Справа № 120/755/20-а
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 120/755/20-а
провадження № 2-а/136/16/20
РІШЕННЯ

іменем України

"27" липня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Кривенка Д. Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до Державної міграційної служби України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом до Державної міграційної служби України (далі відповідач), підставність якого обґрунтував тим, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) (далі позивач), ІНФОРМАЦІЯ_1 , 03.07.2019 прибув на територію України рейсом № 780 Тель-Авів Київ. Під час проходження паспортного контролю в пункті пропуску для повітряного сполучення 'Бориспіль з метою покинути територію України ОСОБА_1 був затриманий співробітниками Державної прикордонної служби України, у зв`язку з перебуванням у банках даних міжнародної кримінальної поліції - Інтерполу внесеними правоохоронними органами Російської Федерації та переданий до відділення Національної поліції України в ДП МА Бориспіль.

З метою покинути територію України та повернутись до країни свого походження ОСОБА_1 було неодноразово затримано правоохоронними органами та за наслідками розгляду ініційованих ними клопотань про застосування тимчасового арешту відносно ОСОБА_1 було ухвалено судові рішення якими відмовлено в застосуванні таких заходів.

Національне центральне бюро Інтерполу України, яким визначено Департамент міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України повідомив Національне центральне бюро Інтерполу Російської Федерації про факт затримання ОСОБА_1 на території України, утім запиту про видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 до Російської Федерації не надходило.

11.12.2019 Липовецьким районним сектором Управління ДМС України у Вінницькій області відносно ОСОБА_3 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 1 700 грн., у зв`язку з порушенням правил перебування в Україні іноземців.

Крім того, уповноваженою особою Липовецького районного сектору Управління ДМС України у Вінницькій області прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_3 до країни походження у строк до 26.12.2019, про що зроблено відповідну відмітку в паспортному документі Позивача.

23.12.2019 з метою добровільного виконання даного розпорядження Позивач прибув до пункту пропуску для повітряного сполучення Бориспіль, однак до країни походження не вилетів від незалежних від нього причин, у зв`язку із перебуванням в міжнародному розшуку за каналами Інтерполу.

Ураховуючи те, що строк законного перебування ОСОБА_1 на території України сплив, розпорядження Липовецького районного сектору Управління ДМС України у Вінницькій області про примусове повернення до країни походження не виконане, жодних обмежень у праві перетинання Бахраком Ю.О. державного кордону України за офіційними відповідями із відповідних установ не встановлено, представник позивача звернувся до Державної міграційної служби України щодо ініціювання відносно Позивача процедури примусової депортації в країну походження, однак отримав відмову, у зв`язку з тим, що позивач перебуває у банках даних інформаційної системи Інтерполу, що унеможливлює його депортацію у порядку визначеному діючим законодавством.

Ураховуючи викладене, представник позивача вважає протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо не ініціювання процедури примусової депортації (видворення) ОСОБА_1 , що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

08.07.2020 ухвалою суду позовну заяву, яка надійшла після визначення підсудності, прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

22.07.2020 ухвалою суду було відмовлено в задоволенні заяви представника Державної міграційної служби України про розгляд адміністративної справи №120/755/20-а за правилами загального позовного провадження та поновлення строку для подання відзиву.

27.07.2020 ухвалою суду залишено без розгляду заяву представника Державної міграційної служби України про розгляд адміністративної справи №120/755/20-а за правилами загального позовного провадження.

Зважаючи на викладене, суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Вивчивши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши усі зібрані у справі докази, судом встановлено, що ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином держави Ізраїль, на що вказує посвідчення особи та паспортні документи (а.с.17-20).

У паспортному документі громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 №33206306, виданому 03.02.2019 уповноваженим органом Держави Ізраїль на термін дії до 02.02.2029, містився штамп підрозділу Державної прикордонної служби України про перетин ОСОБА_1 , Державного кордону України 03.07.2019 у міжнародному пункті пропуску «Бориспіль», виключно з приватною метою перебування на території Держави.

З метою перетинання кордону України та повернення в країну свого походження ОСОБА_1 було неодноразово затримано на пункті пропуску для повітряного сполучення «Бориспіль», у зв`язку із його перебуванням у міжнародному розшуку та як наслідок вирішувались питання щодо застосування до нього тимчасового арешту, ініційованих за клопотаннями правоохоронних органів, на що вказують: протокол затримання ОСОБА_1 від 03.07.2019; ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2019; ухвала Київського апеляційного суду від 07.10.2019; ухвала Вінницького районного суду Вінницької області від 01.10.2019.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ОСОБА_1 вироком Лодейнопольського федерального міського суду від 19.08.2008 був визнаний винуватим у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, передбаченого ч.1 ст.111 КК Російської Федерації та засуджений до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. ОСОБА_1 у зв`язку із вчиненням на території Російської Федерації перебуває у міжнародному розшуку.

11.12.2019 Липовецьким районним сектором Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області було винесено постанову якою на ОСОБА_6 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за допущені ОСОБА_6 порушення правил перебування в Україні іноземців та осіб без громадянства, ухилення від виїзду з України після закінчення встановленого терміну перебування, а саме з 30.09.2019.

11.12.2019 Липовецьким районним сектором Управління державної міграційної служби України у Вінницькій області було прийнято рішення про примусове повернення ОСОБА_7 до країни його проживання та встановлено 15 денний строк для добровільного виконання, на що вказує відмітка проставлена у паспортних документах (а.с.20).

У відповідь на звернення представника позивача адвоката Коваленко Д.С. (а.с.48-56) слідує, що до Офісу Генерального прокурора Національної поліції України, Міністерства юстиції України відповідних запитів (вимог) про видачу (екстрадицію) ОСОБА_1 з Генеральної прокуратури Російської Федерації, Міністерства юстиції Російської Федерації не надходило.

ОСОБА_6 придбав квиток у напрямку Київ Тель Авів та 23.12.2019 мав намір покинути територію України, утім за наявності відомостей про його міжнародний розшук за каналами Інтерполу уповноваженими особами ОКПП «Київ» не був випущений за межі України.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Державної міграційної служби України щодо не ініціювання процедури примусової його, ОСОБА_1 , депортації (видворення) в межах реалізації повноважень визначених Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, що затверджена Наказом від 23.04.2012 № 353/271/150 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 21.05.2012 за № 806/21119.

Конституційною гарантією людини і громадянина є право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилами КАС України іноземці та особи без громадянства користуються в Україні таким самим правом на судовий захист в адміністративних справах, що і громадяни України.

Це відповідає засадам правового статусу іноземців та осіб без громадянства, встановленим Законом України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до статті 3 якого, іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками установленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. Іноземці та особи без громадянства, які перебувають під юрисдикцією України, незалежно від законності їх перебування, мають право на визнання їх правосуб`єктності та основних прав і свобод людини.

Статтею 5 КАС України встановлено право кожної особи в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

За цією частиною у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України регулюється Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011, № 3773-VI (далі Закон № 3773-VI).

Порядок дій посадових осіб Державної міграційної служби України, її територіальних органів і територіальних підрозділів (далі - органи ДМС), органів охорони державного кордону та органів Служби безпеки України (далі - СБУ) під час прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення іноземців та осіб без громадянства (далі - іноземці), їх ідентифікації і вжиття заходів з безпосереднього примусового повернення, поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (далі - ПТПІ), а також під час прийняття рішень про продовження строку затримання визначено Інструкцією про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства від 23.04.2012, № 353/271/150 (далі Інструкція).

Підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України передбачено статтею 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

Зокрема, у п.18 вказаної статті Закону № 3773-VI, зазначено, що особи, звільнені з пунктів тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на підставі рішення суду про скасування рішення про їх затримання або примусове видворення за межі України, або яких до завершення граничного строку перебування у таких пунктах не було примусово видворено за межі України з причин відсутності проїзного документа, транспортного сполучення з країною їхнього походження або з інших причин, незалежних від таких осіб, визнаються такими, які на законних підставах тимчасово перебувають в Україні на період дії обставин, що унеможливлюють їх примусове видворення за межі України.

Згідно із пунктом 7 статті 1 Закону № 3773-VI, іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах - це іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Відповідно до частини третьої ст. 5 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій ст. 4 Закону N 3773, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Відповідно до статті 16 Закону № 3773-VI реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Відмітка про реєстрацію іноземця або особи без громадянства в паспортному документі та/або імміграційній картці або інших передбачених законодавством України документах дійсна на всій території України незалежно від місця перебування чи проживання іноземця або особи без громадянства на території України.

Як було судом встановлено вище громадянин держави Ізраїль ОСОБА_1 в`їхав на законних підставах до України, у паспортному документі №33206306, виданому 03.02.2019 уповноваженим органом Держави Ізраїль вказано термін дії до 02.02.2029, містився штамп підрозділу Державної прикордонної служби України про перетин ОСОБА_1 . Державного кордону України 03.07.2019 у міжнародному пункті пропуску «Бориспіль» виключно з приватною метою перебування на території Держави.

При перевірці особи та пропуску на територію Держави України, посадові особи Державної прикордонної служби України, пересвідчились і встановили особу гр. ОСОБА_1 , перевіривши останнього у базах даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерполу, оскільки органи і підрозділи Державної прикордонної служби України безпосередньо взаємодіють з правомочними органами Міжнародної організації кримінальної поліції в Україні з питань виявлення у пунктах пропуску через державний кордон України осіб, транспортних засобів та паспортних документів, внесених до відповідного банку між інтегрованої бази даних, та надали дозвіл на в`їзд.

На виконання вимог рішення Липовецького районного сектору Управління ДМС України у Вінницькій області про примусове повернення з України до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 у добровільному порядку позбавлений можливості залишити територію України від незалежних від нього причин (перебування у базах даних інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерполу), що вказує на відсутність його умисного ухилення від виїзду та перебування в Україні тимчасово на законних підставах на період дії обставин, що унеможливлюють його примусове видворення за межі України.

За правилами частини першої статті 30 Закону № 3773-VI зазначено, що судам слід мати на увазі, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово видворені з території України лише на підставі постанови адміністративного суду. Така постанова приймається судом за зверненням зазначених суб`єктів владних повноважень з позовною заявою про примусове видворення з України іноземця чи особи без громадянства, якщо вони не виконали у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав, передбачених нормами діючого законодавства для ініціювання відповідачем процедури примусової депортації громадянина Держави Ізраїль ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 , до країни його походження ОСОБА_8 Ізраїль та зобов`язання до вчинення відповідних дій, оскільки поважність причин невиконання рішення про примусове повернення є обґрунтованою, відсутні підстави вважати, що іноземець ухилявся від виконання такого рішення, отож він перебуває на території України на законних підставах на період дії цих обставин, що унеможливлює його примусове видворення за межі України.

З огляду на викладене, суд вважає, що дія суб`єкта владних повноважень вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, тому відмовляє в задоволенні даного позову.

Питання про судові витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.139 КАС України, ураховуючи те, що в задоволенні позову відмовлено, тому понесені позивачем судові витрати відносить на його рахунок.

Керуючи ст..4, 16, 26, 30 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011, № 3773-VI, ст. 2, 9, 72-78, 245, 246 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина держави Ізраїль для виїзду за кордон тим Р код держави № НОМЕР_1 , код паспорта 3 НОМЕР_2 ) до Державної міграційної служби України (місцезнаходження: вул. Володимирська 9, м. Київ, Київська обл., 01001, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів через Липовецький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 29.07.2020.

Суддя Д.Т. Кривенко