Справа № 580/2322/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 липня 2020 року Справа № 580/2322/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі:

головуючого судді Бабич А.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Салабай М.В.,

позивача ОСОБА_1 (особисто),

інші учасники не прибули,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в адміністративній справі за його позовом до Фонду соціального страхування України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

06.04.2020 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся в Черкаський окружний адміністративний суд заявою, в якій просив у порядку ст.374 КАС України визнати таким, що не підлягає виконанню (далі Заява), виконавчий лист від 04.01.2020, виданий у справі №580/2322/19 за його позовом до Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України (вул. Боричів Тік, 28, м. Київ, 04070) про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, а також зобов`язання повернути безпідставно стягнуті кошти в розмірі 832,93грн.

Заява мотивована порушенням процедури видачі та неправильним заповненням виконавчого листа в частині найменування стягувача щодо застосованого судом до позивача заходу процесуального примусу у вигляді штрафу. Позивач стверджує, що про видачу виконавчого листа його не було повідомлено та державним виконавцем не надано права виконати його добровільно. Постанова про відкриття виконавчого провадження в порушення вимог закону прийнята після спливу 3 днів після отримання виконавчого листа. Державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження незаконно замінив стягувача ДСА України на «Держава». Позивач просить також врахувати відсутність заяви про відкриття виконавчого провадження, з огляду на що у державного виконавця виник обов`язок повернути виконавчий документ.

За наслідком повторного автоматичного розподілу судових справ розгляд вказаної Заяви призначено судді Бабич А.М.

Ухвалою від 21.07.2020 суд призначив засідання для вирішення Заяви на 30 липня 2020 року о 12год. 00хв. Усною ухвалою від 30.07.2020, внесеною до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 31.07.2020 на 13год. 40хв.

Відповідач, Придніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та Державна судова адміністрація України, зазначена стягувачем у згаданому виконавчому листі, прибуття своїх представників у судові засідання не забезпечили. Проте відповідно до ч.3 ст.374 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) їх неявка не перешкодила вирішенню Заяви.

У судових засіданнях позивач Заяву підтримав та просив її задовольнити.

Оцінивши доводи Заяви, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі №580/2322/19 застосовано до позивача захід процесуального примусу у вигляді штрафу. Присуджено стягнути з позивача штраф в розмірі 576,30грн. в дохід Державного бюджету України.

В ухвалі визначено, що вона є виконавчим документом: стягувачем є Державна судова адміністрація України (01601, м. Київ, вул.Липська, 18/5, ), боржник ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

З метою виконання вказаної ухвали Черкаський окружний адміністративний суд (суддя Руденко А.В.) оформив 04.10.2019 виконавчий лист, який супровідним листом від 04.10.2019 №580/2322/19/4785/19 направив Придніпровському відділу ДВС ГТУЮ у Черкаській області. На його підставі відкрито виконавче провадження №60639340.

Відповідно до ч.5 ст.149 КАС України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" (далі Закон №1404-VІІІ) у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчого листа зі вказаного питання з датою видачі від 04.01.2020, як зазначає позивач, у вказаній справі не було видано. Тому суд оцінив таку його дату, як явну описку позивача, що не перешкодила вирішенню Заяви по суті.

Твердження позивача про те, що окремої заяви до суду щодо видачі вказаного виконавчого листа не надходило, є обґрунтованими.

Виконання судового рішення згідно з ч.1 ст.373 КАС України здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

На підставі ч.2 ст.372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Суд врахував, що правову оцінку законності вказаної вище ухвали суду від 30.09.2020 надавав суд апеляційної інстанції. Зокрема, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.11.2019 відмовлено у задоволенні апеляційної скарги позивача та визнано її законною, обґрунтованою, ухваленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.1 ст.374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд встановив, що зміст згаданого вище виконавчого листа повністю відповідає даним резолютивної частини вказаної ухвали суду від 30.09.2019 та відсутні підстави для виправлення в ньому помилок.

З приводу посилань позивача на порушення процедури видачі виконавчого листа та порядку його виконання суд врахував таке.

Відповідно до частин 1, 2 ст.15 Закону №1404-VІІІ сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

За рішеннями про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) стягувачем є Державна судова адміністрація України (абз.2 ч.4 ст.15 Закону №1404-VІІІ).

Пунктом 11 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 №814, передбачено, що оригінали виконавчих документів про стягнення судового збору, про накладення штрафу (як засобу процесуального примусу) з фізичних та юридичних осіб пред`являються судами для виконання до відповідних органів державної виконавчої служби у строки, встановлені Законом України "Про виконавче провадження".

Окремої заяви для видачі виконавчого листа щодо виконання ухвали суду, як засобу процесуального примусу, чинне законодавство не передбачає.

Пунктами 1-3 ч.1 ст.26 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення; за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом.

Отже, обов`язки державного виконавця виникають з часу отримання виконавчого документа.

Згідно з ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Зокрема, суд врахував ч.1 ст.287 КАС України, згідно з якою учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Водночас рішення суду, які набрали законної сили, щодо визнання протиправними дій, бездіяльності чи рішень органу виконавчої служби під час виконання згаданої вище ухвали суду про застосування заходів процесуального примусу на час розгляду Заяви позивача відсутні. Тому доводи позивача про порушення його права на добровільне виконання та незаконність дій державного виконавця не враховані, як не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.2 ст.374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Водночас згідно зі ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Проаналізувавши наведене, суд дійшов висновку, що підставами визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можуть бути лише такі факти, що свідчать про неможливість та недоцільність його виконання.

Згідно з ч.4 ст.374 КАС України про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом.

Обставин помилковості видачі виконавчого листа або відсутності обов`язку у боржника, недоцільності його виконання суд не встановив.

На час звернення позивача із Заявою згадане виконавче провадження закінчене на підставі постанови від 30.03.2020, прийнятої старшим державним виконавцем Придніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) Теліженко В.О. у зв`язку з повним фактичним виконанням. Оригінал виконавчого листа повернуто супровідним від 20.03.2020 №26938 (том І а.с.179-185) суду з відповідною відміткою державного виконавця. Отже, Заява в частині щодо повернення безпідставно стягнутих коштів направлена на поворот виконання судового рішення, що здійснюється в порядку вимог ст. 380 КАС України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що Заява не є обґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 241-246, 255, 374, 287, 380 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 06.04.2020 про визнання виконавчого листа від 04.10.2019 №580/2322/19 таким, що не підлягає виконанню, відмовити повністю.

2. Копію ухвали надіслати учасникам справи, стягувачу та державному виконавцю.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту складення її повного тексту до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі, проголошена та підписана 31.07.2020.