Справа № 240/11863/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 109010000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління капітального будівництва Житомирської міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Управління капітального будівництва Житомирської міської ради у якому просить:
- зобов`язати Управління капітального будівництва Житомирської міської ради встановити пандус в під"їзді, в якому проживає ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову вказано, що 12.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до управління капітального будівництва Житомирської міської ради із письмовою заявою про встановлення пандусу в під`їзді де вона проживає. Проте, відповідача відмовив у встановленні пандусу.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він заперечував щодо задоволення позову. В обґрунтування відзиву вказано, що встановлення пандусів не відноситься до компетенції Управління капітального будівництва Житомирської міської ради, а тому вважає позов безпідставним.
Дослідивши письмові докази надані сторонами та наявні у матеріалах справи суд дійшов наступного висновку.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 1 групи.
12.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до управління капітального будівництва Житомирської міської ради із письмовою заявою про встановлення пандусу в під`їзді де вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Листом від 19.03.2019 № 86 н управління капітального будівництва Житомирської міської ради надало позивачу відповідь на звернення у якому повідомило, що з врахуванням конструктивних особливостей та геометричних розмірів сходового маршруту першого поверху та вхідного тамбуру улаштування пандусу без порушення вимог ДБН В.2.2-40:2018 "Інклюзивність будівель і споруд" технічно не можливо.
В подальшому на адвокатський запит управління капітального будівництва Житомирської міської ради повторно надало копію вказаного листа.
Вважаючи дії щодо відмови у встановленні пандусу протиправними позивач звернулась до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного .
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" система органів місцевого самоврядування, серед іншого, включає територіальну громаду, міську раду, міського голову, виконавчі органи міської ради.
Статтею 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виконавчими органами міських рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Відповідно до рішення Житомирської міської ради від 16.02.2017 №535 до структури виконавчих органів Житомирської міської ради входить 34 виконавчих органа, до відання кожного з яких Житомирською міською радою віднесено відповідні самоврядні та делеговані повноваження, що закріплені у положеннях цих виконавчих органів
Так, положенням про управління капітального будівництва Житомирської міської ради, затвердженим рішенням Житомирської міської ради від 23.06.2010 №1258, (далі - Положення) передбачено, що це управління є самостійним виконавчим органом міської ради, що нею утворюється, є їй підконтрольним та підзвітним, підпорядковується її виконавчому комітету і міському голові; утримується за рахунок коштів міського бюджету.
Відповідно до п 4.2. Положення про УКБ Відповідач виконує функції замовника з будівництва житлових та адміністративних будинків, об`єктів освіти, охорони здоров`я, зв`язку, транспорту, торгівлі, громадського харчування, комунального господарства, культурно-побутового й іншого призначення та забезпечення дотримання законодавства в галузі будівництва.
Згідно з п. 4.3. Положення про УКБ Відповідач розробляє на основі пропозицій виконавчих органів міської ради поточні й перспективні програми капітального будівництва, складає переліки проектів будов та проектно-розвідувальних робіт і подає їх на затвердження в установленому порядку.
Аналіз наведених норм свідчить, що відповідач самостійно не приймає рішення про необхідність закупівлі (виконання) будівельних робіт, а лише на підставі звернень профільних виконавчих органів Житомирської міської ради може включити той чи інший об`єкт будівництва до проекту міської цільової програми з будівництва (реконструкції, капітального ремонту) об`єктів комунальної власності Житомирської міської об`єднаної територіальної громади на відповідні роки. Крім того, відповідач може приступити до закупівлі будівельних робіт лише у разі якщо у такому зверненні профільного виконавчого органу вказана конкретна назва (адреса) будівлі/споруди та зміст будівельних робіт.
Водночас, він може лише закупити (бути замовником) виключно будівельні (капітальні) роботи, не поточний ремонт (який згідно з нормами законодавства у сфері закупівель є послугою, а не роботами) і не товари.
Законом, який визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами є Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" .
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.
Нормами ст.26 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємства, установи та організації зобов`язані створювати умови для безперешкодного доступу осіб з інвалідністю (у тому числі осіб з інвалідністю, які використовують засоби пересування та собак-поводирів) до об`єктів фізичного оточення. Власники та виробники транспортних засобів, виробники та замовники інформації (друковані засоби масової інформації, телерадіоорганізації тощо), оператори та провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати надання послуг і виробництво продукту з урахуванням потреб осіб з інвалідністю.
01 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", який визначає особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулює правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління.
Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку).
За приписами п.12 ч.1 ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", регулює відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг визначено, що послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;
Крім того, нормами ч.1 ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Послуга з управління багатоквартирним будинком включає, зокрема, утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо.
Наведені норми законодавства дають суду підстави до висновку, що лише до 01.07.2015, тобто до набрання чинності Законом України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" органи місцевого самоврядування були наділені повноваженнями щодо визначення виконавців житлово-комунальних послуг та укладання договорів з підприємствами різних форм власності на вироблення та/або виконання житлово-комунальних послуг (у тому числі з утримання будинків і прибудинкових територій), а після набрання чинності вказаним законом ці функції перейшли до управителя будинку, де проживає позивач.
З огляду на встановлені у ході судового розгляд у обставини та норми законодавства, які їх регулюють, суд дійшов висновку, що відповідач позбавлений правових підстав для облаштування пандусу у будинку, де проживає ОСОБА_1 , а тому позовні вимоги є необгрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.
Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Аналіз матеріалів справи підтверджує, що відповідач діяв згідно приписів частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, правомірно, а саме: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність відповідачем правомірності дій та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева