Справа № 542/496/20
Суддя: Афанасьєва Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/496/20
Провадження № 2-а/542/10/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року смт Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Афанасьєвої Ю.О.,

за участю:

секретаря судового засідання - Чиж Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови серія ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови серія ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області серія ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП за те, що 25.04.2020 року о 11:52 керуючи транспортним засобом DAEWОО LANOS номерний знак НОМЕР_1 рухаючись на 4 км по дорозі Полтава - Олександрія не увімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п.п. 9.8 ПДР України.

Вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Зазначає, що по-перше, він рухався із м.Полтави в напрямку Кременчука і був зупинений в с.Розсошенці навпроти автозаправочної станції, що розташована по вул. Кременчуцька, 93, тобто в межах населеного пункту, а не на 4 км як зазначив інспектор.

По-друге, інспектор при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували його вину у скоєнні правопорушення, а саме: не надав на місці жодного доказу для підтвердження його вини, не повідомив про наявність якогось відео та відповідно не надав можливості ознайомитися із цим відеоматеріалом, про яке написав лише в постанові, яку вручив йому через 1,5 години після зупинки. На його вимогу до інспектора надати пояснення причини зупинки, він зазначив про можливість викласти свої доводи окремо та письмово, лише в поясненні. На самому бланку цих пояснень іншою невідомою особою вже була проставлена дата 21.04.2020 року, що викликало в нього певний сумнів в дійсності цього документа. По результату заповнення цього бланку пояснень, він звернувся до інспектора про здійснення коригування дати надання ним пояснень, на що отримав різку відмову в прийняті документу і надання будь-якого письмового доказу про долучення цього пояснення до матеріалів адміністративної справи.

Таким чином, інспектор Хілковський О.О. надав право викласти свої доводи окремо в письмовій формі, але на завчасно зіпсованому бланку (проставлена інша дата), не надав жодних доказів і гарантій про долучення цих пояснень до матеріалів адміністартивної справи, тобто копією чи розпискою, не прийняв бланк пояснень і взагалі не долучив його до матеріалів адміністративної справи.

Крім всього вище зазначеного, позивачу взагалі не було повідомлено про проведення на місці зупинки зйомки на боді-камеру.

Позивач також зазначає про те, що винесена постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП, так як в ній не зазначено порядок її оскарження.

Зазначає, що поліцейський змусив його зупинитися в місці, забороненому для зупинки (п. 15.9. ПДР), а саме змусив перетнути жовту суцільну лінію дорожньої розмітки (1.4. ПДР України).

Таким чином, він не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року необгрунтованною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Просить визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області серія ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року, якою його, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністартивної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надавши заяву про розгляд справи у його відсутність. Позов просить задовольнити в повному обсязі (а.с.34).

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області у судове засідання не з`явився, надав відзив на адміністративний позов (а.с.26-30), в якому зазначив, що позов є безпідставним та необґрунтованим, повністю заперечують проти задоволення позовних вимог з таких підстав.

Думка правопорушника та незгода його з притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Так, позивач своїми діями посягнув на безпеку дорожнього руху, а саме: 25.04.2020 року о 11 год. 25 хв. на а/д М22 Полтава - Олександрія 4 км. керував автомобілем марки DAEWОО Lanos д.н.з. НОМЕР_1 без увімкненого ближнього світла фар в світлу пору доби, поза межами населеного пункту, чим порушив п.9.8 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Враховуючи норми законодавства порушника притягнуто до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Зазначає, що на момент розгляду справи поліцейським була наявна відеофіксація правопорушення, що слугувала доказом вини позивача, саме даний доказ був покладений в основу рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Інформація про технічний засіб яким здійснювалась відеофіксація зазначена в п.8 постанови. Станом на 14.07.2020 року відеофіксація правопорушення, яка б слугувала доказом у справі, відсутня у зв`язку з її автоматичним знищенням з серверу Управління. Надати відеоматеріал для дослідження суду не має можливості і через його автоматичне знищення з серверу Управління.

Що стосується місця вчинення правопорушення, то посилання позивача на те, що дана ділянка дороги знаходиться в межах населеного пункту с.Розсошенці є безпідставним та спростовується витягом з сайту Google Maps. З даного витягу вбачається, що автозаправочна станція «ТАТ НАФТА» неподалік від якої був зупинений автомобіль позивача знаходиться поза межами с.Розсошенці, безпосередньо на а/д М22.

Що стосується визнання дій інспектора щодо складання постанови протиправними, зазначає, що не дії інспектора, а його рішення у формі постанови про накладення адміністративного стягнення породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер. Крім того, дії з складання постанови по справі про адміністративне правопорушення є, по суті, виконанням службовими особами, своїх службових повноважень, наданих чинним законодавством.

Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Розгляд справи провести без участі представника УПП.

Суд, дослідивши письмові докази, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно оцінивши докази по справі, дійшов до такого висновку.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові від 25.04.2020 року серії ДПО18 №958132 зазначено, що 25.04.2020 року о 11 год. 52 хв. на а/д М22 Полтава Олександрія 4 км. водій керував транспортним засобом та не ввімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом, чим порушив п. 9.8 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.122 ч.2 КУпАП (а.с.4).

Частиною другою статті 122 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за порушення, зокрема, правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно п.9.8 Правил дорожнього руху України під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, даною постановою зазначено - судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

За приписами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з п.2 ч.1 ст.40 Закону України « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до п.п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису.

Отже, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

ОСОБА_1 в позові зазначив, що не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, вважає себе невинуватим, не погоджується, зокрема й з тим, що він рухався та був зупинений поза населеним пунктом.

На підтвердження правомірності постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідачем надано відзив, в якому зазначено про те, що на момент розгляду справи поліцейським була наявна відеофіксація правопорушення, що слугувала доказом вини позивача, саме даний доказ був покладений в основу рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Інформація про технічний засіб яким здійснювалась відеофіксація зазначена в п.8 постанови. Станом на 14.07.2020 відеофіксація правопорушення, яка б слугувала доказом у справі, відсутня у зв`язку з її автоматичним знищенням з серверу Управління. Надати відеоматеріал для дослідження суду не має можливості і через його автоматичне знищення з серверу Управління.

Інших письмових чи електронних доказів, фото- або відеоматеріалів за допомогою яких зафіксовано порушення правил дорожнього руху водієм ОСОБА_1 , а саме: керування транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар в світлу пору доби, поза межами населеного пункту, відповідачем не надано, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, що позбавляє суд можливості пересвідчитись щодо наявності складу правопорушення та вини позивача за ст.122 ч.2 КУпАП.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, відсутність об`єктивно зафіксованих доказів вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, суд вважає недоведеним факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.2 КУпАП, у зв`язку з чим спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст.2, 77, 242-246, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області про скасування постанови серія ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО18 №958132 від 25.04.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП закрити.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції через Новосанжарський районний суд Полтавської області протягом 10 днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач - Управління патрульної поліції в Полтавській області, юридична адреса: м.Полтава, вул.Європейська, 164.

Повний текст рішення складений 28.07.2020 року.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Ю.О.Афанасьєва