Справа № 120/2067/20-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 липня 2020 р. Справа № 120/2067/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Поліщук І.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

представника позивача: Шеремети М.П.

представника відповідача: Сивого М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро"

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія Агро" (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Надія Агро" посадовими особами відповідача складено акт №1159/0512/03732363 від 17.12.2019, у висновках якого, окрім інших, зафіксовано порушення ТОВ "Надія Агро" п. 198.7 ст. 198 та п. 201.1 ст. 201 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016. На підставі виявлених порушень, 30.01.2020 відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення №, № та №.

Разом із тим, не погоджуючись зі висновками проведеної перевірки, а також із прийнятими податковими повідомленнями-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою від 09.06.2020 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання у справі призначено на 01.07.2020.

Ухвалою від 25.06.2020 задоволено заяву представника позивача та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні 01.07.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

В підготовчому судовому засіданні 01.07.2020 оголошено перерву до 16.07.2020 з метою надання представнику позивача часу для ознайомлення із відзивом на позовну заяву.

Ухвалою від 16.07.2020, постановленою судом без виходу до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 29.07.2020.

Ухвалою від 17.07.2020 задоволено заяву представника позивача та вирішено забезпечити йому участь в судовому засіданні 29.07.2020 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою програмного забезпечення "EasyCon".

В судовому засіданні 29.07.2020 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, що викладені у позовній заяві та відповіді на відзив. Зокрема зазначив, що висновки податкового органу про порушення ТОВ "Надія Агро" п. 198.7 ст. 198 ПК України не відповідають фактичним обставинам, адже перенесення суми від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту від СВ ТОВ «Надія» до правонаступника - ТОВ "Надія Агро" відбулось на підставі підписаного передавального акту, що в повній мірі відповідає вимогам п. 198.7 ст. 198 ПК України. Також зазначив, що положення Порядку №21 від 28.01.2016 передбачають наявність у відповідача обов`язку проведення перевірки платника податку, як в даному випадку ним проведена не була. Крім того, позивач також зазначив, що застосування до ТОВ "Надія Агро" штрафних санкцій за не складання податкових накладних є необґрунтованим, адже позивачем відображено всі проведені ним господарські операції у зведених податкових накладних та в повній мірі сплачено податки, а тому жодної шкоди Державному бюджету завдано не було. При цьому, вказав, що відповідні висновки акту перевірки свідчать лише про невідповідність форми складених податкових накладних, що, в свою чергу, могло б бути підставою для відмови у їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного адміністративного позову, посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позовну заяву. Зокрема вказав на обґрунтованість висновків проведеної перевірки та правомірність податкових повідомлень-рішень, прийнятих за її наслідком.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив, що за результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ "Надія Агро" посадовими особами відповідача складено акт №1159/0512/03732363 від 17.12.2019, у висновках якого, окрім інших, зафіксовано наступні порушення, допущені ТОВ "Надія Агро":

- п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за лютий 2019 року в сумі 422599,00 грн.;

- п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, в результаті чого завищено від`ємне значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за серпень 2019 року в сумі 261294,00 грн.;

- п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого підприємством не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні на загальну суму ПДВ 635985,69 грн., в тому числі за листопад 2017 року на суму 440718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн.

Крім того, на підставі виявлених порушень, 30.01.2020 відповідачем винесено наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким ТОВ "Надія Агро" збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ на суму 528249,00 грн., з яких за основним платежем 422599 грн., за штрафними санкціями 105650 грн.;

- №, яким ТОВ "Надія Агро" зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 261294,00 грн.;

- №, яким до ТОВ "Надія Агро" застосовано штрафні санкції за платежем з податку на додану вартість в сумі 317994,00 грн.

Разом із тим, не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, згідно з пунктом 44.1 статті 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Нормою статті 14 ПК України, визначено, зокрема, що бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), передбачений статтею 200 ПК України.

