Справа № 120/2947/20-а
Суддя: Дончик Віталій Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 липня 2020 р. cправа № 120/2947/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

в с т а н о в и в :

01.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління ПФУ у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" затверджено нові посадові оклади працівникам органів прокуратури, що призвело до підвищення заробітної плати прокурорських працівників та, на переконання позивача, є підставою для перерахунку пенсії.

У зв`язку із чим, 16.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки №18/145 від 02.04.2020 року, виданої Прокуратурою Вінницької області на виконання рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-(ІІ)/2019 та Постанови Кабінету Міністрів України № 657.

Листом від 22.05.2020 року відповідач не підтвердив право позивача на перерахунок пенсії, а тому, ОСОБА_1 вважає, що фактично йому відмовлено в перерахунку пенсії, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду, в якому просив:

- визнати протиправною відмову в перерахунку пенсії за вислугу років, оформленою листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 22.05.2020 року без номера;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 13.12.2019 року перерахунок та виплати йому пенсії за вислугу років, відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90 відсотків від суми усіх складових заробітку, на підставі довідки Прокуратури Вінницької області від 02.04.2020 року №18/145, згідно з якою розмір заробітної плати, що враховується для перерахунку пенсії складає 43157,33 грн., без обмеження її граничного розміру з урахуванням раніше проведених виплат.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

20.07.2020 року представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній заперечує щодо задоволення адміністративного позову. Зокрема вказав, що заяву позивача розглянуто в порядку Закону України "Про звернення громадян" та надано відповідні роз`яснення.

Крім того, представник вважає, що надана позивачем довідка Прокуратури Вінницької області № 18/145 від 02.04.2020 року видана на підставі нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури прийнятих до 13.12.2019 року (день прийняття рішення Конституційним Судом України №7-р(ІІ)/2019), в той же час після прийняття рішення Конституційним Судом України, постанови чи інші нормативні акти про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури не видавались, а відтак підстави для перерахунку пенсії, відповідно до статті 86 Закону України "Про прокуратуру", відсутні.

Враховуючи вищевикладене, просила у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ у Вінницькій області та з 01.08.2003 року отримує пенсію за вислугу років, обчислену відповідно до Закону України від 14.10.2014 року №1697-VII "Про прокуратуру".

02.04.2020 року Прокуратурою Вінницької області видано довідку №18/145 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1

16.04.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про заробітну плату №18/145 від 02.04.2020 року із урахуванням 90% від заробітної плати та без встановлення максимального розміру пенсії.

За результатом розгляду заяви позивача, відповідач листом №1921-1669/П-02/8-0200/20 від 22.05.2020 року повідомив, що право на перерахунок пенсії, призначених згідно Закону №1697, виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 13.12.2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року.

Вважаючи таку відмову протиправною та такою, що порушує його права та законні інтереси на належне пенсійне забезпечення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За змістом пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

На дату призначення позивачу пенсії питання пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури було врегульоване положеннями статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ), частина перша якої передбачала, що прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.

Підстави та порядок перерахунку пенсій прокурорам визначались частиною сімнадцятою цієї статті, відповідно до якої призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Щодо умов та порядку перерахунку такої пенсії, слід зазначити, що з 01.01.2015 року частину 18 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ викладено у новій редакції (у відповідності до Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України"), відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Крім того, 15.07.2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) на підставі якого частина вісімнадцята статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ втратила чинність.

Порядок пенсійного забезпечення працівників органів прокуратури урегульовано статтею 86 Закону № 1697-VII, відповідно до частини двадцятої якої (у редакції Закону України від 28.12.2014 року № 76-VIII) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.

Після вступу в силу нової редакції Закону України "Про прокуратуру" № 1697-VII, Кабінетом Міністрів України не було прийнято жодного нормативно-правового акта, який би регулював умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури.

