Справа № 689/433/20
Суддя: Совгира Д. І.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 689/433/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мазурчак В.М.

Суддя-доповідач - Совгира Д. І.

28 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Совгири Д. І.

суддів: Кузьменко Л.В. Франовської К.С. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Ременяк С.Я.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Хорошенюк О.В.,

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу начальника СРПП №1 Ярмолинецького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковник поліції Садовця Руслана Юрійовича на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 травня 2020 року (повний текст якої складено в смт. Ярмолинці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СРПП №1 Ярмолинецького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковник поліції Садовця Руслана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Ярмолинецького районного суду Хмельницької області з позовом до начальника СРПП №1 Ярмолинецького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковник поліції Садовця Руслана Юрійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 травня 2020 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

В судовому засіданні представник позивача та позивач заперечували проти задоволення апеляційної скарги відповідача та просили суд залишити її без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 травня 2020 року - без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про причини неявки суду не повідомив, хоча про час та дату розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz А140, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 19 лютого 2020 року о 12 год. 45 хв. в смт. Ярмолинці по вул. Іова, буд. 60, допустив керування транспортним засобом, яким не мав права керувати, таким чином не виконав вимоги ч. 2 ст. 16, Закону України "Про дорожній рух", відповідно до якої водій зобовязувати не допускати випадків керування т/з щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 382089 від 19.02.2020 року, що винесена начальником СРПП №1 Ярмолинецького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковник поліції Садовцем Р.Ю. на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 8500 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 121 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду для захисту своїх прав та законниз інтересів.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції Українивстановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАПніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 8 статті 121 КУпАПвстановлено, керування водієм транспортним засобом, щодо якого порушено обмеження, встановлені Митним кодексом України,а саме:порушено строкийого тимчасовоговвезення та/абопереміщення вмитному режимітранзиту;транспортний засібвикористовується дляцілей підприємницькоїдіяльності та/абоотримання доходівв Україні;транспортний засібпередано уволодіння,користування аборозпорядження особі,яка неввозила йогона митнутериторію Україниабо непоміщувала вмитний режимтранзиту,- тягне за собою накладення штрафу на водія в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Належним чином оформлену постанову та доказів на підтвердження відомостей, що містяться у постанові, суду не надано, крім того, не подано суду відеозапису з місця події.

Відповідно до ст. 280 КУпАПорган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбаченихст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 8ст.121КУпАП не надано.

Кірм того, всупереч частині другій статті 283 КУпАП постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис. У постанові Відповідача лише зазначено, що додається відеозапис. Однак, відповідно до частини третьої статті 283 КУпАП постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Судом переглянуто відеозапис з нагрудної відеокамери поліцейського, наданий відповідачем, та встановлено, що на зазначеному відеозаписі не зафіксовано факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, а зафіксовано лише процедуру розгляду справи.

Суд вважає, що відеозапис, який було долучено стороною відповідача на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом з огляду на те, що оскаржувана постанова не відповідає приписам частини 3 статті 283 КУпАП, де передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Зазначене, узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17, від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а та від 19 лютого 2020 року у справі № 524/1284/17.

Постанова містить посилання на пояснення свідків. Однак, не містить вказівки на їх кількість, анкетні дані тощо. Крім того, з відеоматеріалів вбачається, що при розгляді справи по суті Відповідач не назвав цих свідків, не оголосив їх пояснень, тобто не зазначив, що дані докази існують, свідки не перебували у фокусі відеокамери тощо. З цих міркувань, суд прийшов до висновку що пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не досліджувались на засадах змагальності під час розгляду справи по суті безпосередньо на місці події. Про допит даних свідків у судовому засіданні клопотань не надходило.

За даних обставин суд погоджується з доводами Позивача у відповіді на відзив про те, що постанова не містить відомостей щодо джерел виявлення правопорушення (про те, що позивач допустив керування транспортним засобом).

Визнання позивача про те, що він керував, наявне на відеоматеріалах, суд до уваги не бере, оскільки він даний факт заперечив. Сам лише факт визнання без наявності інших об`єктивних, належних та допустимих доказів не може бути покладений в основу рішення. Дане визнання наявне на відеоматеріалах, джерело походження яких не вказане у постанові.

Крім цього, Відповідачем порушена процедура притягнення до відповідальності, яка полягає у тому, що не складався протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини другої та третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до частини четвертої статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до частини п`ятої статті 258 КУпАП якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобі, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 222 КУпАП (Органи Національної поліції) органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Словосполучення «про такі адміністративні правопорушення» разом із двокрапкою свідчить про те, що далі йде перерахунок правопорушень. Серед перерахованих правопорушень є як порушення правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, так і порушення, передбачене частиною восьмою статті 121 КУпАП. Отже, у даній статті мова йде про категорії, які не слід ототожнювати. Не слід ототожнювати порушення правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, та порушення частини восьмої статті 121 КУпАП, адже сам законодавець їх не ототожнює.

Термін «у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», вжитий у частині п`ятій статті 258 КУпАП, вочевидь стосується терміну «що забезпечують безпеку руху транспорту», вжитого у частині першій статті 222 КУпАП.

Здійснюючи системний аналіз частини восьмої статті 121, частини першої статті 222, частини п`ятої статті 258 КУпАП, суд вважає, що означений у частині п`ятій статті 258 КУпАП випадок як «правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» не стосується правопорушення за частиною восьмою статті 121 КУпАП.

Крім цього, суд також так вважає, виходячи із мовного аналізу змісту терміну. Правопорушення за частиною восьмою статті 121 КУпАП не впливає саме на безпеку дорожнього руху. Безпека дорожнього руху не є об`єктом цього правопорушення, тобто не є суспільними відносинами, які охороняються.

На висновок суду не впливає найменування оспорюваної постанови.

Бланк даної постанови затверджений додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року за №1395. За змістом Інструкції її норми не регулюють процедуру оформлення протоколів та винесення постанов за частиною восьмою статті 121 КУпАП, оскільки саме ця частина статті 121 КУпАП не згадується в нормах інструкції.

Таким чином, Відповідач зобов`язаний був на виконання частини п`ятої статті 258 КУпАП скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу.

Крім того, судом встановлено, що оспорювана постанова оформлена 19 лютого 2020 року о 12 год. 50 хв., хоча на відеоматеріалах Відповідач о 12 год. 52 хв. зазачає, що «зараз відбудеться розгляд справи …», а о 13 год. 00 ним же оголошено, що розгляд справи закінчено. Після цього він розпочинає оформлення постанови. Ці обставини викликають сумнів у суду щодо часу оформлення постанови.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача.

Висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що позивач здійснив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху суду не надано.

Крім того, згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Негайний розгляд справи без складання адміністративного протоколу чи документування у інший спосіб того, що розгляд справи відбувся з дотриманням прав та гарантій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також ставить під сумнів правомірність винесеної постанови, що є самостійною підставою для визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

При цьому судом не беруться до уваги довідка про результати перевірки від 28 лютого 2020 року, рапорт від 20 лютого 2020 року, протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20 лютого 2020 року, пояснення ОСОБА_1 від 20 лютого 2020 року, оскільки дані документи не стосуються справи, оформлялись в межах заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію, перебувають за межами предмету доказування в адміністративній справі.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу начальника СРПП №1 Ярмолинецького ВП Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковник поліції Садовця Руслана Юрійовича залишити без задоволення, а рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 травня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Совгира Д. І.

Судді Кузьменко Л.В. Франовська К.С.