Справа № 360/2358/20
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 серпня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2358/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

18 червня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Старобільське ОУПФУ Луганської області), в якому позивач просить:

- визнати протиправним і скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12.05.2020 № 57 про відмову проведенні перерахунку та виплати раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до вимог частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру»;

- зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії за вислугу років, відповідно до вимог частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 60% від суми місячної заробітної плати, яка зазначена у довідці прокуратури Луганської області від 31.03.2020 № 18-257 вих-20 без обмеження її максимального розміру, починаючи з 01.05.2020 та виплатити різницю між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії за минулий час, починаючи з 01.01.2020 (тобто за період після 13.12.2019).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що з 20.04.2017 позивач отримує пенсію за вислугу років, відповідно до вимог частини п`ятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру», у розмірі, пропорційному кількості повних років роботи на прокурорських посадах, із розрахунку 60% місячної заробітної плати за відповідну вислугу років, передбачену частиною першою цієї статті, тобто в розмірі 60% від місячного заробітку (чинного), до якого включаються всі види оплати праці, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, одержуваного перед місяцем звернення за призначенням пенсії. З зазначеного часу позивач перебуває на обліку у Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області.

Позивач зазначає, що станом на 20.04.2017 працювала в органах прокуратури України та перебувала на посаді прокурора Новоайдарського відділу Сєвєродонецької місцевої прокуратури Луганської області. 20.03.2018 відповідно до наказу прокурора Луганської області від 03.03.2018 № 238к, позивача звільнено із займаної посади та органів прокуратури у зв`язку з виходом на пенсію.

Позивач вказує, що 03.04.2020 з метою проведення перерахунку пенсії за вислугу років в розмірі 60% від суми місячного заробітку у відповідності до рішення Конституційного суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ) 2019 у справі № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) та Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», звернулась до відповідача з відповідною заявою.

До заяви було додано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, від 31.03.2020 № 18-257 вих.20, виданою прокуратурою Луганської області, відповідно до додатку 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 31.05.2012 № 505 (у редакції постанови Кабінету Міністрів від 30.08.2017 № 657) «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури». Відповідно до вказаної довідки розмір заробітної плати (грошового забезпечення), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою - прокурор відділу місцевої прокуратури, становить - 31222,80 грн.

На думку позивача, після отримання заяви та вищезазначеної довідки відповідач повинний був здійснити перерахунок пенсійної виплати, тобто нарахувати та сплатити, починаючи з 01.05.2020 пенсію у розмірі - 18733,68 грн (31222,80 x 60 : 100 = 18733,68), а також виплатити різницю в пенсії за минулий час (але не більш як за 12 місяців), починаючи з 01.01.2020 в розмірі - 45993,52 грн (18733,68 - 7235,30 грн х 4 = 45993,52) (тобто за період після 13.12.2019). Позивач зазначає, що відповідно до пункту 13 статті 86 Закону України «Про прокуратуру», який вступив в дію з 15.07.2015 та діє на цей час - пенсії працівникам прокуратури призначаються, і перераховуються і виплачуються уповноваженими на те державними органами - органами Пенсійного фонду України. Крім того, перерахунок пенсії здійснюється відповідно до Порядку подання та оформлення/документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затверджене постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2015 № 22-1 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846. Позивач зазначає, що таким чином, Держава взяла на себе обов`язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури виходячи з розміру місячного заробітку.

Однак, 22.05.2020 поштою за місцем проживання у смт. Новоайдар Луганської області позивач отримала рішення відповідача від 12.05.2020 № 57 про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років.

Відповідач у вищезазначеному рішенні повідомив, що позивачу відмовлено у проведенні перерахунку пенсії відповідно до Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ «Про прокуратуру» у зв`язку з прийнятим Другим Сенатом Конституційного Суду України 13.12.2019 Рішенням №7-р (11)2019 Відповідач у своєму рішенні зазначив, що ним було проведено аналіз норм законодавства щодо перерахунку пенсій працівникам прокуратури, у результаті здійснив наступні висновки: що перерахунок пенсій працівникам прокуратури проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури після 13.12.2019 та на підставі довідок про заробітну плату, в яких складові заробітної плати визначаються на момент виникнення права на перерахунок (дата збільшення заробітної плати, в тому числі її складових також після 13.12.2019). Окрім цього, відповідач вважає, що з огляду на те, що останній нормативно-правовий акт щодо підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, а саме: постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» прийнята 30.08.2017 (набрала чинності з 06.09.2017), тобто до 13.12.2019, підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1697 в редакції 13.12.2019 відсутні, оскільки на момент прийняття зазначеної постанови та набрання нею чинності частина двадцята статті 86 Закону № 1697 діяла в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України від 28.12.2014 № 76-VІІІ, якою порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури не було визначено. Ця редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 визнана неконституційною тільки з 13.12.2019. Після прийняття вищезазначеного рішення нормативно-правовий акт щодо підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, який би був підставою для перерахунку раніше призначених пенсій, не приймався.

