Справа № 560/4068/20
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/4068/20
УХВАЛА

03 серпня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Петричкович А.І., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом від 25.07.2020, в якому просить: 1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , щодо не проведення повного розрахунку при звільненні за невикористану відпустку як учаснику бойових дій з 2018 по 2019 роки з ОСОБА_1 ; 2) стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 138825 грн 56 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 06.06.2019 по 23.03.2020 включно.

Також, позивач вказує, строки звернення до суду не пропущені.

Відповідно до п. 3, 5, 6 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, та чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1,5 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до частини 1 статті 233 КЗпП України, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що для середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнені застосовуються положення статті 233 КЗпП України, а невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням та для встановлення початку перебігу строку звернення працівника до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

Датою, з якої позивач мав би дізнатися про порушення своїх прав, є дата проведення з ним розрахунку (24 березня 2020 року).

Враховуючи, що позивач звернувся до суду 25.07.2020, то він пропустив тримісячний строк звернення до суду з позовом у цій справі.

Аналогічні висновки та правозастосування зроблені Верховним Судом, зокрема, у справі №815/1606/18 (постанова від 04 червня 2020 року, адміністративне провадження №К/9901/7968/19).

Щодо твердження позивача "Щодо строків, які вже були автоматично продовженні до набрання чинності Закону № 731-IX, то вони закінчуються через 20 днів після набрання чинності цього Закону. Закон набирає чинності 17.07.2020, і як наслідок такий строк продовжується до 5 серпня 2020 року. Варто додати, що протягом цього 20-денного строку позивач має право на продовження процесуальних строків з підстав, що встановлені цим Законом. За вказаних обставин строки звернення до суд , не пропущений", суд зазначає наступне.

Законом України від 18.06.2020 № 731-IX (чинний з 17.07.2020) п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України викладено у наступній (новій) редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином."

Тобто, позивач помилково вважає, що строки продовжуються автоматично, і не обгрунтовує (та не надає доказів) причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, та не вказує яким чином причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Так як позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 122, 161 КАС України, суд приходить до висновку про необхідність залишення позову без руху і надання позивачу строку для усунення виявлених недоліків, а саме надання до суду: 1) письмового обґрунтування дотримання строків звернення до суду і доказів цього з урахуванням вимог ст. 123 і ст. 161 КАС України; 2) письмового обґрунтування яким чином причини пропуску строку зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, та надати докази цього.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки усуваються шляхом виконання вимог, зазначених у 18-му абзаці описової частини ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяА.І. Петричкович