Відповідно до зазначеної норми сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Як визначено нормою пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктом «а» пункту 198.1 статті 198 ПК України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Згідно пункту 198.2 статті 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

При цьому, положеннями пункту 198.7 статті 198 ПК України визначено, що сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується шляхом:

- приєднання, злиття, перетворення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника у наступному періоді після підписання передавального акта відповідно до законодавства;

- поділу, виділення, - підлягає перенесенню до складу податкового кредиту правонаступника пропорційно до отриманої частки майна згідно з розподільчим балансом у наступному періоді після підписання розподільчого балансу відповідно до законодавства.

Таке перенесення здійснюється в разі, якщо сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.

Із аналізу наведених вище положень слідує, що в разі проведення реорганізації платника податку на додану вартість, останній має право на перенесення сум від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за наявності таких умов:

- підписання передавального акта відповідно до законодавства;

- сума від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду платника, що реорганізується, має бути підтверджена документальною перевіркою контролюючого органу.

В даному ж випадку, як слідує із акта перевірки №1159/0512/03732363 від 17.12.2019, протоколом №27/11/17-01 від 27.11.2017 було затверджено рішення загальних зборів пайовиків сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» про його реорганізацію шляхом перетворення у сільськогосподарське виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Надія».

Протоколом №26/02/18-01 від 26.02.2018 затверджено рішення загальних зборів учасників СВ ТОВ «Надія» про затвердження передавального акту (копія додається), та внесення змін до протоколу №27/11/17-01 від 27.11.2017 в частині зміни назви підприємства: з «Сільськогосподарське виробниче товариство з обмеженою відповідальністю «Надія» на «Товариство з обмеженою відповідальністю «Надія Агро».

Відповідно до п. 1.2 Статуту ТОВ «Надія Агро», затвердженого та зареєстрованого 26.02.2018, ТОВ «Надія Агро» створене шляхом перетворення (зміни організаційно-правової форми) Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Надія» та є правонаступником усього майна, прав та обов`язків останнього відповідно до передавального акту від 26.02.2018.

При цьому, остання податкова звітність СВК «Надія» подана до податкового органу за лютий 2018 року. Відповідно до даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за лютий 2018 року (декларація від 16.03.2018 року №), сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) становить 683893,00 грн.

В свою чергу, перша податкова звітність ТОВ «Надія Агро» подана до податкового органу за березень 2018 року. Відповідно до даних, задекларованих у податковій звітності з ПДВ за березень 2018 року, підприємством у складі податкового кредиту відображено від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 683893,00 грн.

Таким чином, суму від`ємного значення з податку на додану вартість ТОВ «Надія Агро» перенесено до податкової звітності на підставі передавального акту як правонаступника реорганізованого шляхом перетворення СВК «Надія», що, на думку представника позивача, в повній мірі відповідає положенням п. 198.7 ст. 198 ПК України.

В той же час, як зазначалось судом вище, положення п. 198.7 ст. 198 ПК України передбачають дві умови, за наявності яких платник податку має право здійснити перенесення сум від`ємного значення, а саме: підписання передавального акта відповідно до законодавства; підтвердження такої суми від`ємного значення документальною перевіркою контролюючого органу.

В даному ж випадку, сума від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 683893,00 грн., включена ТОВ «Надія Агро» до податкової накладної за березень 2018 року без підтвердження такої суми документальною перевіркою контролюючого органу, а лише на підставі передавального акта.

Крім того, Наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21 затверджено Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі Порядок №21).

Положеннями п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21 визначено, що за наявності у платника податку, який реорганізується, суми від`ємного значення, що підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, вказаний платник податку має право подати заяву про перенесення такої суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника. Така заява подається у складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.

У разі підтвердження контролюючим органом за результатами документальної перевірки сум від`ємного значення правонаступник реорганізованого платника податку подає у складі податкової декларації з податку за звітні (податкові) періоди після такого підтвердження заяву про перенесення суми від`ємного значення реорганізованого платника податку до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду.

Таким чином, положення п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21, на переконання суду, в повній мірі відповідають та певним чином доповнюють визначений п. 198.7 ст. 198 ПК України порядок перенесення сум від`ємного значення від платника податку, що реорганізовується, до його правонаступника.

Так, зокрема, положення Порядку №21 передбачають необхідність звернення платника податку, що реорганізовується із заявою про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника, шляхом включення такої заяви до складу податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку.

Крім того, аналіз положень п. 14 Розділу ІІІ Порядку №21 та п. 198.7 ст. 198 ПК України свідчить про те, що саме заява про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника, подана в складі податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку, зумовлює виникнення підстав для проведення позапланової документальної перевірки, з метою підтвердження контролюючим органом сум від`ємного значення.

При цьому, судом враховано визначений п. 78.1 ст. 78 ПК України вичерпний перелік підстав для проведення контролюючим органом позапланової документальної перевірки платника податку, однак, обмеження у підставах проведення перевірок платників податків, визначені цим Кодексом, не поширюються на перевірки, що проводяться на звернення такого платника податків (п. 78.2 ст. 78 ПК України).

В той же час, відповідна заява про перенесення суми від`ємного значення до складу податкового кредиту правонаступника (ТОВ «Надія Агро») не була включена СВК «Надія» до податкової декларації за останній (звітний) період реєстрації платником податку лютий 2018 року.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в даному випадку ТОВ «Надія Агро» не дотримавшись визначеного чинним законодавством порядку перенесення сум від`ємного значення, включило до податкової звітності за березень 2018 року від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду в сумі 683893,00 грн.

Крім того, слід також враховувати, що у реєстраційній заяві платника податку за формою №1-ПДВ, яка подана ТОВ «Надія Агро» 22.03.2018, підставою її подання визначено «зміна даних про платника», тоді як фактично мала місце реорганізація платника податку.

До того ж, форма №1-ПДВ в переліку підстав передбачає графу «реорганізація у зв`язку з перетворенням», обрання якої б зумовило б виникнення підстав для проведення документальної перевірки, однак, така графа ТОВ «Надія Агро» обрана не була.

З огляду на викладені вище обставини, суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків перевірки щодо порушення ТОВ «Надія Агро» вимог п. 198.7 ст. 198 ПК України та п. 14 Розділу ІІІ Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016, та, як наслідок, відсутність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 30.01.2020.

В той же час, надаючи оцінку висновкам акту перевірки, в частині порушення ТОВ «Надія Агро» вимог п. 201.1 ст. 201 ПК України, суд зазначає наступне.

Так, як слідує зі змісту акту перевірки, в ході проведеної перевірки посадовими особами було встановлено, що ТОВ «Надія Агро» проводилась видача паїв в натуральній формі (зерном) за земельні ділянки, орендовані у фізичних осіб на підставі договорів оренди. При цьому, видачу паїв в натуральній формі в бухгалтерському обліку підприємства відображено як реалізацію сільськогосподарської продукції неплатникам ПДВ.

За підсумками відповідних звітних періодів, в яких відображено таку реалізацію, ТОВ «Надія Агро» складено та зареєстровано у ЄРПН зведені податкові накладні на неплатника на загальну суму ПДВ 635985,69 грн., в тому числі: за листопад 2017 року на суму 440 718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн.

В той же час, представник відповідача зазначає, що виписані та зареєстровані ТОВ «Надія Агро» у ЄРПН зведені податкові накладні на неплатника, порушують вимоги п. 201.4 ст. 201 ПК України, так як видача продукції в рахунок орендної плати за земельні ділянки, орендовані у фізичних осіб, не має безперервний або ритмічний характер.

Як наслідок, до ТОВ «Надія Агро» застосовано штрафні санкції в сумі 317994,00 грн. за відсутність складення та реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України, податкових накладних на загальну суму ПДВ 635985,69 грн., в тому числі: за листопад 2017 року на суму 440 718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн.