Позивач не згодна з прийнятим рішенням відповідача від 12.05.2020 № 57 про відмову у перерахунку пенсій, оскільки це рішення, на думку позивача, є незаконним, не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 23.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; визначено, що справа розглядатиметься за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (арк. спр. 32-33).

Від Старобільського ОУПФУ Луганської області 14.07.2020 за вх. №27950/2020 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 121-124).

12.05.2020 до управління надійшла заява від ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VІІ (далі - Закону № 1697) у зв`язку з прийнятим Другим Сенатом Конституційного Суду України 13.12.2019 Рішення № 7-р(ІІ)/2019. Для перерахунку пенсії надано довідку про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсіі від 31.03.2020 року № 18-257 вих-20, яка видана прокуратурою Луганської області. В наданій ОСОБА_1 довідці підставою для перерахунку пенсії зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та розмір заробітної плати для перерахунку пенсії зазначено на 06.09.2017.

Відповідач вважає, що останній нормативно-правовий акт щодо підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, а саме постанова Кабінету Міністрів України № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» прийнята 30.08.2017 (набрала чинності з 06.09.2017 року), тобто до 13 грудня 2019 року, тому підстави для перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 1697 в редакції від 13.12.2019 відсутні, оскільки на момент прийняття зазначеної постанови та набрання нею чинності, частина двадцята статті 86 Закону № 1697 діяла в редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» № 76-VІІІ від 28.12.2014, якою порядок перерахунку пенсій працівникам прокуратури не було визначено. Ця редакція частини двадцятої статті 86 Закону № 1697 визнана неконституційною тільки з 13.12.2019. Після прийняття Конституційним Судом України Рішення нормативно-правовий акт щодо підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, який би був підставою для перерахунку раніше призначених пенсій, не приймався. Тому, 12.05.2020 року управлінням винесено рішення за № 57 про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та у зв`язку з прийнятим Другим Сенатом Конституційного Суду України 13.12.2019 Рішення № 7-р(ІІ)/2019.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 20.04.2017 призначено пенсію за вислугою років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІІ в розмірі 60 відсотків від загальної суми виплат за 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією (арк. спр. 52-58).

20.08.2018 позивач звільнена із займаної посади з органів прокуратури за власним бажанням у зв`язку із виходом на пенсію, що підтверджується записом у трудовій книжці НОМЕР_1 (арк. спр. 24, зв. бік).

31.03.2020 за № 18-257 вих.20 Прокуратурою Луганської області відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р (ІІ)2019 та у зв`язку з підвищенням у вересні 2017 року заробітної плати працюючих працівників органів прокуратури згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури», ОСОБА_1 видано довідку №1 8-2576 вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, за нормами чинними на 06.09.2017 за відповідною (прирівняною) посадою (арк. спр. 27).

03.04.2020 позивач звернулася з заявою до відповідача про перерахунок пенсії за вислугу років у зв`язку із підвищенням розміру посадового окладу на підставі довідки прокуратури Луганської області від 31.03.2020 за № 18-2576 вих.20 (арк. спр. 106).

За результатами розгляду заяви позивача від 03.04.2020 відповідач прийняв рішення від 12.05.2020 № 57, яким відмовив позивачу у проведенні перерахунку, посилаючись на те, що підвищення заробітної плати згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 відбулося з 06.09.2017 (дата набрання чинності постанови №657), до 13 грудня 2019 року - дати винесення Рішення Конституційного Суду України, відсутні підстави для проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до ст.86 Закону України «Про прокуратуру». Після прийняття Конституційним Судом України Рішення від 13.12.2019 №7-р (ІІ), нормативно - правовий акт щодо підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури, який був би підставою для перерахунку раніше призначених пенсій, не приймався (арк. спр. 28-29).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади пенсійного забезпечення працівників прокуратури встановлює Закон України «Про прокуратуру» від 14.10.2014№ 1697-VII (далі - Закон № 1697-VІІ), який набрав чинності з 15.07.2015.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ, в редакції Закону № 76-VIII від 28.12.2014, умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, Рішенням Другого Сенату Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(II)/2019 (справа № 3-209/2018 (2413/18, 2807/19) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнано такими, що не відповідають Конституції України.

Конституційний Суд України у вказаному рішенні встановив, що:

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;

частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».

Конституційний Суд України констатував, що питання пенсійного забезпечення прокурорів, у тому числі умови та порядок перерахунку призначених їм пенсій, має визначати Верховна рада України законом, а не Кабінет Міністрів України підзаконним актом.

Конституційний Суд України також дійшов висновку, що оспорюване положення Закону порушує конституційні засади поділу державної влади в Україні на законодавчу, виконавчу і судову, призводить до порушення регулювання основ соціального захисту прокурорів, оскільки за його змістом регулювання порядку перерахунку призначеної пенсії працівникам прокуратури має здійснюватися актом Кабінету Міністрів України, а не законом України.

Частиною другою статті 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Згідно зі статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13.07.2017 №2136-VIII закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У Рішенні від 24.12.1997 № 8-зп у справі № 3/690-97 Конституційний Суд України зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30.09.2010 № 20-рп/2010 у справі № 1-45/2010 за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 08.12.2004 № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивності та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення, та не може застосовуватись до правовідносин, які виникли до прийняття такого рішення.

Таким чином, положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VІІ зі змінами, якою передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, визнані неконституційними та втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення №7-р(II)/2019 (справа №3-209/2018(2413/18, 2807/19), як це визначено статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України», тобто з 13.12.2019.

Отже, з 13.12.2019 Закон № 1697-VІІ не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України

Натомість, підставою для проведення перерахунку пенсій працівників прокуратури є підвищення заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» затверджено у новій редакції схеми посадових окладів працівників органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників.

А отже, зазначена постанова, що набрала чинності 06 вересня 2017 року, є підставою для проведення перерахунку пенсії позивачу.

Дана постанова Уряду хоча й набрала чинності 06.09.2017, однак на позивача її положення поширюються лише з дати ухвалення Конституційним Судом України Рішення №7-р(ІІ)/2019.

Так, за змістом довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсій Прокуратури Луганської області 31.03.2020 за № 18-2576, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 657 від 30.08.2017, що є підставою для перерахунку пенсії, розмір заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами, чинними на 06.09.2017, за відповідною (прирівняною) посадою прокурора місцевої прокуратури, з урахуванням усіх складових, становить 31222,80 грн. (арк.спр.27).

Таким чином, у позивача на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року у справі № 7-р(ІІ)2019 існувало на момент звернення до відповідача право на перерахунок пенсії у зв`язку з збільшенням розміру складових його заробітної плати.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення Старобільського ОУПФУ Луганської області №57 від 12.05.2010 щодо відмови позивачу у перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності до довідки Прокуратури Луганської області № 18-257вих.20 від 31.03.2020, оскільки з 13.12.2019 підстави для відмови в такому перерахунку були відсутні.

Щодо вимоги позивача про виплату пенсії без обмеження її максимального розміру, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 6 частини п`ятнадцятої статті 86 Закону № 1697-VII (в редакції Законів України № 911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та №1774-VIII від 06.12.2016), максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Положення про встановлення тимчасового обмеження на періоди з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року та з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2017 року максимального розміру пенсії у розмірі 10740,00 грн. визначено Законом України від 24.12.2015 №911-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» та Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України».

Як слідує з пунктів 1 та 2 Прикінцевих положень Закону України № 911-VІІІ, цей Закон набирає чинності з 1 січня 2016 року та дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року. Крім того, пункт 1 Прикінцевих Положень Закону України від 06.12.2016 № 1774-VIII цей Закон набирає чинності з 01 січня 2017 року.

Водночас, суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази обмеження пенсійним органом розміру призначеної позивачу пенсії, перерахунок пенсії відповідачем ще не здійснений, у зв`язку з чим позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають як передчасні, адже судовому захисту підлягає порушене право позивача.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, та зобов`язати Старобільське ОУПФУ Луганської області здійснити перерахунок розміру раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 13 грудня 2019 року.

Таким чином, виходячи з системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (частина восьма статті 139 КАС України).

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача і позовні вимоги підлягають частковому задоволенню внаслідок обрання позивачем неналежного способу захисту порушеного права, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 840,80 грн до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місце знаходження: 92704, Луганська область, м. Старобільськ, кв. Дружби, буд. 1 А, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 12.05.2010 № 57 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку раніше призначеної пенсії у відповідності до довідки Прокуратури Луганської області від 31.03.2020 № 18-257 вих.20.

Зобов`язати Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону України від 14.10.2014 № 1697-VII «Про прокуратуру» на підставі довідки Прокуратури Луганської області від 31.03.2020№18-257 вих-20, з урахуванням раніше проведених виплат, починаючи з 13 грудня 2019 року.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до Державного бюджету України судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова