Справа № 620/2549/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 липня 2020 року
м. Київ
справа № 620/2549/19
адміністративне провадження № К/9901/18473/20
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Стеценка С.Г.,
суддів: Мороз Л.Л., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року по справі № 620/2549/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити заходи, передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», щодо проведення перерахунку та виплати йому пенсії, загальною сумою з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року з урахуванням виплаченого;
- зобов`язати Чернігівський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії на його ім`я для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та наступних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за службу в умовах режимних обмежень (за роботу з таємними виробами, носіями, документами), надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби та премія, а також інші щомісячні надбавки, підвищення і доплати станом на 01 березня 2018 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 квітня 2020 року, ухваленим за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплати пенсію ОСОБА_1 , загальною сумою з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч. 2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року з урахуванням виплаченого. Зобов`язано Чернігівський обласний військовий комісаріат Міністерства оборони України скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії на ім`я позивача для перерахунку пенсії з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років та наступних додаткових видів грошового забезпечення: надбавка за службу в умовах режимних обмежень (за роботу з таємними виробами, носіями, документами), надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби та премія, а також інші щомісячні надбавки, підвищення і доплат станом на 05 березня 2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року скасовано в частині задоволених позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області перерахувати та виплати пенсію ОСОБА_1 , загальною сумою з урахуванням 100 % суми підвищення пенсії (виключаючи поетапність виплат перерахованої пенсії), виходячи зі складу грошового забезпечення, визначеного ч.2 ст. 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» відповідної посади, враховуючи посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавку за вислугу років, надбавку за службу в умовах режимних обмежень, надбавку за особливості проходження військової служби, премію, станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року з урахуванням виплаченого та прийнято в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року залишено без змін.
Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову повністю.
При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.
Пунктом 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства закріплено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують ст. 13 Кодексу адміністративного судочинства України та ст. 14 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
За приписами п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відтак, судові рішення, ухвалені у справах незначної складності, підлягають касаційному оскарженню виключно у випадках, вичерпний і остаточний перелік яких передбачений підпунктами «а»-«г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
Разом з тим, за змістом п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Колегія суддів Верховного Суду, вивчивши матеріали касаційної скарги, з урахуванням приписів наведених правових норм процесуального закону, характеру спірних відносин, суб`єктного складу учасників та предмету доказування, що не вимагають проведення судового засідання для повного та всебічного встановлення обставин справи, вважає, що вказана справа, в силу приписів п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, відноситься до категорії справ незначної складності, так як ознак, передбачених ч. 4 ст. 12 КАС України, не має.
В касаційній скарзі відповідач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підп. «а» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, зазначаючи, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики.
Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовної практики, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на положення підп. «а» п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України є необґрунтованими, оскільки на поточний день ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.
Інші обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підп. «а» - «г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.
Характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що складалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у вказаній справі, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Зважаючи на те, що оскаржуване судове рішення ухвалено у справі, яка процесуальним законом віднесена до категорії справ незначної складності, а з наведених у касаційній скарзі мотивів й доданих до неї матеріалів не вбачається наявності передбачених підп. «а-г» п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України виняткових обставин, у відкритті касаційного провадження у даній справі належить відмовити.
Суд враховує положення, що містяться в Рекомендаціях № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи, згідно з якими державам-членам рекомендовано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до ч. «с» ст. 7 вказаних Рекомендацій скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону; вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу.
Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Суд також враховує й правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в ухвалі щодо неприйнятності у справі Азюковська проти України (Azyukovska v. Ukraine) від 09 жовтня 2018 року (заява № 26293/18), в якій заявником оскаржувалась відмова суду касаційної інстанції у відкритті касаційного провадження у зв`язку з віднесенням справи до категорії справ незначної складності. Так, Суд вказав, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 257, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2020 року по справі № 620/2549/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про зобов`язання вчинити певні дії.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіС.Г. Стеценко Л.Л. Мороз Т.Г. Стрелець