Справа № 200/5064/20-а
Суддя: Мозговая Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 р. Справа№200/5064/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Мозгової Н.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

25 травня 2020 року позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Поштова, 5) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області від 21.12.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком №267, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до її стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року у Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля», зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 1994 року по 1998 року №16 від 04.02.2020 року та довідки про заробітну плату за період з 1999 року по 2001 рік №17 від 04.02.2020 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 12.12.2019 року вона звернулась до управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням від 21.12.2019 року №267 відмовлено у призначенні пенсії та не зараховано до страхового стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року в Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства ВО «Донецьквугілля», оскільки запис про переведення в інше підприємство завірений печаткою ДП Куйбишевського управління житлово - комунального господарства Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля. Відсутні дані про реорганізацію підприємства в порушення п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Крім того, нею була додатково надана копія архівної довідки щодо перереєстрації Донецького ордену Леніна виробничого об`єднання по видобутку вугілля в Донецьке виробниче об`єднання по видобутку вугілля - «Донецьквугілля» від 13.01.1991 року, яка не була прийнята управлінням. Вважає рішення про відмову у призначенні пенсії протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 01.06.2020 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

Представник відповідача через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що 12.12.2019 року позивач звернулась до управління із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При розгляді наданих документів було встановлено, що не можливо зарахувати до страхового стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року в Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля», оскільки запис про переведення в інше підприємство завірений печаткою Державного підприємства Куйбишевського управління житлово - комунального господарства Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля. Страховий стаж роботи позивача згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу складає 15 років 6 місяців 24 дні, тому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (а.с.28-29).

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивач, ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), громадянин України, перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області, згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області () є суб`єктом владних повноважень, основним завданням якого згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 12.12.2019 року позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви були додані наступні документи: копія паспорту, копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія трудової книжки, копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, копія свідоцтва про укладення шлюбу, копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (а.с.34-35).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорськ Донецької області №267 від 21.12.2019 року позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зазначеному рішенні вказано, що при розгляді наданих документів встановлено, що не можливо зарахувати до страхового стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року в Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля», оскільки запис про переведення в інше підприємство завірений печаткою Державного підприємства Куйбишевського управління житлово - комунального господарства Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля. Відсутні дані про реорганізацію підприємства в порушення п.2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Страховий стаж роботи ОСОБА_1 складає 15 років 6 місяців 24 дні (а.с.15).

Не погодившись із рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. Цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України "Про пенсійне забезпечення".

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до ч.1 статті 26 Закону України № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 58 років 6 місяців при зверненні з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року за наявності страхового стажу не менше 25 років.

Згідно до частини 1 статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, п.п.1,2 постанови Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі - Порядок №637), встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 р. №58 (далі Інструкція №58) записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, а наявність відповідних записів у трудовій книжці про стаж роботи є підтвердженням страхового стажу.

Відповідач в обґрунтування відмови у призначенні пенсії посилається на відсутність страхового стажу, при цьому зазначив в оскаржуваному рішенні про відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року в Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля», оскільки запис про переведення в інше місце завірений печаткою Державного підприємства Куйбишевського управління житлово - комунального господарства Донецького виробничого об`єднання по видобутку вугілля. Відсутні записи в трудовій книжці про перейменування чи реорганізацію підприємства.

У трудовій книжці позивача серії НОМЕР_2 щодо спірного періоду наявні такі записи:

- 09.07.1979 року прийнята електроконтроллером ЖКГ №5 у Куйбишевське управління житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля» на підставі наказу №71/к від 09.07.1979 року;

- 01.10.1982 року переведена секретарем - машиністом у ЖКГ №5 на підставі наказу №79/к від 01.10.1982 року (а.с.36).

Крім того, позивачем надано розпорядження Ворошиловської районної ради народних депутатів Виконавчого комітету від 13.01.1997 року «Про перереєстрацію Донецького ордену Леніна виробничого об`єднання по видобутку вугілля в Донецьке виробниче об`єднання по видобутку вугілля «Донецьквугілля» (а.с.20).

Пунктом 2.15 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 N 58, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за N 110 (далі - Інструкція № 58), у редакції, чинній на час перейменування підприємства, передбачено, що якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа перейменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Пунктом 4 Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 "Про трудові книжки працівників" у редакції, чинній на час перейменування підприємства, передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Таким чином, правильність і своєчасність заповнення трудових книжок покладалася саме на відповідальних посадових осіб, а не на працівника.

При таких обставинах суд вважає, що у відповідача були наявні підстави для врахування періоду роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року у Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля» до страхового стажу позивача, тому позовні вимоги в частині визнання протиправними та скасування рішення №267 від 21.12.2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до її стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року у Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля», суд зазначає наступне.

Так, дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що вчинення відповідачем наведених дій є дискреційним повноваженням. Проте, у будь-якому випадку суб`єкт владних повноважень має діяти керуючись ст. 2 КАС України, а саме справедливо, неупереджено та своєчасно, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, на підставі викладеного, з урахуванням вимог частини другої статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне, задовольнити позовні вимоги в цій частині шляхом зобов`язання управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2019 року №11716 про призначення пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року у Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля» з урахуванням висновків суду, які викладені у рішенні.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 1994 року по 1998 року №16 від 04.02.2020 року та довідки про заробітну плату за період з 1999 року по 2001 рік №17 від 04.02.2020 року, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в розписці - повідомленні, яка є додатком про призначення пенсії за віком №11716 від 12.12.2019 року містяться відомості про перелік документів, які додані позивачем до заяви, а саме: довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи №1426-500198098 від 20.09.2019 року, довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунок пенсії №11716 від 12.12.2019 року, заява про спосіб виплати пенсії, паспорт, свідоцтво про переміну прізвища, імені, по батькові №3 від 11.12.2019 року, свідоцтво про шлюб, трудова книжка (а.с.35).

Заява про призначення пенсії №11716 подана позивачем до пенсійного органу - 12.12.2019 року, а довідка про заробітну плату за період з 1994 року по 1998 року №16 та довідка про заробітну плату за період з 1999 року по 2001 рік №17 видані - 04.02.2020 року.

Відомостей про те, що вони були надані відповідачу та відповідачем було прийнято рішення про відмову у прийнятті вказаних вище довідок матеріали справи не місять, тому позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачем доведено правомірність пред`явленого позову в частині, а відповідачем доводи позовної заяви не були спростовані, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з квитанцією від 19.05.2020 року позивачем при звернені до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.5).

У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог немайнового характеру, судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень у розмірі 420,40 грн. (50% від сплаченої суми судового збору).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Поштова, 5) про визнання протиправним та скасування рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області від 21.12.2019 року про відмову у призначенні пенсії за віком №267, зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, зарахувавши до її стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року у Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля», зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області призначити пенсію з урахуванням довідок про заробітну плату за період з 1994 року по 1998 року №16 від 04.02.2020 року та довідки про заробітну плату за період з 1999 року по 2001 рік №17 від 04.02.2020 року - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області №267 від 21.12.2019 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Поштова, 5) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2019 року №11716 про призначення пенсії за віком згідно ч.1 ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до страхового стажу період роботи з 09.07.1979 року по 31.12.1998 року у Куйбишевському управлінні житлово - комунального господарства виробничого об`єднання «Донецьквугілля» з урахуванням висновків суду, які викладені у рішенні.

У задоволенні решти частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Краматорськ, вулиця Поштова, 5) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Повний текст судового рішення складено та підписано 31.07.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження застосовується з урахуванням положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 18.06.2020 року №731-ІХ (який набрав чинності 17.07.2020 року).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.А. Мозговая