інших судових засіданнях. Однак, на підтвердження вказаного жодних доказів не надав. З огляду на викладене, клопотання задоволенню не підлягає.
У судовому засіданні 07.07.2020 року представник відповідача за первісним позовом просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та задовольнити позовні вимоги за зустрічним позовом.
Відповідно до приписів ч. 1 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка будь-якого учасника справи в судове засідання, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
07.07.2020 року судом закрито підготовче засідання та ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем 23.01.2003 р., про що 09.12.2005 року вчинено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про включення відомостей про фізичну особу-підприємця за кодом НОМЕР_1 .
Відповідно до договору купівлі-продажу ВЕХ №734510 (реєстр. №1391/30.08.2007), посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Шульдіною Т.В., ОСОБА_1 є власником нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основний вид господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 - код КВЕД 56.10 - діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (основний).
Відповідно до договору №4/06-2018 від 01.06.2018 р. підприємець ОСОБА_1 (далі орендодавець) передає, а підприємець ОСОБА_2 (далі орендар) приймає для здійснення підприємницької діяльності нежитлове приміщення, що належить на праві власності орендодавцю за адресою: АДРЕСА_4 -1 загальною площею 58м2 і літню площадку 70м.2. Відповідно до п.4.1. строк оренди 36 місяців з моменту передачі майна по акту приймання-передачі.
23.07.2018 року, згідно з актом про пожежу від 23.07.2018 р., картки обліку пожежі №75,0 від 24.07.2018 р., в каже «Апшерон» (орендар ОСОБА_4 , власник ОСОБА_1 , ступінь ризику господарської діяльності - високий) за адресою: АДРЕСА_2 , сталась пожежа, час повідомлення про пожежу 07 год. 26 хв., місце виникнення: покрівля, дах, причина пожежі: коротке замикання електромережі, пожежу ліквідовано силами пожежно-рятувального підрозділу, приміщення не обладнано системами протипожежного захисту.
Повідомленням Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області від 19.02.2020 р. №828/02-20 ФОП ОСОБА_1 повідомлено про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у період з 03.03.2020 р. по 10.03.2020 р. та забезпечення в період проведення перевірки присутність керівника суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи/фізичної особи-підприємця.
Копію повідомлення від 19.02.2020 р. №828/02-20 направлено ФОП ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням 21.02.2020 р.
02.03.2020 року на виконання вимог Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області прийнято наказ №25 від 02.03.2020 р. про проведення планових перевірок додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цільного захисту відповідно до списку об`єктів для проведення планових перевірок додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, що додається.
Додатком до наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області №25 від 02.03.2020 р. затверджено Список об`єктів для проведення планових перевірок додержання (виконання) вимог законодавства з питань пожежної та техногенної безпеки, цивільного захисту, де у п. 83 зазначено суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_1 , місце розташування: АДРЕСА_3 , ступінь ризику середній, термін проведення перевірки: 03.03.2020 10.03.2020.
10.03.2020 року відповідно до наказу від 02.03.2020 р. №25, повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 19.02.2020 р. №828/02-20, посвідчення (направлення) № 565 від 02.03.2020 р., фахівцем Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області проведено планову перевірку виконання (додержання) вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
За результатами перевірки складено акт №451 від 10.03.2020 р.
