Справа № 200/5897/20-а
Суддя: Льговська Ю.М.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 р. Справа№200/5897/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Льговської Ю.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

19 червня 2020 року (згідно з відбитком поштового штампу на конверті) ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача № 0001651 від 28 травня 2020 щодо відмови в призначенні пенсії за вислугу років; про зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років з дня подання заяви про призначення пенсії за вислугу років від 22 травня 2020 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач як працівник освіти здобула право на пенсію за вислугу років, оскільки має спеціальний стаж більше ніж необхідний в 25 років.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

16 липня 2020 року відповідачем надано відзив на позов, в якому просив відмовити в позові з підстав відсутності у позивача необхідного спеціального стажу роботи для призначення пенсії, обчислюючи його станом на дату, передбачену абзацом 1 пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV, а саме станом на 11 листопада 2017 року. За підрахунками відповідача спеціальний стаж роботи становить - 25 років 12 місяців 30 днів при необхідних 26 роках 6 місяців.

Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 є громадянином України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1.

За відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 від 06 жовтня 1988 року ОСОБА_1 у період: з 09 серпня 1991 року по 01 серпня 2016 року; з 07 серпня 2016 року по 30 серпня 2019 року працювала вихователем у дошкільному навчальному закладі ясла-садок комбінованого типу № 6 «Дзвіночок» Дружківської міської ради Донецької області.

22 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Станом на день звернення з заявою позивач звільнена з роботи, яка дає право на цю пенсію за вислугу років.

Рішенням відповідача від 28 травня 2020 року № 0001651 відмовлено ОСОБА_1 в призначені пенсії за вислугою років у зв`язку з відсутністю спеціального стажу роботи.

Відповідач виходив з того, що наявність спеціального стажу слід встановлювати не на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугою років (22 травня 2020 року), а станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року - 11 жовтня 2017 року з огляду на приписи абзацу 1 пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV. А тому останнім прийнято рішення, де вказано, що спеціальний стаж позивача станом на 11 жовтня 2017 року складає 25 років 12 місяців 30 днів, що не є достатнім для призначення пенсії за вислугою років, оскільки стаж станом на 11 жовтня 2017 року повинен становити 26 років 6 місяців за змістом постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 в чинній редакції.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Абзацами 1, 9 статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05 листопада 1991 року (далі - Закон №1788-ХІІ) встановлено, що право на пенсію за вислугу років мають, зокрема, працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту «е» статті 55.

Разом з тим до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ неодноразово вносились зміни.

Так, зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» № 213-VIII від 02 березня 2015 (далі - Закон № 213-VIII) пункт «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ викладено в новій редакції;

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року (далі - Закон № 911-VIII) до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-ХІІ знову внесено зміни та доповнено новими абзацами.

Внесені зміни Законами № 213-VIII та № 911-VIII до сьогоднішнього дня відображені в Законі № 1788-ХІІ без вказівки на їх неконституційність.

Разом з тим, Рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 № 2-р/2019 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту «а» статті 54, статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII зі змінами, внесеними законами України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02 березня 2015 № 213-VIII, «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 № 911-VIII.

За змістом пункту 2 резолютивної частини вказаного Рішення Конституційного Суду України положення, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 04 червня 2019 року при призначенні пенсії за вислугою років відповідно до пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII необхідно керуватися нормою у редакції до внесення змін Законами № 213-VIII, № 911-VIII.

Так, вказаним пунктом в редакції, чинній до внесення змін, а саме до 01 квітня 2015 року, визначено, що право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.

Отже, умовами призначення пенсії за вислугу років за пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII є: 1) включення посади до затвердженого переліку, 2) наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років. Віковий ценз як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років пункт «е» статті 55 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін, не визначає.

При вирішенні питання щодо наявності у позивача права на отримання пенсії за вислугу років судом встановлено наявність двох вищезазначених умов.

Зокрема, перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, згідно з яким до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховуються періоди роботи на посаді вихователя дошкільного навчального закладу всіх типів.

Зі змісту спірного рішення суд вбачає, що наявність необхідного спеціального стажу не менше 25 років не заперечується самим відповідачем та підтверджується відомостями ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати пенсії. Так, зокрема, у своєму рішенні відповідач зазначає, що спеціальний стаж роботи ОСОБА_1 станом на 11 жовтня 2017 року становить 25 років 12 місяців 30 днів.

Суд не погоджується з обґрунтуванням відповідача про те, що наявність спеціального стажу слід встановлювати не на дату звернення позивача із заявою про призначення пенсії за вислугою років (22 травня 2020 року), а станом на дату набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03 жовтня 2017 року (далі - Закон № 2148-VIII) - 11 жовтня 2017 року з огляду на приписи абзацу 1 пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058).

Так, відповідно до абзацу 1 пункту 2-1 Прикінцевих положень Закону № 1058 особам, які на день набрання чинності Законом № 2148-VIII мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Суд зазначає на помилкове застосування цієї норми відповідачем, оскільки, по-перше, вказаною нормою лише збережено гарантії пенсійного забезпечення певної категорії осіб, які на день набрання чинності Законом № 2148-VIII мають всі підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII.

По-друге, вказаною нормою не було внесено жодних змін до статті 55 Закону № 1788-XII, а тому остання підлягає застосуванню саме у редакції, що відновлена за Рішенням Конституційного Суду України від 04 червня 2019 № 2-р/2019.

По-третє, відповідач, приймаючи спірне рішення та застосовуючи пункт «е» статті 55 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін, не звертає увагу на те, що одночасно застосовує положення постанови Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 в редакції, що не відповідає нормі закону. Адже постанова Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909 в редакції, що відповідає пункту «е» статті 55 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін, передбачала, що пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років. І тому спеціальний стаж тих осіб, які станом на 11 жовтня 2017 року - день набрання чинності Законом № 2148-VIII мали всі підстави для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 1788-XII, повинен був дорівнювати не менше 25 років. Викладене судом застосування норм усуває будь-яку колізію між ними.

Таким чином, позивач набула право на отримання пенсії за вислугу років незалежно від віку згідно з пунктом «е» статті 55 Закону № 1788-XII як працівник освіти, який має спеціальний стаж роботи більше 25 років, а тому рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії від 28 травня 2020 року № 0001651 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача призначити пенсію за вислугу років з дня подання заяви про призначення пенсії від 22 травня 2020 року суд зазначає наступне.

За змістом статті 81 Закону № 1788-XII призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України, а тому відповідач має виключну компетенцію в питаннях призначення, перерахунку та виплати пенсії позивачеві.

За таких обставин належним способом захисту відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 22 травня 2020 року з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на це частина суми сплаченого судового збору підлягає відшкодуванню позивачеві за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 139, 241 - 246, 255, 295 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28 травня 2020 № 0001651 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Дружківка, Донецька область, 85113) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) від 22 травня 2020 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Ціолковського, буд. 25, м. Дружківка, Донецька область, 85113) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 560 (п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 03 серпня 2020 року.

Суддя Ю.М. Льговська