Справа № 2а/1570/6810/2011
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2011-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а/1570/6810/2011
УХВАЛА

30 серпня 2011 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Стефанов С.О., розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця від 16.08.2011р. № 17-9-1142 та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця від 16.08.2011р. № 17-9-1142 та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ст.107 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо подано заяву про поновлення цього строку, то чи є підстави для її задоволення) та, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі відкриває провадження в адміністративній справі.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.106 КАС України у позовній заяві у разі необхідності зазначається заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно ст.99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Пунктом 3.7 Прикінцевих положень Закону України від 07.07.2010 року № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів`було внесено зміни до статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України, які набули чинності з 30 липня 2010 року.

Згідно із зазначеними змінами загальний строк звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи, визначений частиною другою статті 99 КАС України, зменшено з одного року до шести місяців.

04.08.2011 року набрав чинності Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту`від 08.07.2011 року № 3671-VI1, який встановлює спеціальні строки звернення до суду щодо оскарження рішення органу міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Так зокрема, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту`встановлено, що рішення органу міграційної служби в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань міграції, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Крім того, відповідно до ч. 9 ст. 8 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту`у разі невикористання особою права на оскарження протягом п`яти робочих днів з дня її письмового повідомлення про прийняття рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, орган міграційної служби вилучає у такої особи довідку про звернення за захистом в Україні, інформуючи про це орган внутрішніх справ за місцем проживання особи протягом трьох робочих днів, та повертає особі документи, що посвідчують особу заявника, та інші документи, що перебувають на зберіганні в органі міграційної служби.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як випливає з Рішення Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1/99-рп, частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно зміст суб`єктивного права особи, у тому числі права особи на звернення до суду, слід визначати із застосуванням законодавства, яке діяло на момент виникнення відповідного права.

Водночас неприпустимість зворотної дії нормативно-правового акта полягає в тому, що запроваджені ним нові норми не можуть застосовуватися до правовідносин, які існували до набрання ним чинності. Отже, приписи нового нормативно-правового акта не можуть змінити обсяг прав, який було встановлено попередніми нормативно-правовими актами.

З огляду на викладене тривалість і правила обчислення строку звернення особи до суду визначаються за тими правилами, які були чинними на момент початку перебігу відповідного строку. Строк звернення до суду розпочинається і закінчується з урахуванням тієї тривалості, яка передбачалася на момент початку перебігу відповідного строку.

При цьому тривалість строку звернення до суду не змінюється залежно від того, коли було реалізоване право на позов. Відповідно тривалість строку звернення до адміністративного суду не залежить від того, коли було фактично пред`явлено позов.

З адміністративного позову убачається, що позивач оскаржує рішення Управління міграційної служби в Одеській області про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця від 16.08.2011р. № 17-9-1142, яке ним отримано 19.08.2011 року, про що у позові зазначив сам позивач.

Таким чином, із моменту набрання чинності Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту`від 08.07.2011 року № 3671-VI1 строк для звернення особи до суду з позовом про оскарження рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту становить п`ять днів з дня отримання повідомлення про відмову. У зв`язку із цим, позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду з даними позовними вимогами.

Відповідно до ч.1 ст.100 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка його подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

При викладених вище обставинах, враховуючи, що позивачем пропущений 5-денний строк звернення до адміністративного суду із даними позовними вимогами, при цьому із відповідною заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду позивач не звернувся, суд вважає за необхідне в силу ч.1 ст.100 КАС України залишити позовну заяву без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.99,100,107 КАС України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління міграційної служби в Одеській області про визнання неправомірним та скасування рішення про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця від 16.08.2011р. № 17-9-1142 та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу, роз`яснивши останньому про його право на повторне звернення до суду за умови подання клопотання про поновлення строку звернення до суду.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя С.О. Стефанов

ст. 100