Справа № 140/10266/20
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

30 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10266/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ковальчука В.Д.,

за участю секретаря судового засідання Ткачук І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 Ніколайчука Т.В.,

представника відповідача 2 Кушнір Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), Головного управління ДПС у Волинській області про визнання дій протиправними, визнання вимоги про сплату боргу та постанови про відкриття виконавчого провадження недійсними, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (далі відповідач 1), Головного управління ДПС у Волинській області (далі відповідач 2) про визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Волинській області щодо направлення ним до державної виконавчої служби вимоги про сплату боргу №9381-17 від 09.04.2019, яка не набрала чинності; визнання її недійсною; визнання протиправними дій головного державного виконавця першого відділу ДВС у місті Луцьку Ніколайчука Т.В. щодо винесення ним постанови від 25.06.2020 ВП №62414078 про відкриття виконавчого провадження, оскільки вона прийнята стосовно вимоги №9381-17 від 09.04.2019, яка не набрала чинності; визнання недійсною постанови від 25.06.2020 ВП №62414078 про відкриття виконавчого провадження та закриття виконавчого провадження; стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача 306 870 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 17.07.2020 відкрито провадження в даній адміністративній справі та ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 10:00 30 липня 2020 року.

29.07.2020 позивач подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення виконання вимоги про сплату боргу №Ф-9381-17 від 09.04.2019 Головного управління ДПС у Волинській області.

Заява обґрунтована тим, що оскаржувана вимога є неузгодженою, оскільки не направлена особі, якій адресована, тобто позивачу. А тому твердження у вимозі про її набрання законної сили є безпідставними та необґрунтованими. Зважаючи на очевидну протиправність оскаржуваних вимоги та постанови, наявність загрози невиконання судового рішення за умови продовження виконавчого провадження, просить зупинити виконання вимоги про сплату боргу №Ф-9381-17 від 09.04.2019 Головного управління ДПС у Волинській області.

Відповідно до частин першої, третьої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Враховуючи те, що розгляд справи призначено до судового засідання з викликом сторін, розгляд заяви про забезпечення позову здійснюється в судовому засіданні за участю сторін.

В судовому засіданні позивач заяву про забезпечення підтримав та просив задовольнити.

Представник відповідач 1 та представник відповідача 2 просили відмовити у задоволенні даної заяви у зв`язку з її безпідставністю.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

В силу приписів частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову. Для задоволення судом поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову останній має довести, що невжиття обраних заходів призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши підстави, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, суд дійшов висновку про існування визначених у статті 150 КАС України обставин, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Так, однією із вимог даного позову є вимога позивача про визнання недійсною вимоги Головного управління ДПС у Волинській області від 09.04.2019 №Ф-9381-17 про сплату боргу.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Ніколайчука Тараса Вячеславовича від 25.06.2020 ВП №62414078 відкрито виконавче з примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 4585,27 грн. в користь ГУ ДПС у Волинській області на підставі вимоги № 9381-17, виданої 09.04.2019.

Частиною 4 статті 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування передбачено, що орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Таким чином, виключно у випадку узгодження суми боргу (недоїмки), що визначена у вимозі, у контролюючого органу виникає право на звернення її до примусового виконання.

Оскільки заборгованість, яка у примусовому порядку стягується у виконавчому провадженні ВП №62414078, узгоджується позивачем у судовому порядку, підстав для її примусового стягнення до набрання судовим рішенням законної сили немає.

Примусове стягнення з позивача неузгоджених сум недоїмки зі сплати єдиного внеску свідчить, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі внаслідок втручання у його право власності.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 34 Закону України Про виконавче провадження виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Беручи до уваги, що заборгованість з єдиного соціального внеску, загальний розмір якої відповідно до оскаржуваної вимоги становить 4585,27 грн., є неузгодженою, суд дійшов висновку, що існують підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення її стягнення.

Керуючись статтями 150 - 151, 154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення до набрання законної сили судовим рішенням у справі №140/10266/20 стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС у Волинській області про сплату боргу (недоїмки) від 09 квітня 2019 року №Ф-9381-17 У, яка перебуває на примусовому виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відповідно до відкритого виконавчого провадження ВП № 62414078.

Копію ухвали видати (надіслати) учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її проголошення

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя В.Д. Ковальчук