Справа № 580/2287/20
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року справа № 580/2287/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62147741 від 21.05.2020.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка вказує, що оскаржувана постанова суперечить вимогам частини першої статті 19 та частини 2 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки позивачка не проживає у м. Києві та не має там жодного майна. Тому, на думку позивачки, відповідачем оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження прийнято з порушенням правил місця виконання виконавчого документу. Позивачка вказує, що дізналась про відкриття виконавчого провадження 27.05.2020 з бесіди з працівником Акціонерного КБ «Приватбанк», у якому відкритий рахунок для соціальних виплат на малолітнього сина.

Ухвалою від 01.07.2020 відкрито провадження у справі за даним позовом.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач надала до суду відзи, в якому зазначила, що якщо місце проживання, перебування боржника-фізичної особи та місцезнаходження боржника-юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність, та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання. У виконавчому написі № 7656 виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем, вказано місце проживання боржника - ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , не є підтвердженням того, що позивач на день відкриття виконавчого провадження проживала за даною адресою. Щодо стягнення з відповідача судових витрат відповідач зазначила, що позивачем не було додано до позовної заяви належних доказів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданнями правової допомоги. З вказаних підстав просила у задоволенні позову відмовити.

Позивач в судове засідання не прибула, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання не прибула, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, що відповідно до положень ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства україни у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем вчинено виконавчий напис, реєстровий № 7656 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 15778 грн 50 коп., згідно з кредитним договором № 50980-А від 25.05.2017, укладеним між ОСОБА_1 та ТОВ «СС ЛОУЛ», правонаступником якого є ТОВ «Фінфорс». Загальна сума, яка підлягає стягненню з позивачки на користь ТОВ «Фінфорс» становить 15 778 грн 50 коп.

У вказаному виконавчому написі зазначено, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 та зазначено адресу місця реєстрації : АДРЕСА_2 .

Доказів оскарження виконавчого напису реєстровий № 7656 від 15.04.2020 про стягнення на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 15778 грн 50 коп. позивачка до суду не надала та не назвала.

21.04.2020 представник ТОВ «Фінфорс» звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса. У заяві стягувач зазначив, що боржник проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

21.05.2020 відповідачем відкрито виконавче провадження № 62147741 з примусового виконання виконавчого напису № 7656 виданого 15.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком Володимиром Вікторовичем.

Вказаною постановою зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, та попереджено про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Також 21.05.2020 відповідачем у виконавчому провадженні № 62147741 винесено постанову про арешт коштів боржника, а саме накладено арешт на кошти боржника, які містяться на рахунках у ПАТ "ОТП БАНК", АТ «Ощадбанк», АТ «УкрСиббанк», АТ «Альфа Банк», АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ "ПРИВАТБАНК", АТ «Універсал Банк», АТ «ПУМБ», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать позивачці у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 18 356 грн 35 коп.

21.05.2020 відповідачем у виконавчому провадженні № 62147741 винесено постанову про арешт майна боржника.

Не погоджуючись із постановою приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, позивачка звернулась з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 1 статті 27 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» №1403-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закон №1403-VІІІ) фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 статті 25 Закону №1403-VІІІ визначено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Згідно з частиною 2 статті 25 Закону №1403-VІІІ приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Відповідно до частини 6 статті 25 Закону №1403-VІІІ виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Початок примусового виконання рішення регламентований статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VІІІ від 02.06.2016 (далі - Закону №1404-VІІІ ).

Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 статті 26 Закону №1404-VІІІ визначено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з частиною 1 статті 19 Закону №1404-VІІІ право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Відповідно до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно частини 1 статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до частини 10 статті 6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

Таким чином, суд зазначає, що фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку.

Отже, положення частини 2 статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" у взаємозв`язку з частиною 3 статті 26 цього Закону, щодо відомостей про місце проживання, місце перебування чи місцезнаходження особи не можна тлумачити виключно як вказівку на зареєстроване місце проживання, оскільки в Законі України "Про виконавче провадження" застосовуються всі три окремих поняття.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1404-VІІІ приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, чинне законодавство, яке регламентує спірні правовідносини, не містить застереження про здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації місця проживання боржника.

Враховуючи викладене, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання або перебування боржника - фізичної особи, незалежно від місця реєстрації боржника.

Судом встановлено, що товариством з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» надано відповідачу заяву про примусове виконання рішення із зазначенням, зокрема, адреси проживання позивача: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження № 62147741 від 21.05.2020 винесена на підставі виконавчого напису від 15.04.2020 з дотриманням правил територіальної діяльності відповідача, тому є правомірною та скасуванню не підлягає. Доказів оскарження вказаного виконавчого напису позивачка до суду не надала та не назвала.

Таким чином на підставі викладеного вище, оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розподіл судових витрат здійснюється у порядку визначеному ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення з урахуванням положень п. 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Кульчицький