Справа № 675/1439/20
Суддя: Столковський В. І.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 675/1439/20
Провадження № 2-ваі/675/5/20
У Х В А Л А

"28" липня 2020 р. Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Столковського В. І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Короля Олександра Валентиновича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області (суддя Король О. В.) знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

14 липня 2020 року Ізяславським районним судом Хмельницької області зареєстрована заява ОСОБА_1 про відвід судді Короля О. В.

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 28 липня 2020 року визнано необґрунтованим заявлений відвід та передано заяву для визначення у порядку ст. 31 КАС України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Королю О. В.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2020 року визначено суддю Столковського В. І. для розгляду заяви про відвід судді Короля О. В.

На підставі ч. 8 ст. 40 КАС України суд приходить до висновку про можливість вирішення даної заяви у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику сторін.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви про відвід судді Короля О. В., суд прийшов до наступних висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені ст.ст. 36, 37 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ст.ст. 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Частина 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить вимоги щодо неупередженості суду. Зокрема, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, відповідно до принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Веттштайн проти Швейцарії" та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Білуха проти України".

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Заявляючи відвід судді Королю О. В., позивач зазначав про те, що суддя Король О. В. при розгляді справ за участю позивача стає на сторону відповідача, порушує його права, працює у змові з адміністрацією Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» та адвокатами центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Водночас, зазначені позивачем доводи не доведені будь-якими належними та допустимими доказами, посилання ОСОБА_1 на матеріали інших судових справ жодним чином не підтверджують, що суддя Король О. В. заінтересований у результаті вирішення даної справи.

Фактично підставами для відводу є незгода позивача з процесуальними діями та рішеннями судді.

Наведене обґрунтування заявленого відводу суперечить приписам ч. 4 ст. 36 КАС України, яка встановлює, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Будь-яких інших підстав, які викликали б сумнів у об`єктивності чи неупередженості судді Короля О. В., або свідчили про неможливість його участі у розгляді даної справи, позивачем не зазначено.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 36, 37, 39-41, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Короля Олександра Валентиновича у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: В. І. Столковський