В акті перевірки встановлено, що об`єкт Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (будівля, приміщення, територія) за адресою: АДРЕСА_2 , експлуатуються з порушеннями норм пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, а саме:
керівник до початку виконання своїх обов`язків не пройшов навчання з питань пожежної безпеки (порушення пункту 16 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
інструктажі з працівниками з питань пожежної безпеки не проводяться під розпис у спеціальних журналах реєстрації інструктажів (порушення пункту 15 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
відповідним документом (наказом, інструкцією тощо) не встановлено відповідний протипожежний режим на об`єкті (порушення пункту 3 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
для кожного приміщення об`єкта не розроблено та не затверджено керівником і об`єкта інструкції про заходи пожежної безпеки (порушення пункту 4 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не подано та не зареєстровано декларацію відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, а також не проведено експертизу протипожежного стану підприємства, об`єкта чи приміщення. Оцінка протипожежного стану проводиться суб`єктом господарювання, який одержав відповідну ліцензію (порушення статті 57 Кодексу цивільного захисту України);
приміщення не доукомплектовані первинними засобами пожежогасіння (сертифікованими в Україні вогнегасниками) згідно з норм належності (порушення пункту 22 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, наказу МВС №25 від 15.01.2018 р.);
технічне обслуговування вогнегасників не здійснено (порушення пункту 3.17 розділу 5 глави 3 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
приміщення не забезпечені відповідними знаками безпеки. Знаки безпеки, їх кількість, а також місця їх встановлення повинні відповідати ДСТУ ISO 6309:2007 «Протипожежний захист. Знаки безпеки. Форма та колір» (ISO 6309:1987. IDТ) та ГОСТ 12.4.026-76 «ССБТ. Цвета сигнальные и знаки безопасности» (порушення пункту 8 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не розроблені та не вивішені на видимих місцях плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (порушення пункту 5 розділу II «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не встановлений на фасаді будівлі покажчик розміщення найближчого пожежного гідранту з нанесенням на нього літерним індексом ПГ, цифровими значеннями відстані в метрах від покажчика до гідранта, внутрішнього діаметра трубопроводу в міліметрах, зазначенням виду водопровідної мережі (тупикова чи кільцева) (порушення пункту 9 розділу 5 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням. Світильники евакуаційного освітлення повинні вмикатися з настанням сутінків у разі перебування в будинку людей (порушення пункту 2.31 розділу ІІІ «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не надано акти схованих електромонтажних робіт (порушення пункту 1.12 розділу 4 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не проведено замір опору ізоляції і перевірка на спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання (порушення пункту 1.20 розділу 4 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не оброблені дерев`яні елементи горищних покриттів (крокви, лати) засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності (порушення абзацу 1 пункту 2.5 розділу ІІІ глави 2 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не виконано з`єднання та окінцювання жил електропроводів і кабелів за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (порушення пункту 1.6 розділу 4 глави 1 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
з метою забезпечення безпечного евакуювання та надання інформації щодо правил поведінки в умовах обмеженої видимості або повної темряви (аварійного відключення освітлення) при загрозі виникнення надзвичайної ситуації (пожежі, аварії, стихійного лиха, катастрофи,загрози здійснення терористичного акту тощо) системи
евакуаційні фотолюмінісцентні не розроблені відповідно до ДСТУ 7313:2013. Плани евакуації та позначення шляхів евакуації не виконано на основі фотолюмінісцентних матеріалів (порушення пункту 8.1.3, п. 10.7 додаток , п. 1.5 ДСТУ 7313:2013 «Знаки безпеки та системи евакуаційні фотолюмінесцентні. Загальні вимоги та методики контролювання, затверджений наказом від 14.10.2013 р. №1231);
допускається улаштування та експлуатація тимчасових електромереж (порушення пункту 1.8 розділу 4 глави 1 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не закриті кришками з негорючого матеріалу електричні розподільчі коробки (приміщення кухні) ((порушення пункту 1.7 розділу 4 глави 1 «Правил пожежної безпеки в Україні», затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417);
не забезпечено працівників об`єкта засобами індивідуального захисту. Обсяги забезпечення засобами радіаційного та хімічного захисту, їх типи, визначаються суб`єктом господарювання за погодженням з територіальним органом Державної служби України з надзвичайних ситуацій (порушення статті 20 Кодексу цивільного захисту України, пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України №1200 від 19.08.2002 р. «Про затвердження Порядку забезпечення населення і працівників формувань та спеціалізованих служб цивільного захисту засобами індивідуального захисту, приладами радіаційної та хімічної розвідки, дозиметричного і хімічного контролю»);
керівник та посадові особи, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту, не пройшли навчання в установленому законодавством порядку (порушення статті 20 Кодексу цивільного захисту України, пункту 15 постанови Кабінету Міністрів України №444 від 26.06.2013 р. «Про затвердження Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях»;
не розміщено інформацію про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії (порушення пункту 3 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України);
не створено на об`єкті матеріальний резерв для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій (порушення статті 20 Кодексу цивільного захисту України);
не проведено об`єктові тренування і навчання з питань цивільного захисту (порушення пункту 11 частини першої статті 20 Кодексу цивільного захисту України, пунктів 5, 6 Порядку здійснення навчання населення діям у надзвичайних ситуаціях);
не розроблено та не затверджено інструкцію на надзвичайні ситуації щодо дій персоналу суб`єкта господарювання у разі загрози або виникнення надзвичайних ситуацій (порушення статті 130 Кодексу цивільного захисту України);
не розроблено схему оповіщення керівного складу на випадок надзвичайної ситуації (порушення пункту 4 розділу 5 глави 2 Правил техногенної безпеки, затверджених наказом МВС від 05.11.2018 р. №879);
евакуаційні заходи щодо працівників та майна суб`єкта господарювання під час виникнення надзвичайних ситуацій не організовано (порушення статті 20 Кодексу цивільного захисту України);
керівник об`єкту, що за характером своєї діяльності не належить до небезпечного об`єкту, але за прогнозом може опинитись у зоні надзвичайної ситуації, можливу небезпеку, що може виникнути на його території у разі виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру на небезпечних об`єктах і територіях враховує, та заходи щодо забезпечення безпеки працівників об`єкту (порушення пункту 7 розділу ІІІ Правил техногенної безпеки, затверджених наказом МВС від 05.11.2018 р. №879).
10.03.2020 р. в приміщенні Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області Седову ОСОБА_6 .Д. було вручено примірник акту перевірки №451 від 10.03.2020 р.
Згідно з відміткою в акті в розділі «Пояснення, зауваження або заперечення» зазначено, що пояснення, зауваження та заперечення відсутні.
В обґрунтування позовних вимог позивачем (за первісним позовом) зазначено, що на момент звернення до суду відповідачем не усунуто виявлених в ході планової перевірки порушень.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) є Закон України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».
Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються:
органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;
види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);
повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;
вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;
спосіб здійснення державного нагляду (контролю);
санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.
Згідно зі статтею 1, частини 5, частини 11 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником. Плановий чи позаплановий захід щодо фізичної особи - підприємця має здійснюватися за його присутності або за присутності уповноваженої ним особи.
Статтею 5 наведеного Закону встановлено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому.
Плановим періодом вважається рік, який обчислюється з 1 січня по 31 грудня планового року.
Протягом планового періоду здійснення більш як одного планового заходу державного нагляду (контролю) щодо одного суб`єкта господарювання одним і тим самим органом державного нагляду (контролю) не допускається.
Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).
Планові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються органом державного нагляду (контролю) за діяльністю суб`єктів господарювання, яка віднесена:
до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки;
до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки;
до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
Частиною ч. 4 ст. 5 Закону визначено, що органи державного нагляду (контролю) здійснюють планові заходи з державного нагляду (контролю) за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планового заходу не пізніш як за десять днів до дня здійснення цього заходу.
Повідомлення повинно містити: дату початку та дату закінчення здійснення планового заходу;
найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід;
найменування органу державного нагляду (контролю).
Повідомлення надсилається рекомендованим листом та/або за допомогою електронного зв`язку (у тому числі через електронний кабінет чи іншу інформаційну систему, користувачами якої є відповідний орган державного нагляду (контролю) та суб`єкт господарювання, який ним перевіряється) або вручається особисто під розписку керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі.
Суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Відповідно до частини 5 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» строк здійснення планового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів мікро-, малого підприємництва - п`яти робочих днів.
Продовження строку здійснення планового заходу не допускається.
Вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), внесення змін до них та звіту щодо їх виконання визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.
Згідно із ч. 1, ч. 2 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
Частиною 6 статті 7 Закону визначено, що за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.
Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.
Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.
Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).
У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.
Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).
Частиною 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, регулює Кодекс цивільного захисту України (стаття 1 Кодексу).
Статтею 64 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно із статтею 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
Відповідно до частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом (частина 1 статті 68 Кодексу).
Відповідно до частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є:
1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами;
2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;
3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;
4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій;
5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;
6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність;
7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;
8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;
9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;
10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;
11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України).
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно із статтями 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінюючи усі докази, надані суду у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а вимоги по зустрічному позову не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Згідно з частиною 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
Частиною 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Згідно з пунктами 27, 35 пункту 4 Положення про Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 04.02.2013 №3, Головне управління, відповідно до покладених на нього завдань організовує і здійснює безпосередньо та через підпорядковані підрозділи державний нагляд (контроль) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки та цивільного захисту місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту.
