Справа № 240/10155/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до його заяви від 13.09.2018 ;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01.04.2018 по 07.05.2019 відповідно до його заяви від 13.09.2018 і доданих до неї документів, з урахуванням раніше проведених виплат.
В обґрунтування позову вказано, що йому ОСОБА_1 було призначено пенсію по інвалідності 2 групи до 07.05.2019. У період з 22.07.2015 по 12.03.2018 він проходив військову службу у Державній прикордонній службі України. З огляду на наведене, позивач вважає, що має право на перерахунок пенсії по інвалідності з врахуванням грошового забезпечення отримуваного ним при проходженні служби у ДПС України. Проте, після звернення до відповідач із заявою щодо проведення такого перерахунку йому було відмовлено у його здійсненні.
Справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
У встановлений судом строк відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що позивач не має права на перерахунок пенсії по інвалідності, оскільки чинним законодавством не передбачено право на перерахунок такого виду пенсії у зв`язку з отриманням у період отримання такої пенсії більшого грошового забезпечення.
Дослідивши письмові докази надані сторонами та наявними у матеріалах справи, суд дійшов наступного доказу.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з 01.01.2007 перебуває на обліку в головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 01.01.2007 по 06.05.2019 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
З 12.07.2016 позивачем було укладено контракт про проходження військової служби у Державній прикордонній службі України.
У період проходження служби за контрактом ОСОБА_1 продовжувала виплачуватись пенсію по інвалідності у період проходження військової служби.
01.11.2018 до головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від Адміністрації Державної прикордонної служби України надійшла заява ОСОБА_1 від 13.09.2018 про перерахунок пенсії по інвалідності з урахуванням додаткової вислуги років та необхідні документи.
06.11.2018 позивача було проінформовано про відмову у перерахунку пенсії, оскільки він отримує пенсію по інвалідності, яка не підлягає перерахунку з урахуванням додаткової вислуги років від часу повторного призову на службу до дня демобілізації.
На підставі заяви ОСОБА_1 від 07.05.2019 та необхідних документів з 07.05.2019 його було переведено на пенсію за вислугу років та проведено перерахунок пенсії.
Позивач вважаючи, що має право на перерахунок пенсії по інвалідності у зв`язку зі збільшенням вислуги років отриманням грошового забезпечення у більшому розмірі позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
В свою чергу в п.6 ч.1 ст.92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Ст. 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі Закон) визначеного пенсіонерам з числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийняття на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється. Після звільнення із служби цих осіб виплата їм пенсій здійснюється з урахуванням додаткової вислуги років від часу призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або повторного прийняття їх на службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, до дня фактичного звільнення. Якщо новий розмір пенсії цих осіб буде нижчим за розмір, який вони отримували до призову або повторного прийняття їх на службу, виплата їм пенсій здійснюється у розмірі, який вони отримували до призову.
Військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом пенсії по інвалідності, призначаються незалежно від тривалості служби.
Статтею 63 Закону визначено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Аналіз наведених норм дає суду підстави до висновку, що особа, яка отримує пенсію за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"має право надати до органу Пенсійного фонду України додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії.
З огляду на те, що позивач 22.07.2015 по 12.03.2018 проходив військову службу у складі Державної прикордонної служби України та отримував грошове забезпечення у більшому розмірі, ніж те, що було враховано при визначенні йому розміру пенсії по інвалідності, то на думку суду у позивача виникло право на перерахунок пенсії у порядку визначеному ст. 63 Закону на підставі поданих ним документів про розмір його грошового забезпечення.
З огляду на встановлені у ході судового розгляду обставини то норми законодавства, які їх регулюють, суд дійшов висновку про наявність у позивача права на перерахунок пенсії по інвалідності на підставі поданих ним документів щодо отримання грошового забезпечення у складі Державної прикордонної служби України, оскільки закодавчо не встановлено жодного обмеження на прерахунок пенсії по інвалідності.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі.
Керуючись статтями 77, 90, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України,
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до його заяви від 13.09.2018.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01.04.2018 по 07.05.2019 відповідно до його заяви від 13.09.2018 і доданих до неї документів, з урахуванням раніше проведених виплат.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева