Справа № 620/578/20
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/578/20 Суддя (судді) першої інстанції: Клопот С.Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Беспалова О.О., Мєзєнцева Є. І.

за участю секретаря Скидан С. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс"

на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року

у справі № 620/578/20 (розглянуто у відкритому судовому засіданні)

за позовом Приватного підприємства «Фірма «Голд Транс»

до відповідача Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2020 року до Чернігівського окружного адміністративного суду звернулося Приватне підприємство "Фірма "Голд Транс" (надалі - позивач) з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (надалі - відповідач), в якому просив суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06.11.2019 року № 0 та № 0.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що при перевірці складених та зареєстрованих в ЄРПН за листопад 2018 року ТОВ "КАСМА" для ПП "Фірма "Голд Транс" податкових накладні на поставку товару - 1 шт. напівпричіп SCHMITZ S01 на суму 450000 грн., з них ПДВ 75000 грн., було безпідставно встановлено відсутність реального (законного) джерела походження даного товару по ланцюгу постачання. При цьому позивач зазначає, що податок на додану вартість в загальній сумі 75000,00 грн., був сплачений ним на користь ТОВ "КАСМА" в листопаді 2018 р. у зв`язку із придбанням транспортного засобу, який відноситься до основних засобів, з метою його подальшого використання у межах власної господарської діяльності. ПП "Фірма "Голд Транс", на підставі складених цим підприємством та зареєстрованих в установленому законом порядку податкових накладних, керуючись п.п. 198.1,198.2,198.3,198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України правомірно включило цю суму ПДВ до свого податкового кредиту за листопад 2018 року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року в задоволенні позовних вимог Приватному підприємству «Фірма «Голд Транс» - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги ту обставину, що відповідач визнає як факт здійснення позивачем господарської операції з придбання у ТОВ «Касма» напівпричепу марки Schmitz моделі SKO 24 вартістю 450000,00 грн, так і право позивача на віднесення сплаченого при цьому ПДВ в сумі 75000,00 грн до свого податкового кредиту, однак вважає, що через допущену у складених ТОВ «Касма» податкових накладних помилку щодо моделі напівпричепу позивач мав право включити цей ПДВ до свого податкового кредиту не з дати реєстрації цих податкових накладних в ЄРПН у листопаді 2018 р., а лише після реєстрації в ЄРПН розрахунків коригувань до них, якими цю помилку було виправлено. Також, відповідач фактично визнає, що єдиним недоліком складених та зареєстрованих ТОВ «Касма» податкових накладних від 20.11.2018 р. № 142 та від 21.11.2018 р. № 143 було те, що в графі «Номенклатура товарів/послуг продавця» замість правильної моделі напівпричепу Schmitz SKO 24 було помилково зазначено Schmitz S01.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив скасувати рішення першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, з підстав викладених у письмовому відзиві та просив суд апеляційної інстанції залишити рішення суду першої інстанції без зміню

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Відповідно до частини четвертої ст. 323 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що співробітниками головного управлінням ДПС у Чернігівській області, проведено документальну позапланову виїзна перевірка Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" щодо правомірності формування податкової звітності з податку на додану вартість за період листопад 2018 року та квітень 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ "КАСМА". За результати перевірки складено Акт від 22.10.2019 року № 79 /05/37199162 (надалі - Акт перевірки).

В акті перевірки встановлено наступні порушення з боку позивача: пункту 44.1 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пунктів 198.1, 198.3, 198.6 статті 198, пунктів 200.1, 200.4 статті 200, пункту 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 14449 грн. ПДВ, т.ч. за листопад 2018 р. на 14449 грн. ПДВ; занижено податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету всього на 60551 грн., в т. ч. за листопад 2018 р. на 60551 грн.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 06.11.2019 року:

№0 за формою "Р", яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 75688,75 грн., в т.ч. основного платежу 60551 грн. та штрафних санкцій 15137,75 грн., застосованих на підставі п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України;

№0 за формою "В4" на суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 14449 грн.

Позивач вважаючи, що спірні податкові повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням норм права, звернувся з даним позовом до суду за захистом порушених прав.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не мав права на віднесення ПДВ в сумі 75000 грн. до податкового кредиту у звітному періоді-листопаді 2018 року, в зв`язку з відсутністю реєстрації в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних, складних з порушенням вимог ст.201 ПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно підпункту 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України, витрати - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

Підпунктом 138.1.1 пункту 138.1 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що витрати операційної діяльності включають собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та інші витрати беруться для визначення об`єкта оподаткування з урахуванням пунктів 138.2, 138.11 цієї статті, пунктів 140.2-140.5 статті 140, статей 142 і 143 та інших статей цього Кодексу, які прямо визначають особливості формування витрат платника податку.

Згідно пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

У силу вимог підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України - податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду.

Підпунктом «а» пунктів 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 ПК України закріплено право на віднесення сум податку до податкового кредиту у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 ПК України не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 Кодексу). У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим підпунктом документами, платник податку несе відповідальність у вигляді фінансових санкцій, установлених законодавством, нарахованих на суму податкового кредиту, не підтверджену зазначеними цим підпунктом документами.

У силу вимог пункту 201.1 статті 201 ПК України платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) податкову накладну, складену за вибором покупця (отримувача) в один з таких способів: а) у паперовому вигляді; б) в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та умови реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних. У такому разі складання податкової накладної у паперовому вигляді не є обов`язковим.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України - податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Законом України «Про бухгалтерський обік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону - первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Згідно зі статтею 9 вказаного Закону - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, для підтвердження включення до складу податкового кредиту сум сплаченого податку на додану вартість у складі ціни за придбаний товар (роботи, послуги), необхідні первинні документи (податкові накладні), оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні».

При цьому, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Тобто, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції. Наявність формально оформлених (складених) первинних документів та/або сплати грошових коштів не може слугувати підставою для формування даних податкового обліку за відсутності факту придбання відповідного активу.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що між позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Касма" (Продавець), з іншої сторони, укладено договір купівлі-продажу № 020088/2990 від 16.11.2018 року (надалі - Договір № 020088/2990).

У відповідності до пункту 1.1 Договору № 020088/2990 продавець зобов`язується передавати у власність покупця товар - напівпричіп рефрижератор марки Schmitz, в подальшому - "Товар", а Покупець зобов`язується провести оплату за Товар та прийняти його на умовах даного Договору.

Згідно пунктів 3.2, 3.3 Договору №020088/2990 приймання-передачі товару по кількості та якості здійснюється представниками обох сторін із складанням Акту приймання-передачі транспортного засобу. Право власності на товар переходить від продавця до покупця з моменту передачі ТЗ та підписання Акту прийому-передачі, надання супроводжуючих документів: вантажно-митна декларація (ВМД), рахунок-фактура, видаткова накладна, акт огляду ТЗ.

Пунктом 4 та підпунктом 5.1 пункту 5 Договору №020088/2990 загальна суму договору становить 450000,00 грн (чотириста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), з урахуванням ПДВ - 20%. Розрахунки за Техніку за цим Договором, проводяться Покупцем шляхом перерахування передоплати в розмірі 100 (ста) % від вартості Техніки, на розрахунковий рахунок Продавця 5 (п`яти) банківських днів з моменту виставлення рахунку Продавцем.

Так, між сторонами укладено додаткову угоду №1 від 19.02.2019 року до договору купівлі-продажу від 16.11.2018 року, умовами якої визначено, що продавець повинен передати у власність покупця товар - напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, модель SKO 24, 2007 року виготовлення, колір сірий.

Згідно Акту приймання-передачі транспортного засобу до договору №020088/2990 від 16 листопада 2018 р. (без дати), ТОВ «КАСМА» передано позивачу напівпричіп рефрижератор, марки - Schmitz, VIN - НОМЕР_1 , рік 2007, номерний знак НОМЕР_2 на загальну суму з ПДВ 450000,00 грн (стор. 42 том І).

Товариством з обмеженою відповідальністю «КАСМА» (надалі - контрагент позивача) 16 листопада виставлено позивачу рахунок - фактура №К-00000084, в якому зазначено наступне: Напівпричіп SCHMITZ, кількість 1 шт., ціна без ПДВ 375000,00 грн.; Сідловий тягач VOLVO, кількість 1 шт., ціна без ПДВ 195750,00 грн, на загальну суму 570750,00 грн та ПДВ 114150,00 грн (стор. 40 том І).

Згідно платіжних доручень від 20 листопада 2018 року №2206 позивачем частково оплатив за напівпричіп зг. Рах. №84 у т. ч. ПДВ 225000,00 грн та від 21 листопада 2018 року №2213 оплата за напівпричіп зг. Рах. №84 у т. ч. ПДВ 225000,00 грн (стор. 34, 35 том І).

Контрагентом позивача виписано податкові накладні:

- від 20 листопада 2018 року №142, в якій зазначено «номенклатура товарів/послуг продавця» - напівпричіп Schmitz S01, код товару згідно з УКТ ЗЕД , загальна сума коштів, підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ - 225000,00 грн;

- від 21 листопада 2018 року №143, в якій зазначено «номенклатура товарів/послуг продавця» - напівпричіп Schmitz S01, код товару згідно з УКТ ЗЕД , загальна сума коштів, підлягають сплаті, з урахуванням ПДВ - 225000,00 грн (36 - 39 том І).

В акті перевірки зазначено, що суми податку на додану вартість з вищезазначених податкових накладних включено позивачем до податкового кредиту за листопад 2018 року від ТОВ "Касма" відповідно до розділу II "Податковий кредит" додатку 5 до податкової декларації з ПДВ "Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів".

Так, господарські операції для визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, тощо.

При цьому колегія суддів зазначає, що кожна з вказаних вище обставин не може бути самостійним та беззаперечним свідченням (доказом) відсутності реального характеру господарських операцій, проте наявність таких обставин в сукупності, що має бути встановлено судом, може свідчити на користь висновку про неможливість фактичного проведення (вчинення) господарських операцій.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Апелянт в апеляційній скарзі та в позовній заяві зазначає, що під час складання ТОВ «КАСМА» податкових накладних від 20 листопада 2018 року №142 та від 21 листопада 2018 року №143 було допущено помилку (технічну описку) щодо моделі відчужуваного за договором транспортного засобу, а саме замість правильної моделі напівпричепу SCHMITZ SKO 24 було зазначено помилково SCHMITZ S01 .

Крім того, апелянт зазначає, що придбаний напівпричіп SCHMITZ, модель SKO 24, 2007 року виготовлення, колір сірий, придбаний згідно договору купівлі-продажу № 020088/2990 від 16.11.2018 року та в подальшому зареєстрований за позивачем та введений у експлуатацію, що підтверджується свідоцтвом про право власності.

Для з`ясування всіх обставин в справі, у тому числі щодо визначення, який напівпричіп було придбано позивачем у ТОВ "Касма" в період з листопада 2018 року по березень 2019 року, колегією суддів витребувано у Міністерства внутрішніх справ, яке є держателем інформації щодо зареєстрованих транспортних засобів, витяг з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо реєстрації за Приватним підприємством "Фірма "Голд Транс" (адреса: 14017, місто Чернігів, вул. Краснодонців, буд. 20; ) транспортних засобів, в тому числі і напівпричепи за період з листопада 2018 року по 01 березня 2019 року, а також копії документі на підставі, яких вчинено дані реєстраційні дії.

На адресу Шостого апеляційного адміністративного суду 06 червня 2020 року надійшли від Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області (Філія ГСЦ МВС), копії документів на підставі яких у ТСЦ 7441 РСЦ МВС в Чернігівській області, у період з 01 листопада 2018 року по 01 березня 2019 року були зареєстровані транспортні засоби за ПП "Фірма "Голд Транс", а саме: причіп САНТЕЙ 2500, д.н.з. НОМЕР_4 ; сідловий тягач VOLVO FH13.460, д.н.з. НОМЕР_5 ; напівпричіп SCHMITZ SKO 24 д.н.з. НОМЕР_6 ; напівпричіп SCHMITZ SKO 24 д.н.з. НОМЕР_7 .

Колегією суддів досліджено надані Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Чернігівській області та встановлено, що позивачем подано до сервісного центру Заяву №22109845 від 28.02.2019 року, в якій зазначено наступне:

Марка: SCHMITZ;

модель: SKO 24;

№ кузова: НОМЕР_1 ;

рік випуску: 2007;

Додатково додано наступні документи: ВМД №UA 204010/2019/204834 11.02.2019;

Договір укладений у СГ №020088/2990 від 19.02.2019 року.

В матеріалах справи міститься копія Договору купівлі-продажу №020088/2990 від 19.02.2019 року, укладеного між позивачем (Покупець), з однієї сторони, та ТОВ "Касма" (Продавець), з іншої сторони (надалі - Договір від 19.02.2019 року).

У відповідності до пункту 1.1 Договору від 19.02.2019 року продавець зобов`язується передавати у власність покупця товар - напівпричіп рефрижератор марки Schmitz SKO 24, 2007 року виготовлення, колір - сірий, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , в подальшому - "Товар", у відповідності до замовлень Покупця, а Покупець зобов`язується провести оплату за Товар та прийняти його на умовах даного Договору.

Під час розгляду справи апелянт зазначає, що дійсно між позивачем та контрагентом укладено договір купівлі-продажу № 020088/2990 від 16.11.2018 року (попередній) на підставі якого здійснено оплату, а для реєстрації право власності на отриманий товар (напівпричеп) укладено вже основний договір №020088/2990 від 19.02.2019 року.

Для з`ясування всіх обставин справи судом витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю "Касма" належним чином засвідчені копії документів (договори, видаткові накладні, податкові накладні, банківські виписки та реєстри бухгалтерського обліку до яких перенесено інформацію із первинних документів) за період з 01 листопада 2018 року по 01 березня 2019 року по взаємовідносинам з Приватним підприємством "Фірма "Голд Транс" (адреса: 14017, місто Чернігів, вул. Краснодонців, буд. 20; ).

На адресу апеляційного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Касма" надійшли витребувані документи та пояснення, з яких вбачається, що контрагент позивача у карті рахунку :361 відобразив Кредиторську заборгованість в сумі 450000,00 грн (20.11.2018 р. - 225000,00 грн та 21.11.2018 р. - 225000,00 грн), а 19.02.2019 р. - 450000,00 грн (дебет 702).

З аналізу матеріалів справи вбачається, що дійсно в даному випадку в 2018 році мало місце укладання попереднього договору, при цьому в ньому не зазначено конкретних даних транспортних засобів та здійснено попередню 100% оплату, а в 2019 році мало місце передання контрагентом позивача транспортного засобу (напівпричіп рефрижератор марки Schmitz SKO 24) на виконання умов договору.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що в Акті приймання-передачі транспортного засобу (без дати) зазначено, що ТОВ «КАСМА» передано позивачу напівпричіп рефрижератор, марки - Schmitz, VIN - НОМЕР_1 , рік 2007, номерний знак НОМЕР_2 на загальну суму з ПДВ 450000,00 грн, за ВМД № UA 204010/2019/204834 від 11 лютого 2019, а отже, даний документ складено на виконання умов договору купівлі-продажу №020088/2990.

Абзацами 1-2 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, платник податків - продавець товарів/послуг зобов`язаний відповідно до вимог Податкового кодексу України скласти та зареєструвати податкову накладну у зв`язку з настанням однієї з подій: постачання товарів/послуг або надходження коштів від покупця як авансу.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, що контрагентом позивача складено податкові накладні від 20 листопада 2018 року №142 та від 21 листопада 2018 року №143 у зв`язку з настанням першої подій, а саме оплати (попередню оплату) за придбання напівпричепа, згідно договору.

При цьому, положеннями пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України визначено, що якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних. Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних: постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації; отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу. Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Так, відповідно до пункту 21 наказу Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 «Про затвердження форми податкової накладної та Порядку заповнення податкової накладної», у разі здійснення коригування сум податкових зобов`язань, а також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг, відповідно до статті 192 розділу V ПК України постачальник (продавець) товарів/послуг складає розрахунок коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної за формою згідно з додатком 2 до податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи наданих позивачем та контрагентом позивача на вимогу суду, що ТОВ «КАСМА» здійснено реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування №15 та №16 до податкових накладних №142 від 20.11.2018 та №143, в яких виправлено допущену останнім помилку, а саме зазначено «придбання напівпричіпу марки SCHMITZ моделі SKO 24», замість «напівпричеп марки SCHMITZ S01».

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що жодна з податкових накладних (розрахунку коригування), яка була складена ТОВ «КАСМА» на користь позивача, не була заблокована Державною фіскальною службою України, що вказує про відповідність податкових накладних (розрахунку коригування) вимогам статті 192, 201 Податкового кодексу України.

Колегія суддів звертає увагу, що нереальність господарських операцій з придбання платником податку товару (робіт, послуг) має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, зокрема обумовлюватись лише допущеними контрагентом порушеннями вимог законодавства. Якщо вказаний контрагент допустив такі порушення, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо нього, адже законом іншого не передбачено.

Як неодноразову звертав увагу Верховний Суд в своїх постановах від 10 липня 2020 року по справі № 810/4170/15, від 02 липня 2020 року по справі № 813/4647/17, що наявність або відсутність окремих документів або ж помилки у їх оформленні не є підставою для переконання про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Виходячи з аналізу наведених вище правових норм колегія суддів доходить висновку, що позивач правомірно сформував податковий кредит по господарських операціях з контрагентом та, як наслідок, від`ємне значення з податку на додану вартість, виходячи з правила першої події та положень пункту 198.2 статті 198, пункту 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, на підставі належним чином складених та зареєстрованих податкових накладних, з урахуванням того, що норми пункту 192.1 статті 192 цього Кодексу дають платнику податку право відкоригувати податковий кредит, якщо буде встановлено допущення технічної помилки.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, шляхом скасування податкових повідомлень - рішень від 06.11.2019 року № 0 та № 0

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, з урахуванням вимог ст.139 КАС України, витрати позивача на сплату судового збору при зверненні до суду першої інстанції з позовом, та при подачі апеляційної скарги мають бути відшкодовані за рахунок відповідача суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно частин 1, 3 статті 323 КАС України Якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних повністю, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 323, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" - задовольнити.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - скасувати та прийняти нове рішення.

Адміністративний позов Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" (адреса: 14017, м.Чернігів, вул.Краснодонців, 20; ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 06.11.2019 року № 0 та № 0.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області (адреса: 14000, м. Чернігів, вул. Реміснича, буд.11; ) за рахунок державних асигнувань на користь Приватного підприємства "Фірма "Голд Транс" (адреса: 14017, м.Чернігів, вул. Краснодонців, 20; ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 (три тисячі сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя Г. В. Земляна

Судді: О. О. Беспалов

Є. І. Мєзєнцев

Повний текст постанови складено 29 липня 2020 року.