Справа № 420/100/20
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/100/20

Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

рішення суду першої інстанції прийнято у

м. Одеса, 03 квітня 2020 року

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Єщенка О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок розміру пенсії за віком,-

В С Т А Н О В И В :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому з урахуванням уточнення до позовних вимог (а.с.17) просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , з коефіцієнтом заробітної плати 0,97602 за заявою від 09.04.2008 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 , з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 1,22769 з 09.04.2008 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказала, що суб`єкт владних повноважень порушив її права при здійсненні перерахунку її пенсії за віком з коефіцієнтом заробітної плати 0,97602.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій зазначено про порушення судом першої інстанції норм процесуального права при ухваленні судового рішення в частині задоволених позовних вимог.

У своїх доводах апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час прийняття оскаржуваного рішення ніяк не було враховано того факту, що перерахунок було здійснено, але замість збільшення коефіцієнту заробітної плати, зазначений коефіцієнт було зменшено з 1,22769 до 0,97602, що в свою чергу є грубим порушенням норм чинного законодавства, пов`язаного з пенсійним забезпеченням громадян України. Так, відповідно до рішення Пенсійного фонду України від 12.07.2018 року, пенсію було перераховано з застосуванням коефіцієнту заробітної плати 0,97602. При цьому, при первинному призначенні пенсії за віком 31 січня 2006 року, зазначений коефіцієнт становив 1,22769. Питання перерахунку пенсії за час, що особа пропрацювала після виходу на пенсію регулює ч. 4 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає здійснення перерахунку пенсії тільки за стажем, якщо заробітна плата була низькою. З урахуванням вказаного, при перерахунку пенсії мав бути застосований коефіцієнт заробітної плати 1,22769 а не 0,97602.

Судова колегія вважає, що справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 можливо розглянути відповідно до приписів ст. 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що згідно розпорядження від 09.08.2006 № 150252 (а.с.62) ОСОБА_1 обчислено пенсію на підставі наданих документів при страховому стажі 35 років 2 місяці та середньомісячній заробітній платі 903,05 грн., визначеній згідно з довідкою за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.1990 і за даними персоніфікованого обліку відомостей з 22.04.2004 по 31.01.2006 та її розмір становив 397,64 грн.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 склав - 1,22769 (а.с.63-64).

Позивачу пенсійним органом неодноразово, а саме з 26.03.2006 року, з 01.01.2007 року, з 01.04.2007 року, з 01.01.2008 року було здійснено перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту заробітної плати 1,22769 (а.с.68-71, 77).

Судом встановлено, що 25.02.2008 року пенсійним органом на адресу позивача складено лист №46/К-05 на №46/К-5 від 12.02.2008 року, в якому позивача повідомлено, що індивідуальний коефіцієнт заробітної плати ОСОБА_1 складає 1,22769 та визначений шляхом ділення сум коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць на кількість місяців страхового стажу, за які розраховано коефіцієнти заробітної плати (доходу) застрахованої особи (а.с.78-79).

Згідно розпорядження від 18.04.2008 № 150252 (а.с.86) ОСОБА_1 перераховано пенсію на підставі її заяви при страховому стажі 37 років 3 місяці та заробітній платі 1170,09 за періоди з 01.01.1986 по 31.12.1990 та з 22.04.2004 по 29.03.2008. Розмір пенсії склав 604,80 грн.

Індивідуальний коефіцієнт заробітку який застосовувався при перерахунку пенсії ОСОБА_1 склав - 0,97678 (а.с.87-89).

З 01.07.2008 позивачу проведено перерахунок пенсії з уточненням розрахункових показників (за березень 2008 року) по народному господарству, при якому коефіцієнт заробітку зменшився до 0,97602. Розмір пенсії склав 604,56 грн. (а.с.99)

В подальшому позивачу неодноразово здійснювали перерахунок пенсії із застосуванням коефіцієнту заробітку 0,97602.

Відповідач вказує, що позивачу з 01.10.2017 обчислено пенсію при страховому стажі 40 років 10 місяців 15 днів, заробітній платі 3674,13 грн. та її розмір склав 1790,66 грн., в тому числі; 1500,26 грн. - основний розмір пенсії; 290,40 грн. - доплата за 20 років понаднормативного стажу.

Вважаючи дії відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , з коефіцієнтом заробітної плати 0,97602 за заявою від 09.04.2008 року протиправними, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача на підставі розпорядження №15025 від 18.04.2008 року використано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за рік, що передував року звернення за її призначенням, а саме за 2007 рік та він склав 1197,91 грн., коефіцієнт заробітної плати 0,97678, розмір заробітку (доходу) для розрахунку пенсії 1170,09 грн., стаж роботи загальний 37 роки 3 місяців 6 днів, коефіцієнт стажу -0.3725 (447 місяці). При перерахунку пенсії позивача на підставі розпорядження про перерахунок пенсії у зв`язку із уточненням розрахункових показників (за березень 2008 року) з 01.07.2008 року використано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за рік, що передував року звернення за її призначенням, а саме за 2007 рік та він склав 1197,91 грн., коефіцієнт заробітної плати 0,97602, розмір заробітку (доходу) для розрахунку пенсії 1169,18 грн., стаж роботи загальний 37 роки 3 місяців 6 днів, коефіцієнт стажу -0.3725 (447 місяці). При цьому позивачем не заперечується, що пенсійним органом було вірно зазначено суму її заробітної плати за відповідний місяць. Таким чином, здійснюючи перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , з коефіцієнтом заробітної плати 0,97602 на думку суду першої інстанції, пенсійний орган діяв у відповідності до вимог чинного законодавства України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, вражає його правильним, з огляду на наступне.

Нормою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України «Про недержавне пенсійне забезпечення», «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Пенсійний фонд України, у розумінні приписів ч.1 ст.58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", є органом який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсію та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання пов`язані з веденням обліку.

За змістом статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.

Водночас закріплена у наведеній нормі можливість оптимізації заробітку стосується призначення пенсій, і не може бути застосована при перерахунку вже призначеної пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 18 липня 2018 року у справі № 461/4328/16-а.

Стаття 44 Закону України № 1058-IV регулює порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Так, відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 44 вказаного Закону, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Системним аналізом вказаної вище норми встановлено, що призначення(перерахунок) пенсії відбувається не інакше як за заявою особи.

Приписами ч. 5 ст. 45 Закону України № 1058-IV передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до наявної в матеріалах справи копії пенсійної справи ОСОБА_1 , заяви пенсіонера ОСОБА_1 від 09.04.2008 року, позивач у даній справі просила пенсійний орган здійснити їй перерахунок пенсії за віком по стажу та по заробітній платі (а.с.90).

Відповідно до вказаної заяви, згідно розпорядження №150252 від 18.04.2008 року, УПФУ в Суворовському районі м. Одеси було здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 , у зв`язку із зміною стажу та заробітку.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, при перерахунку пенсії позивача на підставі розпорядження №15025 від 18.04.2008 року використано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за рік, що передував року звернення за її призначенням, а саме за 2007 рік та він склав 1197,91 грн., коефіцієнт заробітної плати 0,97678, розмір заробітку (доходу) для розрахунку пенсії 1170,09 грн., стаж роботи загальний 37 роки 3 місяців 6 днів, коефіцієнт стажу -0.3725 (447 місяці).

Тобто, розмір пенсії складається з таких показників: П (пенсія) = Зп (заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях) х Кс (коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону).

Зп (заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях ) = Зс ( середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за календарний рік, що передує року звернення за призначенням пенсії) х Ск (сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць : К - (кількість місяців страхового стажу).

При розрахунку заробітної плати, у даному випадку, приймається середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, що складає 1197,91 грн. ( ст. 43 Закону).

В свою чергу коефіцієнт заробітної плати за кожен місяць розраховується як було зазначено вище за формулою Кз = Зв (сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу)) : Зс ( середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу)).

Згідно наявного в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 , копія якої знаходмться у матеріалах справи, розрахунку стажу до розпорядження №15252 від 18.04.2008 року, який було досліджено судовою колегією вбачається, що пенсійним органом було розраховано коефіцієнт заробітної плати позивача за кожен місяць у відповідності до приписів чинного законодавства, а саме: за формулою Кз = Зв (сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу)): Зс ( середня заробітна плата працівників, зайнятих у галузях економіки України, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу)), тобто шляхом ділення суми місячної заробітної плати ОСОБА_1 на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки України у відповідні місяці.

Разом з цим, позивачем жодним чином не заперечується, що пенсійним органом було вірно зазначено суму її заробітної плати за відповідний місяць, про що в тому числі відображено в оскаржуваному рішенні.

В подальшому, як свідчать наявні у справі письмові докази, при перерахунку пенсії позивача на підставі розпорядження про перерахунок пенсії у зв`язку із уточненням розрахункових показників (за березень 2008 року) з 01.07.2008 року використано показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за рік, що передував року звернення за її призначенням, а саме за 2007 рік та він склав 1197,91 грн., коефіцієнт заробітної плати 0,97602, розмір заробітку (доходу) для розрахунку пенсії 1169,18 грн., стаж роботи загальний 37 роки 3 місяців 6 днів, коефіцієнт стажу -0.3725 (447 місяці).

Колегія суддів зазначає, що позивачем жодним чином не заперечується, що пенсійним органом було вірно зазначено суму її заробітної плати за відповідний місяць.

В свою чергу, колегія суддів звертає увагу, що доводи апеляційної скарги загалом ґрунтуються на протиправному, на думку позивачки, застосуванні пенсійним органом коефіцієнта заробітної плати при перерахунку пенсії позивачки на підставі заяви від 09.04.2008 року у меншому показнику, аніж раніше була призначена пенсіонеру пенсія, посилаючись при цьому на внесення змін у 2011 році до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Проте, суд апеляційної інстанції такі доводи апелянта у даному випадку вважає неспроможними, оскільки колегією суддів достеменно встановлено, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 , який було здійснено на підставі заяви пенсіонерки від 09.04.2008 року, було здійснено саме з урахуванням волевиявлення пенсіонера у заяві про перерахунок пенсії у якій вона сама зазначила про необхідність здійснення перерахунку її пенсії по стажу та по зарплаті.

Крім того, вказаний перерахунок пенсії було здійснено до набрання чинності змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 2011 року, таким чином, поза розумним сумнівом перерахунок пенсії ОСОБА_1 за заявою від 09.04.2008 року було здійснено відповідно до норм чинного на час виникнення спірних правовідносин законодавства.

Щодо визнання дій протиправними дій згідно позовних вимог саме Головного управління ПФУ в Одеській області, колегія суддів звертає увагу, що відповідне рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 приймалось УПФУ в Суворовському районі м. Одеси.

16.12.2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України», відповідно до якої постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1 перейменувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 2. Відповідно до додатку 1 зазначеної Постанови, територіальні органи Пенсійного фонду України, а саме: управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, управління Пенсійного фонду України в м. Южне реорганізуються шляхом злиття у Суворовське об`єднане управління пенсійного фонду України в м. Одесі.

На виконання вищевказаної постанови юридичні особи: управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, управління Пенсійного фонду України в м. Южне припинили свою діяльність за рішенням засновників та 01.04.2016 створено Суворовське об`єднане управління пенсійного фонду України в м. Одесі, код ЄДРПОУ 4038875, юридична адреса вул. Чорноморського козацтва, 95, м. Одеса. Новостворене об`єднання є правонаступником припинених юридичних осіб.

Згідно з постановою КМУ від 22 серпня 2018 р. № 628 «Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України» Суворовське ОУПФУ в м. Одесі реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Лист, з яким позивачка звернулась до ГУ ПФУ в Одеській області від 27.06.2018 року був розглянутий Головним управлінням ПФУ в Одеській області в рамках Закону України «Про звернення громадян» та на неї надана відповідь, яка за своєю суттю не є рішенням про призначення та/або перерахунок пенсії за віком.

З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення вимог про визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Одеській області щодо здійснення перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 , з коефіцієнтом заробітної плати 0,97602 за заявою від 09.04.2008 року.

Щодо вимоги про зобов`язання Головне управління ПФУ в Одеській області провести перерахунок розміру пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 1,22769 з 09.04.2008 року, судова колегія вважає їх такими, що також задоволенню не підлягають, оскільки як було встановлено, перерахунок пенсії позивача за заявою від 09.04.2008 року було здійснено у відповідності до вимог чинного законодавства.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, на думку суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.04.2020 року у справі № 420/100/20 - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання провести перерахунок розміру пенсії за віком - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Танасогло Т.М.
Судді Димерлій О.О. Єщенко О.В.