В зв`язку з чим, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019 положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Цим же рішенням, Конституційний Суд України визначив, що частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції, в зв`язку з чим, Прокуратурою Вінницької області видано довідку №18/145 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі якої позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

У листі від 22.05.2020 року відповідач вказав, що право на перерахунок пенсії, призначених згідно Закону №1697, виникає за зверненнями, що надходять починаючи з 13.12.2019 року, для яких момент виникнення права на перерахунок пенсії настав не раніше 13.12.2019 року. Зокрема, починаючи з 13.12.2019 року перерахунок пенсій працівникам прокуратури на рівні заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах прокуратури, проводиться у разі прийняття нормативно - правових актів про підвищення заробітної плати працівниками органів прокуратури. Перерахунок пенсій проводиться за зверненням пенсіонерів на підставі довідок про заробітну плату визначеного зразка, виданих органом прокуратури, в яких складові заробітної плати визначаються на момент виникнення права на перерахунок (дата збільшення заробітної плати).

При цьому, у відзиві на позов представник відповідача зазначає, що Головним управлінням надано роз`яснення щодо умов здійснення перерахунку пенсії за вислугу років, заява позивача про перерахунок пенсії розглянута в порядку Закону України "Про звернення громадян" та роз`яснено право на звернення в належний спосіб відповідно до п. 1.5 "Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 22-1.

На переконання відповідача, в зв`язку із порушенням порядку звернення із заявою про перерахунок пенсії, в тому числі і недотриманням форми заяви, пенсійним органом не було прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії, а відтак звернення до суду в даному випадку є передчасним.

Суд критично ставить до таких доводів відповідача з огляду на слідуюче.

Відповідно до визначення, наведеного в частині третій статті 3 Закону України "Про звернення громадян" заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Стаття 12 Закону України "Про звернення громадян" визначає, що дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції", "Про виконавче провадження".

Згідно частин першої, третьої та четвертої статті 15 цього Закону вказано, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Тобто, аналіз вищенаведених норм Закону України "Про звернення громадян" спростовує твердження відповідача щодо неналежного звернення та не прийняття рішення по суті питання позивача, оскільки положення цього Закону свідчать про те, що спрямованість його дії охоплює питання в тому числі щодо звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством (в даному випадку право на соціальний захист) їх прав, за результатом якого орган державної влади, до повноважень якого належить розгляд заяви приймає рішення відповідно до чинного законодавства, яке може бути предметом оскарження.

Зміст листа від 22.05.2020 року свідчить, що відповідачем проведено правовий аналіз наявності права у позивача на перерахунок пенсії, з трактуванням положень норм Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII та можливості його застосування до спірних правовідносин, з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(ІІ)/2019, а тому є підстави для обґрунтованого висновку, що вказаний лист від 22.05.2020 року є відмовою позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Надаючи оцінку вказаним аргументам відповідача щодо права позивача на перерахунок пенсії, суд виходить з наступного.

Як зазначено вище, рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 (далі - Рішення №7-р(ІІ)/2019) положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 визначено, що положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, відповідні положення втратили чинність 13 грудня 2019 року.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 09.02.1999 №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Проте надання зворотної дії в часі таким нормативно-правовим актам може бути передбачено шляхом прямої вказівки про це в законі або іншому нормативно-правовому акті.

За змістом частини першої статті 97 Закону України "Про Конституційний Суд України" Суд у рішенні, висновку може встановити порядок і строки їх виконання.

Так, Конституційний Суд України у пункті 3 резолютивної частини Рішення №7-р(ІІ)/2019 установив такий порядок його виконання:

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення (з 13 грудня 2019 року);

- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:

"20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".

Отже, Закон № 1697-VII з 13.12.2019 року не містить вимоги про необхідність визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури Кабінетом Міністрів України, норма, наявність якої, перешкоджала в праві осіб, з числа колишніх працівників прокуратури, на перерахунок розміру пенсії, в зв`язку із підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників.

Натомість, з 13.12.2019 року підставою для можливості реалізації права на перерахунок пенсії колишнім працівникам прокуратури є підвищення заробітної плати відповідної категорії працівників, як те передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону № 1697-VII.

Отже, у даному випадку, моментом виникнення права на перерахунок є 13.12.2019 року, а саме дата прийняття Рішення № 7-р(ІІ)/2019.

Таким чином, перерахунок призначеної пенсії має проводиться з 01.01.2020 року, а саме з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії, а тому позивач дійшов помилкового висновку, що його пенсія має бути перерахована з 13.12.2019 року.

Крім того, суд зазначає, що Офіс Генерального прокурора листом від 18.02.2020 року №21-698вих20 звернувся до Міністерства соціальної політики України щодо погодження порядку здійснення перерахунку пенсій прокурорів з огляду на ухвалення Другим Сенатом Конституційного Суду України Рішення від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 року.

Пунктом 2 розділу І цього Порядку передбачено, що перерахунок пенсії проводиться за зверненням пенсіонерів до органів Пенсійного фонду України (незалежно від факту їх роботи) на підставі довідок про заробітну плату (додаток 1), виданих органом прокуратури, в яких складові заробітної плати визначаються на момент виникнення права на перерахунок.

Листом від 21.02.2020 року вих.№2690/0/2-20/54 Міністерство соціальної політики України повідомило Офіс Генерального прокурора про погодження запропонованого порядку здійснення перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури.

Також, листом від 25.02.2020 вих.№1416/0/196-20 Міністерство соціальної політики України повідомило Пенсійний фонд України про узгодження порядку здійснення перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури.

У свою чергу, Пенсійний фонд України листом від 11.03.2020 року №2800-030102-9/7916 повідомив начальників головних управлінь Пенсійного фонду України в областях та м. Києві про погодження порядку дій при перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури.

Суд зазначає, що надана позивачем довідка прокуратури Вінницької області № 18/145 від 02.04.2020 року складена на бланку органу прокуратури, містить обов`язкові реквізити (дату та вихідний номер), підписана посадовими особами, підпис яких скріплений гербовою печаткою. Крім того, така довідка складена за формою, наведеною у додатку №1 до листа Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 вих.№21-698вих20.

Отже, відповідна довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача.

Відображення відомостей у довідці на підставі нормативних документів про підвищення заробітної плати працівників прокуратури прийнятих до 13.12.2019 року не може бути підставою для відмови у здійсненні перерахунку, оскільки беззаперечним є факт підвищення заробітної плати працівникам прокуратури після призначення пенсії позивачу, а право на відповідний перерахунок відновлено рішенням Конституційного Суду України, з прийняттям якого виникло у позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання відмови Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області викладеної у листі від 22.05.2020 року №1921-1669/П-02/8-0200/20 протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок і виплату позивачу пенсії за вислугу років з 01.01.2020 року відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII у розмірі 90% розміру грошового забезпечення на підставі довідки прокуратури Вінницької області № 18/145 від 02.04.2020 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Що стосується вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, така задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Право на захист - це суб`єктивне право певної особи, тобто вид і міра її можливої (дозволеної) поведінки із захисту своїх прав. Воно випливає з конституційного положення: "Права і свободи людини і громадянина захищаються судом" (ст. 55 Конституції України).

Отже, кожна особа має право на захист свого права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання у сфері цивільних, господарських, публічно-правових відносин та за наявності неврегульованих питань.

Порушення права означає необґрунтовану заборону на його реалізацію або встановлення перешкод у його реалізації, або значне обмеження можливостей його реалізації тощо.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Із системного аналізу вказаних норм випливає, що суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

З наведеного слідує, що вимога про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії за вислугу років без обмеження її максимальним розміром, на переконання суду, є передчасною, оскільки спір в цій частині фактично не існує та відповідний перерахунок з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні, ще не проведено.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправну відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області викладену у листі від 22.05.2020 року №1921-1669/П-02/8-0200/20.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 року № 1697-VII, у розмірі 90 % розміру грошового забезпечення, на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 02.04.2020 року №18/145, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на корить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ).

Рішення у повному обсязі виготовлено: 31.07.2020 року.

Суддя Дончик Віталій Володимирович