Справа № 540/852/20
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 р.м. ОдесаСправа № 540/852/20

Головуючий в І інстанції: Попов В.Ф.

Дата та місце ухвалення рішення: 23.04.2020 р. м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

за участю секретаря - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Херсонській області, Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області, Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Держпраці у Херсонській області, Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Управління Державної казначейської служби України у Генічеському районі Херсонської області, Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому, зокрема, просила: скасувати усі виконавчі документи, які були прийняті в рамках виконавчого провадження № 57941188 по виконанню скасованої постанови Головного управління Держпраці у Херсонській області, а саме: постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.12.2018 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 07.07.2019 року.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року зазначена позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий десятиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення із вимогами до виконавчої служби.

Розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовну заяву про скасування постанов у виконавчому провадженні подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду та у суду відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, а тому, позовну заяву в цій частині слід повернути позивачу.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року позовну заяву в частині вимог про скасування постанов у виконавчому провадженні повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року та ухвалити нове судове рішення в частині, що стосується відкриття провадження, визнання поважними підстави для поновлення строку звернення до суду, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм процесуального права.

Представниками відповідачів Головного управління Держпраці у Херсонській області, Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) подані відзиви на апеляційну скаргу, в яких останні просять залишити апеляційну скаргу позивача без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи спірне питання та повертаючи заявлений позов позивачеві, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем без поважних причин пропущено строк для звернення до суду за захистом порушених прав в частині позовних вимог про скасування постанов у виконавчому провадженні.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на викладене.

Так, колегія суддів зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Зокрема, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними, після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі, і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справа «Стаббігс та інші проти Великобританії» (рішення від 22.10.1996 року), «Девеер проти Бельгії» (рішення від 27.02.1980 року)).

В силу положень ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, законодавець поділяє строки звернення з адміністративним позовом на загальні та спеціальні.

Загальні строки встановлені ч. 2 ст. 122 КАС України, а спеціальні іншими положеннями зазначеного Кодексу та іншими Законами, які зазвичай коротші від загального строку, що обумовлено специфікою відповідних відносин.

Так, провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця здійснюється з особливостями передбаченими статтею 287 КАС України.

Частиною 2 статті 287 КАС України визначено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить скасувати: постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.12.2018 року, постанову про стягнення виконавчого збору від 18.12.2018 року, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 07.07.2019 року.

За змістом позовної заяви, про оскаржувані постанови позивач дізналась щонайменше у липні 2019 року, оскільки нею були здійснені платіжні операції по сплаті коштів в межах виконавчого провадження.

Проте, позовна заява подана лише 28.03.2020 року (надійшла до суду 01.04.2020 року), тобто, з порушенням десятиденного строку звернення до суду із цими вимогами.

При цьому, позивачем не зазначається та з матеріалів справи не вбачається обставин, що заважали б позивачу та могли бути об`єктивними перешкодами для звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів у передбачений законом строк.

Колегія суддів наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереробними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року у справі № 807/867/16.

Проте, з позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що жодних належних та допустимих доказів щодо причин пропуску строку звернення до адміністративного суду з вказаним адміністративним позовом, які б унеможливлювали і не залежали б від волі позивача своєчасно звернутись за судовим захистом, позивач не вказує і не надає, та відповідно судом не встановлено обставин, що свідчать про наявність об`єктивних перешкод для подання позову у встановлений законодавством строк, а отже відсутні підстави для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

У поданій на виконання ухвали суду про залишення позову без руху заяві про поновлення строку, а також і в поданій апеляційній скарзі, позивач зазначає, що перебіг строку оскарження вищезгаданих постанов почався саме з дати коли Генічеський РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовило вчинити дії по поверненню сплачених нею коштів в межах виконавчого провадження.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно визнав таку позицію позивача помилковою, оскільки ч. 2 ст. 287 КАС України прямо передбачено, що позовну заяву з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

В свою чергу, як при зверненні із заявленим позовом, так і в поданій апеляційній скарзі, позивач не заперечувала, що була ознайомлена зі змістом прийнятих державним виконавцем оскаржуваних постанов після їх прийняття.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції та не заперечується позивачем, нею були здійснені платіжні операції по сплаті коштів в межах виконавчого провадження, що підтверджує факт порушення десятиденного строку звернення до суду із цими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, оскільки позивачем не наводиться та зі змісту матеріалів справи не вбачається будь-яких причин, які б об`єктивно та непереборно перешкоджали своєчасно звернутись до суду із даним позовом в частині вимог про скасування постанов у виконавчому провадженні, що позбавляє суд можливості застосувати приписи КАС України щодо визнання причин пропуску строку поважними, колегія суддів приходить до висновку про правильність судового рішення щодо повернення заявленого позову у цій частині.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийняв рішення про повернення заявленого позову в частині вимог про скасування постанов у виконавчому провадженні, ухвала суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків останньої, а тому підстави для її скасування колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 229, 241, 243, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 03.08.2020 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька