Справа № 420/1996/19
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/1996/19
Головуючий в 1 інстанції: Харченко Ю.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Турецької І. О.,

суддів - Стас Л. В., Шеметенко Л. П.

за участі секретаря - Скоріної Т. С.

представника ГУ ДФС в Одеській області - Щура А. В.;

представника ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» - Куликовського В. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод» до Головного управління ДФС в Одеській області про скасування наказу та визнання дій протиправними

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод» (далі - ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області), в якому просило:

- скасувати наказ «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» від 01.04.2019 року №2392;

- визнати протиправними дії посадових осіб контролюючого органу щодо виходу на перевірку та проведення планової перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» на підставі наказу «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» від 01.04.2019 року №2392.

Аргументуючи заявлені вимоги товариство указувало про порушення податковим органом процедури призначення та проведення документальної планової виїзної перевірки.

По - перше, позивач наполягав на порушення суб`єктом владних повноважень принципу правової визначеності, що полягає у відсутності у спірному наказі відомостей про наказ, в рамках якого поновлено термін проведення документальної планової виїзної перевірки.

По - друге, на думку позивача, суб`єкт владних повноважень, приймаючи спірний наказ, не відобразив у ньому обставини, які слугували підставою про перенесення терміну проведення планової перевірки.

По - трете, ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» акцентує увагу на тому, що податковий орган не приймав рішення про зупинення перебігу 10-ти денного строку, призначеної документальної планової виїзної перевірки, а також про можливість поновлення такого строку з відповідної дати, що є порушенням п. 82.4 ст. 82 Податкового кодексу України.

Пояснюючи, що у контролюючого органу залишилось 2 невикористаних дні планової перевірки, платник податків, заперечує проти поновлення термінів її проведення з 02.04.2019 року на 10 робочих днів, вважаючи, що це суперечить п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України.

Узагальнюючи наведене, позивач указує, що наявність у спірному наказі тривалості проведення перевірки 10 днів, а також беручи до уваги, що ГУ ДФС в Одеській області були виписані нові направлення на проведення перевірки, виникли підстави вважати, що призначена нова перевірка щодо якої не була дотримана процедура.

Водночас недотримання процедури призначення та оформлення проведення планового заходу, є підставою для платника податків не допускати контролюючий орган до його проведення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року, ухваленого в порядку загального позовного провадження, позов ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» задоволено частково.

Суд скасував наказ ГУ ДФС в Одеській області «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» від 01.04.2019 року №2392.

Також, суд визнав протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області щодо виходу на перевірку ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» на підставі спірного наказу.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення планової виїзної перевірки - суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позовні вимоги в частині скасування наказу та визнання протиправними дії щодо виходу на перевірку суд першої інстанції виходив із того, що такі дії можливі після отримання та дослідження всіх вилучених правоохоронними органами документів або забезпечення доступу до них. Водночас, на думку суду першої інстанції, поновлення строків проведення документальної планової перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» відбулося до отримання посадовими особами відповідача доступу до вилучених документів та можливості ознайомлення з ними. Підставою для такого висновку, на думку суду першої інстанції, є відповідний лист ГУ ДФС в Одеській області від 22.04.2019 року.

Також підставою для скасування спірного наказу стало те, що у ГУ ДФС в Одеській області для проведення планового перевірочного заходу залишився один робочий день, що свідчить про протиправність її поновлення терміном на 10 робочих днів.

Суд поважав обґрунтованою позицію позивача, що відповідно до п.п. 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених Наказом ДФС України від 31.07.2014р. №22 нові направлення на проведення перевірки не виписуються.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що встановлені порушення приписів чинного податкового законодавства, з боку відповідача, вчинені при поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» у їх сукупності, свідчать про наявність підстав для скасування спірного наказу.

Відмовляючи в задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення планової виїзної перевірки, суд першої інстанції зазначив, що у зв`язку з недопущенням платником податків контролюючого органу до її проведення, відсутнє порушене право позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву на неї.

Покликаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи, ГУ ДФС в Одеській області, просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляції складається з викладення фактичних обставин справи та правових норм, що регулюють спірні правовідносини.

Описуючи фактичні обставини справи, скаржник вказує, що уповноважені особи ГУ ДФС в Одеській області були відряджені до Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України у період з 12.03.2019 року по 15.03.2019 року для ознайомлення з вилученими документами, що підтверджується наказом ГУ ДФС в Одеській області від 11.03.2019 року №37-К «Про відрядження».

Перелічуючи норми Податкового кодексу України, скаржник вказує, що спірний наказ про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод», на думку скаржника, прийнятий відповідно до приписів діючого законодавства.

Представник ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод», скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, зазначає про наявність підстав для закриття апеляційного провадження. Підставою для закриття апеляційного провадження, на його думку, є приписи п.2 ч.1 ст.305 КАС України, а саме: апеляційна скарга підписана особою, яка не має право її підписувати.

Представник позивача вказує, що Порядком здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 р. встановлено, що право підписувати документи щодо припинення органу виконавчої влади або територіального органу надається голові комісії з моменту його затвердження до дня внесення запису про державну реєстрацію припинення органу виконавчої влади або територіального орану до ЄДР.

На підставі норм наведеного Порядку, представник позивача робить висновок, що голова комісії з реорганізації ГУ ДФС в Одеській області Гулакова Н. Л. не мала право підписувати апеляційну скаргу.

Далі у відзиві, представник позивача заперечує проти розгляду судом апеляційної інстанції додаткових пояснень скаржника та наданого до них листа ДФС України від 14.03.2019 року №8304/7/99-99-23-01-17 про ознайомлення уповноважених осіб ГУ ДФС в Одеській області 13 березня 2019 року з первинними документами ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» для ознайомлення. Аргументом для такого доводу є приписи ч.1 ст.303 КАС України, які унормовують, що особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень.

Одним із доводів відзиву є також те, що апеляційна скарга не містить контраргументів, які б спростовували підстави, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, адже її текст носить описовий характер і здебільшого відтворює положення нормативно - правових актів.

Фактичні обставини справи.

Основним видом діяльності ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» є виробництво олії та тваринних жирів. Позивач перебуває на обліку у ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області з 2003 року.

07.11.2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийняло наказ про проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року з 22 листопада 2018 року тривалістю 10 робочих днів за №8639 (т.1 а.с.16). Датою закінчення перевірки є 05.12.2018 року.

21.11.2018 року ГУ ДФС в Одеській області складений акт про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» за період з 01.01.2016 року по 30.09.2018 року №1347/15-32-14-03 (т.1 а.с.19-20).

Підставою для складання даного акта став факт, вилучення, в рамках кримінального провадження №0003602 від 09.11.2017 року та на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 19.01.2018 року оригіналів первинної документації за період, який належить перевірити.

Про дані обставини податковому органу стало відомо від позивача в рамках проведення зустрічної перевірки, яка відбувалася в лютому 2018 року.

26.11.2018 року посадові особи ГУ ДФС в Одеській області прибули за адресою ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» з метою проведення документальної планової виїзної перевірки.

Однак, за відсутності оригіналів первинної документації, наявності акту про неможливість проведення перевірки така перевірка проведена не була. Будь-які документи за результатом даного заходу не складались.

04.12.2018 року, ГУ ДФС в Одеській області прийняло наказ №9502, яким перенесло термін проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року до надання вилучених документів або доступу до них Генеральною прокуратурою України (т.1 а.с.18).

Далі, з метою ознайомлення з вилученими документами, 11.03.2019 року ГУ ДФС в Одеській області видало наказ «Про відрядження» №37-к, яким відрядило посадових осіб контролюючого органу до Головного слідчого управління фінансових розслідувань ДФС України, терміном на 4 доби з 12 березня 2019 року по 15 березня 2019 року (т.1 а.с.150).