Надаючи оцінку даним обставин, суд виходив із наступного.

Так, положеннями п. 201.1 ст. 201 ПК України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Форма та порядок заповнення податкової накладної затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п. 201.2 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.4 ст. 201 ПК України, платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер:

покупцям - платникам податку - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця;

покупцям - особам, не зареєстрованим платниками податку, - можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням всього обсягу постачання товарів/послуг таким покупцям, з якими постачання мають такий характер, протягом такого місяця.

У разі якщо станом на дату складення зазначених податкових накладних сума коштів, що надійшла на поточний рахунок продавця як оплата (передоплата) за товари/послуги, перевищує вартість поставлених товарів/послуг протягом місяця, таке перевищення вважається попередньою оплатою (авансом), на суму якої складається податкова накладна у загальному порядку не пізніше останнього дня такого місяця.

Для цілей цього пункту ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

В даному ж випадку, як слідує із наявних у справі матеріалів, проведені ТОВ «Надія Агро» операції з видачі продукції в рахунок орендної плати за земельні ділянки дійсно не мали ритмічного характеру, адже докази того, що видача такої продукції здійснювалась два та більше разів на місяць кожному неплатнику ПДВ, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд погоджується із посилання представника відповідача на те, що складення ТОВ «Надія Агро» саме зведених податкових накладних порушує вимоги п. 201.4 ст. 201 ПК України.

В той же час, слід враховувати ту обставину, що в складених ТОВ «Надія Агро» зведених податкових накладних за листопад 2017 року на суму 440 718,61 грн., за вересень 2018 року на суму 114586,25 грн., за жовтень 2018 року на суму 80680,83 грн., позивачем в повній мірі відображено такі реквізити як опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; ціна постачання без урахування податку; ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; код товару згідно з УКТ ЗЕД та інші.

Таким чином, ТОВ «Надія Агро» фактично в повному обсязі відобразило в своїй господарській діяльності проведені операції щодо видачі (постачання) продукції в рахунок орендної плати за земельні ділянки, однак, шляхом складення зведених податкових накладних, які у встановленому законом порядку були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, жодних зауважень чи/або заперечень щодо інформації відображеної в спірних зведених податкових накладних, в частині обсягів поставної продукції, ціни постачання, ставки податку, тощо, представником відповідача не наведено.

Крім того, представником відповідача також і не заперечувався факт сплати ТОВ «Надія Агро» усіх податків та зборів за наслідком проведених операції, задекларованих спірними зведеними податковими накладними.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що притягнення ТОВ «Надія Агро» саме за не складення чи/або не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, є необґрунтованим, адже в даному випадку фактично мало місце порушення форми податкової накладної, оскільки замість складення окремої накладної з поставки (видачі) товару кожній особі неплатнику ПДВ, позивачем складено зведені податкові накладні із відображенням узагальненої інформації щодо обсягів поставки та усіх інших обов`язкових реквізитів.

До того ж, слід враховувати, що відповідні зведені податкові накладені у встановлений законом строк були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини, суд приходить до висновку про безпідставність притягнення ТОВ «Надія Агро» до відповідальності саме за не складення чи/або не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних в граничний термін, визначений ст. 201 ПК України, та, як наслідок, наявність підстав для скасування податкового повідомлення-рішення № від 30.01.2020.

За приписами вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, про наявність підстав для часткового задоволення даного адміністративного позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує, що відповідно до частини третьої статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, враховуючи, що позов задоволено частково судові витрати, понесені позивачем у даній справі, підлягають відшкодуванню в сумі 4651,64 грн., пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2020.

В решті позовних вимог, - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Надія Агро" сплачений судовий збір в сумі 4651 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят одну) гривню 64 копійки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Надія Агро" (с. Нова Гребля, Калинівський район, Вінницька область, );

Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Повний текст рішення складено 31.07.2020.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна