Справа № 154/1701/20
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 154/1701/20 пров. № А/857/8184/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді - Носа С. П.,

суддів - Кухтея Р. В., Сеника Р. П.;

за участю секретаря судового засідання - Смолинця А. В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради на рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 червня 2020 року в справі № 154/1701/20 (головуючий суддя Вітер І. Р., м. Володимир-Волинський) за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2020 року Володимир-Волинським міським судом Волинської області зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про скасування постанови № 184 від 27 травня 2020 року про накладення на неї адміністративного стягнення, якою її було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що вважає, притягнення до адміністративної відповідальності необґрунтованим. При розгляді протоколу про адміністративне правопорушення щодо позивача відповідач не взяв до уваги пояснення та заперечення про те, що паркан було збудовано близько 7 років тому, на території земельної ділянки, яка надана їй в постійне користування. Також нею було повідомлено комісію про те, що між нею та власником квартири АДРЕСА_1 цього ж будинку довгий час існує спір щодо порядку користування земельною ділянкою та спільним заїздом до її домоволодіння. Крім того, зазначила, що її вже було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП та визнано її винуватою, а тому повторне накладення штрафу та притягнення до відповідальності не відповідає нормам статті 61 Конституції України, оскільки за одне і те саме правопорушення не можна притягувати більше одного разу.

Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 червня 2020 року позов задоволено. Скасовано постанову адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення № 184 від 27 травня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, якою її було визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. Закритог провадження в справі за постановою адміністративної комісії про накладення адміністративного стягнення № 184 від 27 травня 2020 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачем - Виконавчим комітетом Володимир-Волинської міської ради, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови було порушено норми матеріального та процесуального права. Зазначено про законність постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, оскільки під час розгляду адміністративною комісією при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради протоколу № 18 про вчинення нею адміністративного правопорушення передбаченого ст. 152 КУпАП позивачу надавалась можливість надати копії документів, які б підтверджували право користування земельною ділянкою на землях загального користування біля будинку, однак остання надала лише проект документації із землеустрою, який жодним чином не є правовстановлюючим документом. Окрім того, на засіданні адміністративної комісії 13.05.2020 року було прийнято рішення надати позивачу час усунути вчинене адміністративне правопорушення та належним чином оформити документи, які б підтверджували право користування земельною ділянкою. Також вказано, що на засідання адміністративної комісії позивач не надала жодного документа з переліку долучених до позовної заяви, окрім Проекту документації із землеустрою.

29 липня 2020 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстровано клопотання Виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради про відкладення розгляду справи № 154/1701/20 у зв`язку із карантинними заходами на території України та запобігання поширенню коронавірусної хвороби.

Колегія суддів звертає увагу, що явка сторін в судове засідання судом обов`язковою не визнавалася, сторони не позбавлено було права подати додатково письмові пояснення по суті справи або повідомити про наявність інших доказів правомірності своїх дій, які не були раніше подані до суду, якщо б вважали це за необхідне.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до рішення Ради суддів України № 19 від 17.03.2020 затверджено Рекомендації щодо встановлення особливого режиму судів України задля убезпечення населення України від поширення гострих респіраторних захворювань та коронавірусу СОУШ-19, який віднесено до особливо небезпечних інфекційних хвороб, відповідно до яких рекомендовано, зокрема здійснювати судовий розгляд справ без участі сторін.

Відповідно до ч.2 ст.313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, беручи до уваги, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів та пояснень, враховуючи можливість розгляду справи без надання усних пояснень представниками сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін.

Додатково слід зазначити, що поверхневі та загальні покликання на умови карантину не можуть вважатися достатньою підставою для відкладення розгляду справи. Також рекомендація Ради суддів України (лист №9рс-186/20 від 16.03.2020) не вказує на припинення судами розгляду справ, а лише встановлює особливий режим судів України, який включає в себе, зокрема, розгляд справ в режимі відеоконференції, по можливості здійснення розгляду справи без участі сторін, в порядку письмового провадження, рекомендацію учасникам судових засідань подавати до суду заяви про розгляд справи у їхній відсутності за наявними у справі матеріалами.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі сторонами не наведено, клопотань про їх витребування або долучення тощо не заявлено.

В протилежному випадку відкладення розгляду справи без пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя в умовах карантину може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи.

Відтак, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України, тому відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з наступних мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 27 травня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради в присутності гр. ОСОБА_1 , розглянуто протокол та винесено постанову № 184 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, в зв`язку з порушенням п. 14.1. абзацу 2 «Правил благоустрою території у місті Володимирі-Волинському» затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 15.12.2016 року та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Один із найважливіших конституційних принципів щодо захисту основоположних прав та свобод людини при здійсненні процедури притягнення особи до адміністративної та/або кримінальної відповідальності (презумпція невинуватості) закріплений у ст.62 Конституції України, згідно якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Встановлено, що згідно реєстраційного посвідчення, виданого 28 липня 1998 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації, квартира № 2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1

08 квітня 2020 року інспектором відділення муніципальної варти Володимир-Волинської міської ради Мацилюком Ю.В. на підставі звернення громадянки ОСОБА_2 , складено протокол про адміністративне правопорушення № 18, відповідно до якого позивач порушила п. 14.1. абзацу 2 «Правил благоустрою території у місті Володимирі-Волинському», затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 15.12.2016 року, а саме виконано роботи без дозволу, встановлено паркан на території спільного користування біля будинку АДРЕСА_1 чим вчинила правопорушення передбачене ст.152 КУпАП.

З протоколу № 05 засідання адміністративної комісії при виконкомі Володимир-Волинської міської ради від 13 травня 2020 року вбачається , що адміністративною комісією прийнято рішення перенести розгляд справи на 27.05.2020 року надавши ОСОБА_1 можливість долучити до справи документи на право постійного користування земельною ділянкою, яка огороджена сіткою, а також акт погодження меж із сусідніми землекористувачами.

27 травня 2020 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Володимир-Волинської міської ради в присутності гр. ОСОБА_1 , розглянуто вказаний вище протокол та винесено постанову № 184 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП, в зв`язку з порушенням п. 14.1. абзацу 2 «Правил благоустрою території у місті Володимирі-Волинському» затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 15.12.2016 року та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В ході розгляду справи встановлено, що на земельну ділянку по АДРЕСА_1 право власності або постійного користування за позивачем чи будь - якою іншою фізичною чи юридичною особою - не оформлено. Земельна ділянка відноситься до земель комунальної власності територіальної громади м. Володимир-Волинський.

Позивачем долучено до матеріалів справи Проект передачі земельної ділянки, згідно з яким погоджено передачу земельної ділянки площею 398 кв.м., з них 42 кв.м. спільне користування, по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 для обслуговування житлового будинку та господарських споруд.

Відповідно до ст.152 КУпАП, порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів, тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому, частиною другою статті 5 КУпАП визначено, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.218 КУпАП, адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені зокрема ст. 152 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до повноважень органів місцевого самоврядування належить затвердження правил благоустрою населених пунктів.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Згідно з вимогами частини 2 статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані: 1) утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію; 2) дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів; 3) не порушувати права і законні інтереси інших суб`єктів благоустрою населених пунктів; 4) відшкодовувати в установленому порядку збитки, завдані порушенням законодавства з питань благоустрою населених пунктів; 5) допускати на об`єкти благоустрою, що перебувають у їх власності або користуванні, аварійно-рятувальні та інші служби для здійснення заходів щодо запобігання і ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно з вимогами статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил. 2. Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами. 3. Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Відповідно до диспозиції ст.152 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в здійсненні дій, які заборонені правилами благоустрою території міст та інших населених пунктів. Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського благоустрою.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні правил благоустрою територій міст та інших населених пунктів, а також недодержанні правил щодо забезпечення чистоти і порядку в містах та інших населених пунктах. Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

У відповідності до п.14.1 «Правил благоустрою території у місті Володимирі-Волинському» затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 15.12.2016 року, які є у відкритому доступі, на об`єктах благоустрою забороняється: виконувати роботи без дозволу; самовільно влаштовувати городи, створювати, пошкоджувати або знищувати газони, самовільно висаджувати та знищувати дерева, кущі тощо; вивозити і звалювати в не відведених для цього місцях відходи, траву, гілки, деревину, листя, сніг; складувати будівельні матеріали, конструкції, обладнання за межами будівельних майданчиків; самовільно встановлювати точки торгівлі з лотків, автомобілів, причепів, столиків, візків громадянами та суб`єктами господарювання у не відведених для цього місцях; встановлювати технічні засоби регулювання дорожнього руху без погодження з відповідними органами Міністерства внутрішніх справ України; випасати худобу, вигулювати та дресирувати тварин у не відведених для цього місцях; здійснювати ремонт, обслуговування та миття транспортних засобів, машин, механізмів у не відведених для цього місцях (крім випадків проведення негайного ремонту при аварійній зупинці); вчиняти дії, що негативно впливають на архітектуру фасадів будівель і споруд, у тому числі робити написи, малюнки на стінах будинків, споруд, наклеювати оголошення та інформаційно-агітаційні плакати, рекламу, листівки тощо у невизначених спеціально для цього місцях; самовільно влаштовувати льохи на прибудинкових територіях; захаращувати територію, прилеглу до житлових будинків, та пожежні проїзди автотранспортом, будівельним сміттям тощо; виливати рідину, кидати предмети, сміття з балконів, лоджій, вікон та сходів будинків; самовільно встановлювати об`єкти зовнішньої реклами, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тощо.

Згідно протоколу № 18 про адміністративне правопорушення від 08 квітня 2020 року та оскаржуваної постанови № 184 від 27 травня 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення дій у формі виконання робіт без відповідного дозволу, а саме: встановлення паркану на території спільного користування, що є порушенням абз.2 п. п.14.1 «Правил благоустрою території у місті Володимирі-Волинському», затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 15.12.2016 року.

Проте, матеріали справи не містять жодних відомостей (доказів) про дату вчинення ОСОБА_1 дій у формі «виконання робіт без відповідного дозволу, а саме: встановлення паркану на території спільного користування», що є по своїй суті адміністративним правопорушенням.

З наданої позивачем копії постанови адміністративної комісії № 61 вбачається, що 22.05.2019 року адміністративною комісією при виконкомі Володимир-Волинської міської ради ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 152 КУпАП, а саме за те, що 26.03.2019 року ОСОБА_1 порушила абз. 2 п. 14.1 «Правил благоустрою території у м. Володимирі-Волинському» затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 18.12.2016 року встановивши огорожу на території загального користування без будь-яких документів по АДРЕСА_1 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Також в матеріалах справи наявні копії постанов адміністративної комісії № 96 від 17.07.2019 року та № 134 від 06.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладення адміністративних стягнень у виді штрафу в розмірі 360 грн. та 510 грн. відповідно.

Отже, спірні правовідносини між сторонами у цій справі виникли з приводу правомірності повторного притягнення позивача за одне і те саме правопорушення, а саме за порушення абз. 2 п.14.1 «Правил благоустрою території у м. Володимирі-Волинському» затверджених рішенням Володимир-Волинської міської ради № 12/3 від 18.12.2016 року.

У відповідності до ст.61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Відтак, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що позивача, всупереч положенням ч.1 ст.61 Конституції України, повторно притягнуто до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд наголошує, що Конституція України гарантує кожній особі, що вона не може бути двічі притягнена за одне й те саме правопорушення не тільки до кримінальної, а й до адміністративної, дисциплінарної, цивільно-правової, матеріальної та інших видів відповідальності. Притягнення особи двічі до юридичної відповідальності за одне і те ж саме правопорушення не допускається.

Згідно з ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись статтями 241, 243, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Володимир-Волинської міської ради - залишити без задоволення, а рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 26 червня 2020 року в справі № 154/1701/20 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
Р. П. Сеник
Повне судове рішення складено 31 липня 2020 року.