Як видно з проаналізованих положень чинного законодавства, позивач наділений повноваженнями на звернення до адміністративного суду із позовом про застосування заходів реагування.
При цьому, право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення експлуатації, виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.
Судом встановлено, що 10.03.2020 р. проведено планову перевірку об`єкту, що належить Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , відповідно до повідомлення про проведення планового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) від 19.02.2020 р. №828/02-20, наказу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 02.03.2020 р. №25, посвідчення (направлення) № 565 від 02.03.2020 р., з питань виконання (додержання) вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту.
З урахуванням положень статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.
Частота планових перевірок визначається за діяльністю суб`єктів господарювання та здійснюються з такою періодичністю: до високого ступеня ризику - не частіше одного разу на два роки; до середнього ступеня ризику - не частіше одного разу на три роки; до незначного ступеня ризику - не частіше одного разу на п`ять років.
При цьому, Законом також передбачено, що вимоги до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), внесення змін до них та звіту щодо їх виконання визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності.
Відповідно до Вимог до оформлення річних та комплексного планів здійснення заходів державного нагляду (контролю), унесення змін до них та звіту щодо їх виконання, затверджених наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 07.08.2017 р. №1170/81, органи державного нагляду (контролю) до 01 грудня року, що передує плановому, затверджують річні плани здійснення заходів державного нагляду (контролю) на відповідний плановий період з урахуванням узгоджених дат початку та строків здійснення визначених у плані здійснення комплексних заходів державного нагляду (контролю) за формою згідно з додатком 2 до цих Вимог.
У разі виявлення технічної помилки (описки, друкарської, граматичної, арифметичної помилки) та/або факту зміни суб`єктом господарювання найменування, підтвердженого інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, орган державного нагляду (контролю) у строк, що не перевищує 20 робочих днів до дати початку здійснення планового заходу державного нагляду (контролю), уносить зміни до річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) шляхом прийняття відповідного рішення.
Отже, формування річних планів здійснення заходів державного нагляду є дискреційними повноваженням відповідного органу державного нагляду (контролю), у даному випадку Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Як встановлено у ході судового розгляду, наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 27.11.2019 р. №687 затверджено та оприлюднено на офіційному веб-сайті Державної служби України з надзвичайних ситуацій Річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2020 рік.
Відтак, доводи відповідача (за первісним позовом) щодо безпідставності включення його до списку об`єктів планової перевірки як суб`єкта господарювання середнього ступеня ризику, в якості підстави для скасування наказу Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області від 02.03.2020 р. №25 у відповідній частині, не враховуються судом, ФОП ОСОБА_1 включений до Річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) на 2020 рік, затвердженого наказом Державної служби України з надзвичайних ситуацій від 27.11.2019 р. №687 та оприлюдненого на офіційному веб-сайті Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
Окрім того, відповідно до відомостей щодо віднесення суб`єкта господарювання до високого, середнього або незначного ступеня ризику, затвердженої заступником начальника ДМУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області 10.03.2020 р., суб`єкт господарювання ФОП ОСОБА_1 , розташований за адресою: АДРЕСА_2 , з 10.03.2020 віднесений до високого ступеня ризику.
Відтак, порушень з боку Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області щодо зазначення у наказі від 02.03.2020 р. №25 (під порядковим номером 83) ступеня ризику ФОП ОСОБА_1 середній, судом не встановлено.
З урахуванням викладеного, безпідставними є також і доводи відповідача (за первісним позовом) щодо ступеня ризику, зазначеного акті перевірки від 10.03.2020 р. №451.
Оцінка (експертиза) протипожежного стану будівлі складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_5 , м. Дніпро, вул. Макарова, АДРЕСА_1 , АДРЕСА_6 -1 (власник ОСОБА_1 ) від 19.05.2020 р., підготовлена Приватним підприємством «АЯКС» на замовлення Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , не може бути взята судом до уваги в якості належного та допустимого доказу віднесення об`єкта суб`єкта господарювання до незначного ступеня ризику, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.09.2018 р. №715 оцінка ступеня ризику від провадження господарської діяльності визначається Державною службою з надзвичайних ситуацій.
Щодо доводів відповідача (за первісним позовом) про порушення процедури планової перевірки.
У силу положень статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» позивач наділений повноваженням здійснити планову перевірку за умови письмового повідомлення суб`єкта господарювання про проведення планової перевірки не пізніше ніж за 10 днів до дня її здійснення.
У зв`язку з вказаним не враховуються доводи відповідача (за первісним позовом) щодо порушення процедури планової перевірки. Повідомлення Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області своєчасно направлено відповідачу (за первісним позовом), містить період початку та закінчення планового заходу; ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; найменування органу державного нагляду (контролю), містить також відомості про предмет планової перевірки.
Відповідно до частини 4 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право не допускати посадову особу органу державного нагляду (контролю) до здійснення планового заходу в разі неодержання повідомлення про здійснення планового заходу.
Проте, акт неможливості здійснення заходу державного нагляду (контролю) не складався, отже, недопуску до перевірки не було.
Примірник акту перевірки вручено відповідачу (за первісним позовом) 10.03.2020 р. в приміщенні Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .
Окрім того, згідно з відміткою в акті в розділі «Пояснення, зауваження або заперечення» пояснення, зауваження щодо проведеного заходу та заперечення з боку ОСОБА_1 відсутні.
Аналізуючи наведені норми матеріального права та оцінюючи надані сторонами письмові докази, суд робить висновок, що позивач (за первісним позовом) під час проведення планової перевірки відповідача, яка оформлена актом №451 від 10.03.2020, діяв на підставі, у межах повноважень, з використанням повноважень, що визначені Кодексом цивільного захисту України, та у спосіб, визначений Законом України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності», посадовою особою органу державного нагляду (контролю) зазначено у акті детальний опис виявлених порушень з посиланням на відповідну вимогу законодавства.
Щодо наявності підстав звернення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкта, а саме: будівлі за адресою: Дніпропетровська область АДРЕСА_7 м. Дніпро, АДРЕСА_8 . Макарова, буд. АДРЕСА_1 /1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до повного усунення порушень.
Як вже зазначалось судом, право на звернення до адміністративного суду з вимогами про застосування заходів реагування виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, і ці порушення не були усунені суб`єктом господарювання.
Згідно з актом перевірки №451 від 10.03.2020 р. за результатами перевірки встановлено низку порушень вимог законодавства у сфері техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, працюючого персоналу, відвідувачів, інших громадян, а також осіб, які будуть здійснювати ліквідацію надзвичайної ситуації (пожежі), в разі її виникнення.
Так, при не проведенні замірів опору ізоляції силової та освітлювальної електромережі уможливлюється визначення можливості застосування освітлювальної та силової електромережі для безаварійної роботи або роботи в режимі короткого замкнення, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), що створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність або невідповідність вогнезахисної обробки конструктивних елементів будівлі або невідповідність стану вогнезахисної обробки, під впливом небезпечних факторів пожежі, призводить до її руйнування, поширення пожежі зі збільшенням продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур та їх розповсюдження до шляхів евакуації,що унеможливить евакуацію людей з будівлі.
При порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, тобто не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (гвинтових, болтових тощо), призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур), та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При використанні тимчасових електричних мереж та порушенні виконання монтажу проводів і кабелів, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При порушенні умов експлуатації розподільчих коробок та їх не відповідність, тобто зменшення ступеня захисту розподільчих коробок, призводить до аварійної експлуатації освітлювальної та силової електромережі та зниження її технічних характеристик, розподільчих коробок, яке призводить до виникнення пожежі та впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При відсутності або невідповідність захисту будівлі від прямих ударів блискавки та захисту від вторинних дій блискавки у випадку удару блискавки в будівельні конструкції виникає небезпечне іскріння, полум`я та електричний струм, що виник у результаті виносу високої напруги на струмопровідні частини конструкцій, апаратів, агрегатів, сприяє виникненню пожежі з її небезпечними факторами та розповсюдженням їх до шляхів евакуації та місць перебування людей, та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
При прокладанні електричних проводів по горючій основі призведе до нагрівання горючої основи під час експлуатації електричних проводів та може привести до виникнення пожежі і впливу небезпечних факторів пожежі (продуктів горіння, чадного газу та підвищених температур) на людей та створить загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність аварійного (евакуаційного) освітлення не дасть людям можливість покинути небезпечне місце та не створить необхідні умови бачення та орієнтацію на шляхах евакуації і унеможливить пошук засобів безпеки та пожежогасіння.
