Справа № 211/2467/20
Суддя: Середня Н. Г.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 211/2467/20
Провадження № 2-а/211/68/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03 серпня 2020 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Середньої Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Зайцевої А.М.,

у відсутність сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Тонкого Ростислава Едуардовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 18 квітня 2020 року відповідачем відносно нього було складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 2404635, відповідно до якої він визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП. Згідно тексту постанови, він керував транспортним засобом без ввімкненого світла у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 ПДР. Так, 18 квітня 2020 року о 01-58 годині він стояв на виїзді з двору біля будинків 6 та 4 по вул. М. Зінчевського в м Кривому Розі на автомобілі Volkswagen НОМЕР_1. Раптом до нього під`їхав поліцейський автомобіль та підійшов поліцейський, виклавши вимогу пред`явити документи, не пояснюючи причин перевірки. Не виявивши порушень, поліцейський попросив дихнути в його сторону для перевірки вмісту алкоголю в його видиху. Не знайшовши нічого підозрілого поліцейський повідомив, що він рухався без ввімкненого світла, на що позивач заперечив, що він навіть не рухався та знаходиться у дворі, чекаючи пасажира. На відеозаписі зафіксовано темний силует транспортного засобу, який задкував, поки не зник. На його заперечення відповідач не відреагував та склав вищезазначену постанову. Крім того, вул. Світальського,4, яка зазначена в постанові як місце вчинення правопорушення, знаходиться в 4 кілометрах від його реального місцезнаходження, що свідчить про неправдивість даних постанови, оскільки підтвердження того, що насправді він знаходився по вул. М. Зінчевського, 6, може підтвердити компанія ТОВ «Уклон», до сервісу якої він був підключений та яка веде постійний контроль геолокації своїх клієнтів. Тому просить суд визнати незаконними дії відповідача та визнати недійсною і скасувати постанову ЕАК № 2404635 від 18.04.2020.

Ухвалою суду від 22 травня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 18 червня 2020 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином.

До суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні вимог наполягає з підстав, викладених в позові.

Відповідач інспектор ППП Тонкий Р.Е. направив до суду відзив на позов, в обґрунтування якого зазначено, що під час патрулювання 18.04.2020 близько 01 години 58 хвилин було ним було помічено, що у м. Кривому Розі по вулиці Зінчевського, біля будинку № 4, водій ОСОБА_1 керував Volkswagen днз НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР. Даний транспортний засіб був зупинений з дотриманням ПДР, що зафіксовано на бодікамеру АЕ 00108. Права роз`яснено, клопотань не надходило, при розгляді справи досліджено всі докази. Доводи позивача щодо того, що він не рухався, а чекав пасажирів у дворі, спростовується відеозаписом з 00 хв. 07 сек, на якому зафіксовано, як керований позивачем транспортний засіб рухається заднім ходом в темну пору доби без ввімкненого світла фар по дорозі. Місце вчинення адміністративного правопорушення зазначено ним помилково, тому вказане відповідач просить вважати технічною опискою, що не впливає на суть постанови. На підставі викладеного, просить в задоволенні позову відмовити.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 18 квітня 2020 року інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тонким Р.Е. було винесено постанову серії ЕАК № 2404635 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 18 квітня 2020 року о 01:58 годині по вул. Світальського, 4 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Volkswagen державний номерний знак НОМЕР_1 , без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1 (а) ПДР, за що передбачена відповідальність за частиною 2 статті 122 КУпАП. зафіксовано на бодікамеру АЕ 001081 (а.с.8).

Згідно пункту 19.1 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Частиною 2 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність в т.ч. за користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений статтею 251 КУпАП.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Частинами першою, другою статті 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний заперечувати проти доводів суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи положення ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, показання технічних засобів, що мають функції фотозйомки та відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження обґрунтованості та законності оскаржуваної постанови відповідачем в якості доказу до письмових заперечень надано відеозапис правопорушення.

При відтворенні відеофіксації здійсненої відповідачем під час фіксування адміністративного правопорушення 18 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 (СД-диск наданий відповідачем) вбачається силует автомобіля у дворі будинку, який рухається заднім ходом, однак номерів, марку, колір чи інші ідентифікуючі ознаки автомобіля не видно. При під`їзді патрульних поліцейських до автомобіля позивача видно номер його автомобіля, однак однозначно стверджувати, що саме цей автомобіль рухався без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби не має підстав, так як автомобіль не весь час перебував у полі зору патрульного, що зафіксовано на відеокамеру та вбачається з наданого запису. Інший відеозапис починається з моменту, коли патрульний вже веде розмову з позивачем, позивач стверджує, що його автомобіль не рухався, він чекає на пасажира.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, на інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

У даній справі, суб`єкт владних повноважень не виконав даного обов`язку та не надав переконливих доказів на підтвердження правомірності свого рішення.

Наявні у даній адміністративній справі матеріали факт скоєння адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не відображають.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, постанова про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 122 КУпАП.

Крім того суд зазначає, що неправильне зазначення місця вчинення правопорушення не може бути технічною опискою.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Що стосується позовних вимог про визнання незаконними та неправомірними дій інспектора УПП щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 122 КУпАП, суд зазначає наступне.

Пунктом одинадцятим частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

В силу приписів частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

З вищевикладених норм випливає, що відповідач, як працівник підрозділу Національної поліції, який має спеціальне звання, у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків має право здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху та у разі виявлення порушень цих правил, наділений повноваженнями розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення.

За наведених обставин, суд вважає, що при вчиненні дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху позивач діяв на підставі норм чинного законодавства та у межах наданих йому повноважень, а тому підстави для визнання його дій щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, незаконними та неправомірними, відсутні.

В свою чергу позивач, відповідно до статті 268 КУпАП, наділений правом на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, яким і скористався.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, в частині вимог про визнання незаконними та неправомірними дій відповідача слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246,286 КАС України , суд, -

ухвалив:

адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК № 2404635 від 18 квітня 2020 року винесену інспектором Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Тонким Ростиславом Едуардовичем про притягнення ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП суду невідомий, місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ), до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КупАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

В задоовленні іншої частини вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Н.Г.Середня