Із доповідної записки начальника управління аудиту ГУ ДФС в Одеській області Білоус М. від 21.03.2019 року №222/11/15-32-14-05 випливає, що Головне слідче управління фінансових розслідувань ДФС України надало доступ до ознайомлення з вилученими документами ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» у зв`язку з чим, він прохає надати дозвіл на поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки (т.1 а.с.153).

До того ж, відповідно до листа Державної фіскальної служби України від 14.03.2019 року №8304/7/99-99-23-01-17 уповноважені особи ГУ ДФС в Одеській області отримали 13 березня 2019 року об 11:00 год. доступ до матеріалів кримінального провадження, у тому числі до первинних документів ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» для ознайомлення (т.2 а.с.53-54).

01.04.2019 року на підставі наведеної доповідної записки, ГУ ДФС в Одеській області прийняло наказ №2392, яким поновило термін проведення документальної планової виїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2016 року по 30.09.2018 року з 02.04.2019 року терміном на 10 робочих днів (т.1 а.с.23).

На підставі даного наказу були видані направлення на перевірку від 01.04.2019 року №2308/14-05, №2306/14-05.

02.04.2019 року посадовими особами ГУ ДФС в Одеській області здійснений вихід за податковою адресою ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» з метою проведення перевірочного планового заходу, але у допуску до проведення перевірки було відмовлено, про що складений відповідний акт від 02.04.2019 року (т.1 а.с.26).

Також матеріали справи містять рішення суду за результатами розгляду позову ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» про скасування наказу №8639 ГУ ДФС в Одеській області від 07.11.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки та визнання протиправними дій посадових осіб щодо її проведення.

Відповідно до рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.02.2019 року, яке набрало законної сили, позов ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» задоволено частково. Суд визнав протиправними дії ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної планової виїзної перевірки позивача. У задоволенні вимоги про скасування наказу від 07.11.2018 року №8639 суд відмовив, у зв`язку з її необґрунтованістю.

Приймаючи таке рішення, суд виходив з того, що за наявності складеного акту про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 21.11.2018 року, у ГУ ДФС в Одеській області були відсутні правові підстави для прибуття на перевірку 26.11.2018 року.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.2 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Порядок призначення та проведення документальних планових перевірок регламентовано положеннями статті 77 Податкового кодексу України.

Відповідно до приписів пункту 82.1 статті 82 Податкового кодексу України тривалість перевірок, визначених у статті 77 цього Кодексу, не повинна перевищувати 30 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 10 робочих днів, інших платників податків - 20 робочих днів.

Згідно з пунктом 85.9 статті 85 Податкового кодексу України у разі коли до початку або під час проведення перевірки оригінали первинних документів, облікових та інших регістрів, фінансової та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів, а також виконання вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, були вилучені правоохоронними та іншими органами, зазначені органи зобов`язані надати для проведення перевірки контролюючому органу копії зазначених документів або забезпечити доступ до перевірки таких документів.

У разі якщо документи, зазначені в абзаці першому цього пункту, було вилучено правоохоронними та іншими органами, терміни проведення такої перевірки, у тому числі розпочатої, переносяться до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Відповідно до підпункту 1.2.6 Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків (затверджені наказом ДФС України від 31.07.2014 № 22) (далі - Методичні рекомендації) за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) органу ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, терміни проведення документальної планової або позапланової перевірки платника податків можуть бути перенесені у випадках та на строк, які визначені пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу. Про перенесення термінів проведення перевірки видається відповідний наказ із зазначенням строку та обставин, що спричинили таке перенесення, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під підпис або надсилається у порядку, передбаченому статтею 42 Кодексу.

Такий наказ видається на підставі складеного посадовими особами органу ДФС акта довільної форми, в якому зафіксовано документально підтверджені факти, що призвели до неможливості проведення перевірки у терміни, вказані у направленні та наказі.

За правилами п.1.4.7.1 вказаних Методичних рекомендацій у разі надходження до органу ДФС за місцем обліку від платника податків повідомлення про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу) такий орган ДФС не пізніше наступного робочого дня повідомляє про такий факт відповідний територіальний орган ДФС, що здійснює (очолює) перевірку (у разі її проведення іншим органом ДФС, ніж орган ДФС за місцем обліку) та, у разі необхідності, передає йому копії наведених вище повідомлень та отриманих від платника податків документів, що підтверджують втрату, пошкодження або дострокове знищення документів, звернення платника із заявою до правоохоронних органів тощо (за наявності).

У разі якщо під час проведення документальної перевірки або у будь-який час після прийняття рішення про проведення перевірки до її початку до відповідного територіального органу ДФС, що здійснює (очолює) таку перевірку, надійшло повідомлення платника податків про втрату, пошкодження або дострокове знищення документів (відповідно до пункту 44.5 статті 44 Кодексу), або отримано інформацію та копії протоколів про вилучення документів правоохоронними та/або іншими органами тощо (пункт 85.9 статті 85 Кодексу), у зв`язку з чим особами, які здійснюють (очолюють) перевірку, обґрунтовано встановлено неможливість подальшого проведення перевірки або її початку у терміни, визначені у наказі, такі особи складають акт про неможливість проведення перевірки довільної форми, який реєструється у Спеціальному журналі реєстрації актів у порядку, передбаченому підпунктом 1.4.5 пункту 1.4 цього розділу Методичних рекомендацій.

В акті зазначаються причини неможливості продовжувати (розпочати) перевірку у терміни, вказані у направленні та наказі, та робиться відповідний запис про проведення зазначеної перевірки після усунення причин, які призвели до неможливості її проведення.

При цьому до такого акта додаються копії отриманих від платника податків та органу ДФС за місцем обліку документів, що підтверджують виникнення передбачених пунктом 44.5 статті 44 та пунктом 85.9 статті 85 Кодексу обставин.

На підставі цього акта органом ДФС, який здійснює (очолює) перевірку, видається наказ про перенесення термінів проведення такої перевірки у порядку, визначеному підпунктом 1.2.6 пункту 1.2 розділу І Методичних рекомендацій.

У разі вилучення оригіналів документів правоохоронними або іншими органами підрозділ, який здійснює (очолює) перевірку, забезпечує підготовку та направлення у той же день письмового запиту до відповідного органу про надання органу ДФС копій зазначених документів або забезпечення доступу до перевірки таких документів.

У запиті зазначаються: перелік вилучених документів, дані протоколу (іншого документа), на підставі якого були вилучені документи, посилання на пункт 85.9 статті 85 Кодексу щодо обов`язку відповідного органу забезпечити протягом 3 робочих днів з дня отримання запиту надання органу ДФС копій документів або доступу його посадовим (службовим) особам до перевірки таких документів.

Новий наказ про проведення перевірки не видається та нові направлення на проведення перевірки не виписуються. У разі якщо терміни, визначені пунктом 44.5 статті 44 Кодексу, достроково скорочуються - видається наказ про поновлення перевірки не пізніше наступного робочого дня, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам) під розписку або надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Після отримання копій всіх вилучених правоохоронними та іншими органами документів або забезпечення доступу до них терміни проведення перевірки поновлюються не пізніше наступного робочого дня, про що видається наказ про поновлення перевірки, копія якого вручається платнику податків (посадовим особам платника податків або його законним (уповноваженим) представникам).

Отже, проаналізувавши викладені норми податкового законодавства, колегія суддів вважає, що, у разі повідомлення контролюючого органу про вилучення правоохоронними органами оригіналів первинних документів платника податків, у податкового органу виникають підстави для перенесення термінів проведення перевірки до дати отримання вказаних копій документів або забезпечення доступу до них.

Про те, що у ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» були вилучені правоохоронними органами документи, ГУ ДФС в Одеській області стало відомо 21.11.2018 р., за результатами проведення зустрічної звірки, про що був складений акт про неможливість проведення документальної планової виїзної перевірки.

Обставини законності наказу ГУ ДФС в Одеській області №8639 від 07.11.2018 року про проведення документальної планової виїзної перевірки з 22 листопада 2018 року тривалістю 10 робочих днів було предметом судового розгляду. За прийнятим судовим рішенням, у задоволенні вимог про його скасування відмовлено.

Таким чином, ураховуючи те, що наведений наказ є чинним, а також, ураховуючи дату початку перевірки (22.11.2018 року), її тривалість (10 робочих днів) та дату прийняття наказу про перенесення термінів проведення перевірки (04.12.2018 року) у контролюючого органу залишився один робочий день для проведення, призначеної наказом від 07.11.2018 року №8639, планової виїзної документальної перевірки.

За таких умов, колегія суддів вважає, що прийняття 01.04.2019 року наказу № 2392 про поновлення з 02.04.2019 року проведення планової виїзної документальної перевірки ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» не суперечить вимогам статті 85 Податкового кодексу та Методичним рекомендаціям, а тому у посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області були наявні підстави для виходу 02.04.2019 року за адресою ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод» з метою проведення відповідної перевірки.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, у платника податків не було правових підстав для недопуску 02.04.2019 року посадових осіб контролюючого органу для проведення перевірки, оскільки у них залишався один робочий день для її проведення.

На підставі викладеного, є помилковими висновки суду першої інстанції про зворотне, а рішення щодо задоволення цих вимог є необґрунтованим.

Підставами для висновків про наявність у контролюючого органу підстав для прийняття спірного наказу про поновлення перевірки, а також щодо виходу для її проведення, є правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, які викладені в постанові від 02.04.2019 року (справа №820/5636/17; адміністративне провадження №К/9901/59465/18).

У цій постанові вищий касаційний суд, вирішуючи подібні правовідносини відзначив, що прийняття наказу про поновлення проведення планової виїзної документальної перевірки попри те, що залишився один робочий день для її проведення не суперечить вимогам статті 85 Податкового кодексу та Методичним рекомендаціям щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків.

Водночас, досліджуючи питання щодо правомірності зазначення в наказі терміну проведення документальної планової виїзної перевірки - 10 днів, колегія суддів дійшла висновку, що є правильним висновок суду першої інстанції, що це неприпустимо та суперечить нормам податкового законодавства, що викладені вище.

У зв`язку з викладеним, спірний наказ від 01.04.2019 року №2392 належить скасувати в частині поновленого терміну проведення перевірки на 10 робочих днів.

Переходячи до доводів позивача про закриття апеляційного провадження, у зв`язку з підписанням апеляції особою, яка не мала на це повноважень, колегія суддів встановила таке.

Зокрема, у постанові від 24.04.2019 р. (справа №0940/2231/18) Верховний Суд, на підставі аналізу положень статті 105 ЦК України, зазначив, що до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. У цій справі колегія суддів наголосила, що відомості стосовно особи, уповноваженої представляти відповідача без довіреності, яким, у вказаному випадку, є юридична особа публічного права - орган державної влади, містились у Реєстрі, й така інформація є доступною і, у випадку сумніву щодо процесуальної дієздатності голови комісії з припинення діяльності цього органу, суд апеляційної інстанції мав можливість скористатися безкоштовним запитом до Реєстру на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

У цій же постанові Верховний Суд визнав помилковим висновок суду апеляційної інстанції про наявність підстав для повернення апеляційної скарги з посиланням на відсутність документів, які підтверджують статус особи, яка її підписала, як голови комісії з припинення діяльності юридичної особи публічного права - органу державної влади, та наділяють його повноваженнями представляти інтереси цього органу, зокрема, підписувати апеляційну скаргу.

Тобто, для перевірки наявності у особи права підписувати позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, достатньо наявності у Реєстрі даних, які є достовірними, зокрема, про перебування юридичної особи у процесі припинення, у тому числі дані про рішення щодо припинення юридичної особи, відомості про комісію з припинення (ліквідатора, ліквідаційну комісію тощо).

Колегія суддів, перевіряючи повноваження голови ліквідаційної комісії ГУ ДФС в Одеській області Гулакової Н. Л. встановила, що в ЄДР вона зазначена в якості підписанта юридичної особи публічного права - органу державної влади.

Далі суд апеляційної інстанції бажає зазначити, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо періоду ознайомлення контролюючим органом з вилученими первинними документами, зазначаючи, що це відбулось в період з 13.04.2019 року по 14.04.2019 року.

Частина 4 ст. 9 КАС України унормовує, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, встановивши, що в матеріалах справи містяться суперечливі докази щодо ознайомлення посадових осіб із вилученою первинною документацією ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод», повинен був усунути ці суперечності, витребувавши відповідні докази.

Колегія суддів не вважає, що наданий відповідачем лист Державної фіскальної служби України від 14.03.2019 року №8304/7/99-99-23-01 про ознайомлення уповноважених осіб контролюючого органу з первинними документами 13 березня 2019 року є новим доказом, а письмові пояснення скаржника є доповненнями до апеляції.

На переконання суду, скаржник усунув суперечності, які існували у справі, зазначивши, що в листі від 22.04.2019 року, адресованого адвокатському бюро «Єрьоменко та Партнери» допущено технічну помилку із зазначенням невірної дати ознайомлення з первинними документами.

Отже, у зв`язку з тим, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином обставини справи, не витребував від контролюючого органу відповідні докази, є необґрунтованим його висновок, що вихід на перевірку відбувся раніше, ніж відбулося ознайомлення з первинною бухгалтерською документацією платника податків.

Висновок суду першої інстанції, що податковим органом помилково були виписані нові направлення на проведення перевірки є правильним, проте таке порушення носить формальний характер та не призвело до порушення прав позивача як платника податків.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що є підстави для відмови позивачу у задоволенні вимог про скасування спірного наказу в цілому та визнання протиправними дій посадових осіб контролюючого органу щодо виходу на перевірку ТОВ «Одеський олійноекстракційний завод».

Разом з тим, наявні підстави для задоволення вимог про скасування наказу, що є предметом оскарження в частині поновленого терміну проведення перевірки на 10 робочих днів.

Неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частина 3 ст.139 КАС України передбачає, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов підлягає частковому задоволенню позивач має право на відшкодування судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: в сумі 1921 грн.

Тому, рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат в сумі 3842 грн. необхідно також скасувати.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 березня 2020 року ГУ ДФС в Одеській області було відстрочено сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду до ухвалення судом апеляційної інстанції судового рішення за результатами розгляду апеляційної скарги у справі, а тому він підлягає стягненню у сумі 2 881 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями: 308, 310, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - скасувати в частині задоволення позовних вимог про скасування наказу «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод» від 01.04.2019 року №2392 та визнання протиправними дії посадових осіб Головного управління ДФС в Одеській області щодо виходу на перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод».

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Скасувати в наказі «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод» від 01.04.2019 року №2392 визначення строку проведення перевірки (10 робочих днів).

У задоволенні позовної вимоги про скасування наказу «Про поновлення терміну проведення документальної планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод» від 01.04.2019 року №2392 в повному обсязі - відмовити.

У задоволенні позовної вимоги про визнання протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо виходу на перевірку - відмовити.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року - залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеський олійноекстракційний завод» (код за ), в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) на користь Держави (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (ЄДРПОУ) 37993473; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA90 26001; код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 16 594 (шістнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 65 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. В. Стас

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 31.07.2020 року.