Відсутність первинних засобів пожежогасіння та не відповідність їхнього технічного стану унеможливить гасіння пожежі на ранній стадії розвитку, сприяє беззахисності людини перед факторами пожежі та призводить до безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, що в свою чергу створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність або невідповідність планів (схем) евакуації людей на випадок пожежі призводить до затримки або неправильного напрямку евакуації, затору людського потоку та збільшення часу евакуації, що в свою чергу збільшує час впливу небезпечних факторів пожежі на людину та створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відсутність покажчиків пожежних гідрантів (пожежних водойм) призводить до унеможливлення оперативного використання протипожежного водопостачання, гасіння пожежі, допускає збільшення часу розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.
Відсутність відповідних знаків безпеки може призвести до перешкоджання знаходження шляхів евакуації та місцезнаходження первинних засобів пожежогасіння.
Відсутність навчання по програмі пожежно-технічного мінімуму призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні пожежі, що в свою чергу сприяє розвитку пожежі, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення пожежі або вибуху.
Відсутність інструкції, яка визначає дії працівників у разі виявлення пожежі, а також щодо забезпечення безпечної та швидкої евакуації людей, може призвести до загибелі та травмування людей в наслідок незнання порядку дій в разі виникнення пожежі.
Відсутність декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки забороняється оренда приміщень без погодження з органами С України у Дніпропетровській області.
Непроведення ідентифікації об`єкта господарської діяльності для встановлення наявності або відсутності джерел небезпеки, які можуть ініціювати виникнення надзвичайних ситуацій, унеможливлює визначення рівнів можливих надзвичайних ситуацій.
Відсутність засобів індивідуального захисту призведе до ураження органів дихання працюючого персоналу, що може збільшити кількість летальних випадків.
Відсутність навчання з питань цивільного захисту призведе до паніки та невірним діям персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації.
Відсутність об`єктових матеріальних резервів для запобігання та ліквідації надзвичайних ситуацій природного та техногенного характеру і їх наслідків перешкоджає ліквідації надзвичайної ситуації.
Відсутність об`єктових тренувань з питань цивільного захисту призведе до невірних дій персоналу при виникненні надзвичайної ситуації, що в свою чергу сприяє розвитку надзвичайної ситуації, перешкоджає евакуації людей та перешкоджає ліквідації надзвичайної ситуації, а в окремих випадках при незнанні небезпечних чинників у технологічному процесі та його порушення може призвести до виникнення надзвичайної ситуації або вибуху.
Як встановлено у ході судового розгляду справи, про що відсутній спір між сторонами, примірник акту перевірки вручено відповідачу (за первісним позовом) 10.03.2020 р. в приміщенні Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 .
Згідно з відміткою в акті в розділі «Пояснення, зауваження або заперечення» пояснення, зауваження щодо проведеного заходу та заперечення з боку ОСОБА_1 відсутні.
Пояснення, зауваження або заперечення щодо виявлених в ході перевірки порушень не містяться у відзиві на позовну заяву, зустрічному позові та у запереченнях на відповідь на відзив, не надано і доказів їх усунення.
Під час розгляду справи відповідачем (за первісним позовом) не спростовано наявність виявлених ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області порушень законодавства у сферах пожежної та техногенної безпеки, не надано доказів усунення виявлених в ході планової перевірки порушень.
Означена оцінка (експертиза) не містить обов`язкових вимог до висновку експерта та не містить попередження експерта про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що суперечить положенню частин 6, 7 статті 101 Кодексу адміністративного судочинства України.
Окрім того, згідно з поясненнями Головного управління ДСНС у Дніпропетровській області (відповідь на відзив від 30.06.2020 р.) обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовними вимогами про застосування заходів реагування, не перестали існувати.
Щодо доводів відповідача (за первісним позовом) про відсутність обов`язку з його боку відповідати за виявлені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, з підстав того, що об`єкт, розташований у АДРЕСА_1 1, переданий ним як власником у користування ФОП ОСОБА_2 згідно з договором оренди №4/06-2018 від 01.06.2018 р.
Відповідно до статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки на території України, регулювання відносин у цій сфері органів державної влади, органів місцевого самоврядування та суб`єктів господарювання і громадян здійснюються відповідно до цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів. Діяльність із забезпечення пожежної безпеки є складовою виробничої та іншої діяльності посадових осіб і працівників підприємств, установ та організацій. Зазначена вимога відображається у трудових договорах (контрактах), статутах та положеннях.
Частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 р. №1417 затверджені Правила пожежної безпеки в Україні (далі Правила №1417).
Відповідно до пунктів 1, 2 Правил №1417 ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд (далі - об`єкт). Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.
Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж. Особи, відповідальні за забезпечення пожежної безпеки на підприємствах та об`єктах, їх права та обов`язки визначаються відповідно до законодавства (пункти 4, 5 Правил №1417).
У разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди (пункт 6 Правил).
Однак, умовами договору оренди №4/06-2018 від 01.06.2018 р., примірник якого наданий відповідачем (за первісним позовом) до відзиву на адміністративний позов, не визначено сторону, відповідальну за порушення пожежної безпеки, на орендаря не встановлено відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.
Відтак, за відсутності домовленості сторін у договорі оренди щодо відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на обєкті оренди, обов`язок відповідати за порушення вимог пожежної безпеки покладено на відповідача (за первісним позовом) як на власника об`єкта перевірки в силу частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України та пункту 6 Правил № 1417.
На час розгляду справи у суду відсутні докази усунення виявлених порушень у ході планової перевірки виконання (додержання) вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 .
Порушення, які наразі не усунуто, є суттєвими, ризик настання негативних наслідків пожежа.
Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
У зв`язку з наведеним, держава, через наділені повноваженнями органи, вживає заходи для забезпечення безпеки людей. До таких заходів відноситься, в тому числі, і встановлення на законодавчому рівні вимог до будівель та споруд у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту. Такі вимоги є обов`язковими для встановленого законодавством кола суб`єктів, зокрема, підприємств, установ, організацій, фізичних осіб, котрі є власниками будівель та споруд, де постійно перебуває велика кількість людей. Не дотримання цих вимог робить неможливим експлуатацію будівель та споруд як таких, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.
Відповідно до пунктів 24, 33 частини 1 статті 1 Кодексу цивільного захисту України пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю.
Надзвичайна ситуація - обстановка на окремій території чи суб`єкті господарювання на ній або водному об`єкті, яка характеризується порушенням нормальних умов життєдіяльності населення, спричинена катастрофою, аварією, пожежею, стихійним лихом, епідемією, епізоотією, епіфітотією, застосуванням засобів ураження або іншою небезпечною подією, що призвела (може призвести) до виникнення загрози життю або здоров`ю населення, великої кількості загиблих і постраждалих, завдання значних матеріальних збитків, а також до неможливості проживання населення на такій території чи об`єкті, провадження на ній господарської діяльності.
Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі.
За таких обставин, суд погоджується з Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області, що порушення, які були виявлені під час планової перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та які залишаються не усунутими на час розгляду справи, є такими, що створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, що є неприпустимим.
Оскільки недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері техногенної та пожежної безпеки призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги та необхідним застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкту, а саме будівлі за адресою: АДРЕСА_1 Дніпро АДРЕСА_1 /1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до повного усунення порушень.
Водночас, суд вважає за доцільне зауважити, що такий захід реагування як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.
Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постановах від 28 лютого 2019 року у справі №810/2400/18, від 13 лютого 2020 року у справі №280/5614/18.
У силу положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінка судом обставин справи базується на наданих доказах, їх належності та переконливості, в поєднанні з принципами Кодексу адміністративного судочинства України.
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина 2 статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України).
З урахуванням викладеного, а також тієї обставини, що порушення, виявлені під час планової перевірки, створюють загрозу життю та здоров`ю людей (відвідувачів, працюючого персоналу тощо), і на цей час у суду відсутні докази повного усунення виявлених порушень, суд вважає, що позовна заява Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області є обґрунтованою та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим, у задоволені зустрічного позову необхідно відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У разі відмови у задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
Застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме: будівлі за адресою: АДРЕСА_1 1 Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), до повного усунення порушень.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський