Справа № 140/9567/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/9567/20

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (далі відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62290163 від 09.06.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р. В. 09.06.2020 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №62290163, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №9928, виданого 28.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В., про стягнення з позивача на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованості в розмірі 11780,00 грн. Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки вона винесена з грубим порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», a тому така постанова підлягає скасуванню. Крім того, позивач зауважує, що зapeєcтpoвaним його місцем проживання з 05.06.2009 по даний час є aдpecа: АДРЕСА_1 . Разом з тим, в оскаржуваній постанові зазначено дві адреси проживання позивача, a саме: АДРЕСА_2 , за якою позивач ніколи не проживав, та АДРЕСА_1 , яка відповідає дійсній адресі проживання позивача. Отже, місце проживання позивача не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Клименко Р. В. здійснює діяльність, a тому є підстави вважати, що виконавчий документ у виконавчому провадженні №62290163 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання боржника - фізичної особи. За таких обставин, оскаржувана постанова пpийнятa вiдпoвiдaчeм з пopyшeнням пpипиciв чacтини дpyгoї статгі 24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки приватним виконавцем виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи (позивача).

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 прийнято вказану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням сторін суддею одноособово, з урахуванням § 2 глави 11 розділу ІІ Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); призначено судове засідання у справі на 11:00 31.07.2020.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, що поданий боржником позов не відповідає дійсності, оскільки дії приватного виконавця були вчинені відповідно до Закону України «Про виконавче провадження». Відповідач зазначає, що у виконавчому написі №9928 від 28.04.2020 вказано місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 . Тобто, виконавчим документом встановлено, що фактичне місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Києва. Крім того, відповідач вказує, що фактичне місце проживання особи може відрізнятися від зареєстрованого у встановленому законом порядку. У свою чергу, чинне законодавство, що регулює спірні правовідносини не містить застереження про здійснення виконавчого провадження виключно за місцем реєстрації боржника. А тому, приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи за місцем проживання або перебування боржника фізичної особи незалежно від місця реєстрації останнього. Крім того, вказує, що приватний виконавець не має права перевіряти інформацію про місце проживання боржника до відкриття виконавчого провадження. З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання призначене на 11:00 31.07.2020 сторони не прибули, у свою чергу позивачем було подано клопотання про розгляд справи у його відсутності.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Як передбачено частиною четвертою статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відтак, оскільки неприбуття у судове засідання сторін незалежно від причин не перешкоджає розгляду справи, тому судовий розгляд справи проведено в порядку письмового провадження, без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2019 між ТзОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №787082 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту. Згідно пункту 1.1 Договору товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в загальній сумі 7000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з метою покриття побутових витрат клієнта, а клієнт зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Позика видається строком на 30 днів (пункту 1.2 Договору).

28.04.2020 приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В. В. вчинив виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за кредитним договором №787082 від 12.04.2019, укладеним з ТзОВ «Авентус Україна», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №1 від 12.04.2018 є ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія», заборгованість за кредитним договором №787082 від 12.04.2019. Сума заборгованості складає 10780,00 грн. Строк пред`явлення виконавчого напису до виконання - 1 рік.

09.06.2020 ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клименка Р. В. із заявою, в якій просило відкрити виконавче провадження з виконання вищевказаного виконавчого напису.

09.06.2020 приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р. В. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62290163 з виконання виконавчого напису №9928, виданого 28.04.2020 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» заборгованість у розмірі 11780,00 грн.

Позивач, вважаючи вказану постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження протиправною, звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами пункту 3 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 №3425-XII для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до статті 90 Закону України «Про нотаріат» стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Виконавчий напис може бути пред`явлено до примусового виконання протягом одного року з моменту його вчинення (стаття 91 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом першим частини другої статті 18 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

У свою чергу, згідно з пункту 1 частини першої статті 26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Згідно з частиною третьою названої статті у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Відповідно до частин 2, 4 статті 24 Закону №1404-VIII приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України. Виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Згідно з частинами першою, другою статті 25 Закону №1403-VIII виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Пунктом 4 частини 2 статті 23 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на який розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Як встановлено судом та підтверджується даними Єдиного реєстру приватних виконавців України, відповідач здійснює свою діяльність у виконавчому окрузі, який поширюється на місто Київ.

Отже, відповідач вправі приймати до виконання лише ті виконавчі документи, за якими боржник зареєстрований чи проживає в місті Києві, або ж у якого наявне майно в даному окрузі.

Суд бере до уваги вимоги абзацу 9 статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», де зазначено, що документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Разом з тим, як вбачається з копії паспорта ОСОБА_1 він з 05.06.2009 по даний час зареєстрований у АДРЕСА_1 . При цьому жодних доказів та їх документального підтвердження того, що ОСОБА_1 проживає, проживав чи має майно в місті Києві, матеріали справи не містять.

Крім того, відповідно до договору №787082 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту від 12.04.2019, за яким позивач є боржником та про звернення стягнення заборгованості на підставі якого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В. В. вчинено виконавчий напис від 28.04.2020 адреса позивача вказана за місцем реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 .

Суд звертає увагу, що у постанові про відкриття виконавчого провадження від 09.06.2020 відповідач зазначив дві адреси боржника, а саме: АДРЕСА_4 , за якою позивач не проживав та не проживає та АДРЕСА_5 .

Відповідно до статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Доводи відповідача щодо того, що місце проживання ОСОБА_1 вказано у виконавчому документі, суд не бере до уваги виходячи з положень пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Вказана норма свідчить, що при відкритті виконавчого провадження на виконавця покладено обов`язок перевірити чи такий виконавчий документ пред`явлено до виконання за належним місцем виконання.

Натомість такі обставини не були перевірені та враховані приватним виконавцем Клименком Р. В. під час винесення оскаржуваної постанови, що підтверджує про прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження з порушенням норм чинного законодавства.

Приватним виконавцем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів того, що кошти боржника, на момент прийняття оскаржуваної постанови, знаходились на території виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Клименко Р. В. здійснює свою діяльність та відомості, щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Крім того, вказана у виконавчому написі чи заяві стягувача інформація про проживання боржника, не може слугувати достатньою та достовірною підставою для відкриття виконавчого провадження з примусового виконання цього виконавчого напису у місті Києві, без перевірки приватним виконавцем інформації щодо проживання боржника на час вчинення відкриття виконавчого провадження, адже, у протилежному б випадку, допускалося б можливість зазначення стягувачем будь-якої адреси боржника (не підтвердженої доказами) задля штучної зміни виконавчого округу.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку про те, що приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження не перевірив дійсне місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, внаслідок чого безпідставно, всупереч вимог закону відкрив виконавче провадження з порушенням правил територіальної компетенції. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана позивачем постанова приватного виконавця від 09.06.2020 про відкриття виконавчого провадження №62290163 є протиправною та підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, з відповідача на користь ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн., що сплачений відповідно до квитанції від 22.07.2020 №50529546 (а.с.14).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 271, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича від 09 червня 2020 року про відкриття виконавчого провадження №62290163.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименка Романа Васильовича (02094, місто Київ, вулиця Поправки Юрія, 6, офіс 31) судовий збір у сумі 840,80 грн (вісімсот сорок грн. 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко