Справа № 806/55/15
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Житомир справа № 806/55/15

категорія 5666

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Капинос О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.08.2014 р. №.,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ від 12.08.2014 №.

В обгрунтування позову зазначає, що спірне рішення винесено за порушення п.п.16.1.2, п.п.16.1.3, п.16, ст.16, п.п.162.1 п.162.1 ст.162, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п.164.2.17 "д" п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2013 рік в сумі 195798,82 грн. Зазначене порушення, на думку контролюючого органу полягає в незадекларуванні отриманого додаткового блага у вигляді анулювання суми боргу кредитором за самостійним рішенням в сумі 1153107,34 грн. Вважає такі висновки протиправними, оскільки відсотки, штрафні санкції та пеня, нараховані банком відповідно до умов договору та анульовані за його рішенням, не є доходоми платника.

Ухвалою від 16.02.2015 відкрито провадження у справі.

18.04.2016 залучено до участі у розгляді справи третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Публічне акціонерне товариство "Укрсиббанк" .

05.07.2016 надійшли письмові заперечення від ПАТ "Укрсиббанк", в яких зазначено, що після погашення клієнтом заборгованості, ПАТ "Укрсиббанк" 14.05.2013 анульовано заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0(1) від 22.09.2006 в сумі 42713,16 швейцарських франків (357069,20 грн.), за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.09.2006 в сумі 15118,33 швейцарських франків (126384,70 грн.), за договором про надання споживчого кредиту №0(1) від 20.08.2008 в сумі 79219,49 дол.США (633201,38 грн.), за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 в сумі 36452,06 грн. Сума боргу платника анульованого за самостійним рішенням кредитора до закінчення строку позовної давності є об"єктом оподаткування податком на доходи фізичних осіб.

Ухвалою від 19.09.2016 провадження у справі було зупинено до 20.10.2016.

Ухвалою від 20.10.2016 провадження у справі було поновлено.

Ухвалою від 27.12.2016 справу прийнято до провадження суддею Капинос О.В. у зв"язку зі звільненням судді ОСОБА_2

Ухвалою від 27.02.2017 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №279/4844/16-ц.

Ухвалою від 17.02.2020 поновлено провадження у справі.

В судових засіданнях 17.02.2020, 03.03.2020, 19.03.2020, 13.05.2020 розгляд справи відкладався, в тому числі, за клопотанням сторін.

Усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 17.02.020 замінено первинного відповідача у справі на Головне управління ДПС у Житомирській області.

15.06.2020 надійшли письмові пояснення від представника позивача.

Представник позивача та представник відповідача в судове заідання з"явилися. Представник позивача позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача відповідача проти позову заперечував.

Представник третьої особи до суду не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.

За клопотанням сторін, усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

У період з 28.07.2014 по 29.07.2014 начальником відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб управління доходів і зборів з фізичних осіб Корзун О.М. проведена документальна позапланова невиїзна перевірка щодо дотримання вимог податкового законодавства фізичної особи та достовірності відображення даних в податковій декларації про майновий стан та доходи за 2013 рік ОСОБА_1 за період з 01.01.2013 по 31.12.2013.

За результатами перевікри складено акт №1059/191/17-02/НОМЕР_1 від 01.08.2014.

Перевіркою встановлено порушення платником податків фізичною особою ОСОБА_1 п.п.16.1.2, п.п.16.1.3, п.16, ст.16, п.п.162.1 п.162.1 ст.162, п.п.163.1.1 п.163.1 ст.163, п.п.164.2.17 "д" п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 Податкового кодексу України, в результаті чого податок на доходи фізичних осіб не нараховувався та не перераховувався до бюджету в сумі 195798,82 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 12.08.2014 яким позивачу збільшено суму грошового зобов"язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 195798,82 грн. та за штрафними санкціями у сумі 48949,71 грн.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся із скаргою до ГУ Міндоходів у Житомирській області, за результатами розгляду якої, прийнято рішення №13463/З-С/10-2015 від 30.09.2014, яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення Коростенської ОДПІ.

За результатами адміністративного оскарження рішення, ДФС прийнято рішення від 26.11.2014 №3484/3/99-99-10-01-03-14, яким залишено без змін оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 12.08.2014 та рішення ГУ Міндоходів в Житомирській області від 30.09.2014 №13463/3-С/10-25.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірному рішенню, суд виходить з наступного.

Як свідчать матеріали справи, ФО ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік (вх. № від 30.04.2014) із зазначенням суми доходу в розмірі 873975 грн. від продажу нерухомого майна, який не оподатковується та не відображена у рядку 01.07 декларації сума отриманого додаткового блага в розмірі 1153107,20 грн., що призвело до заниження загального річного оподатковуваного доходу (рядок 01 декларації) та встановлено заниження податку на доходи фізичних осіб в сумі 195798,82 грн. (рядок 09, рядок-3.01 декларації).

Відповідно до податкового розрахунку за формою 1-ДФ ФО ОСОБА_1 , отримано дохід у вигляді додаткового блага від АТ "Укрсиббанк" в розмірі 1153107, 20 грн.

Так, податковим органом зроблено висновок про те, що згідно повідомлення про анулювання боргу позивачем отримано дохід як додаткове благо - сума боргу платника податку, анульованого кредитором АТ "Укрсиббанк" 1153107,20 грн.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивач вказує на те, що прощена сума боргу не є у даному випадку доходом платника податків.

Суд частково погоджується з доводами позивача, з огляду на таке.

В силу п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку з доходів фізичних осіб є: фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Підпунктом 14.1.180 п.14.1 ст.14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність податковим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п.163.1 ст.163 ПК України об`єктами оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

За змістом п.164.1 ст.164 ПК України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця (пп.164.1.2 .164.1 ст.164 ПК України).

Види доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, визначені п.164.2 ст.164 ПК України.

Так, відповідно до пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) до оподатковуваного доходу включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

З урахуванням зазначених вище норм ПК України обов`язок щодо самостійної сплати податку з доходу у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, отриманого як додаткове благо, виникає у платника податку за наявності таких умов :

- отримання платником податку доходу, у вигляді суми боргу такого платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням;

- надіслання платнику податку повідомлення про анулювання (прощеного) боргу;

- включення кредитором суми анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платника податку, за підсумками звітного періоду;

- відображення платником податків отриманого доходу у річній податковій декларації.

Отже, з метою правильного вирішення даної справи підлягають встановленню та дослідженню обставини справи щодо того, чи прощена сума боргу отриманого, як додаткове благо є оподатковуваним доходом у розумінні ПКУ та наявність підстав для сплати з розміру такого доходу податку до державного бюджету.

З`ясовуючи наявність зазначених умов, у випадку анулювання банком заборгованості за кредитним договором, суд виходить з наступного.

Відповідно до пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді: а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України; б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів; в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів; г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України; ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України; д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо); е) спадщини, подарунків, виграшів, призів; є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору; ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю.

За змістом пп.14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

В свою чергу, в силу пп. 14.1.47 п. 14.1 ст. 14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами цього Кодексу).

У відповідності до п. 3.3 наказу Міністерства доходів і зборів України від 21.01.2014 №49 "Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма №1ДФ) та Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" у графі 3 "Сума виплаченого доходу" відображається сума фактично виплаченого доходу платнику податку податковим агентом.

Аналізуючи положення податкового законодавства, суд приходить до висновку, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у той чи іншій формі.

Таким чином, відповідно до положень Податкового кодексу України визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком з доходу фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній чи нематеріальній формі.

З матеріалів справи вбачається, що 16.05.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 79 200,00 дол.США. зі строком повернення відповідно до графіку, але в будь-якому випадку не пізніше 16.05.2018.

22.09.2006 між АКІБ "УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 55 000,00 шв. франків зі строком повернення відповідно до графіку, але в будь-якому випадку не пізніше 22.05.2017.

18.09.2006 між АКІБ "УкрСиббанк" правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0, відповідно до якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 25 612,18 шв.франків зі строком повернення відповідно до графіку, але в будь-якому випадку не пізніше 18.09.2017.

20.08.2008 між АКІБ"УкрСиббанк", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до якого банком надано позичальнику кредит в розмірі 60 000,00 дол. США зі строком повернення відповідно до графіку, але в будь-якому випадку не пізніше 19.08.2011.

22.04.2013 АТ "УкрСиббанк" було прийнято рішення про часткове погашення кредитів ОСОБА_1 , скасування штрафних санкцій за договорами та анулювання заборгованості по кредитам в регістрах обліку без послідуючого стягнення.

Після погашення заборгованості Публічним акціонерним товариством "УкрСиббанк" 14.05.2013 анульовано заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №0(1) від 22.09.2006 в сумі 42 713,16 швейцарських франків (357069,20 грн.), за договором про надання споживчого кредиту №0 від 18.09.2006 в сумі 15 118,33 швейцарських франків (126384,70 грн.), за договором про надання споживчого кредиту №0(1) від 20.08.2008 року в сумі 79 219,49 дол. США (633201,38 грн.), за договором про надання споживчого кредиту №0 від 16.05.2008 в сумі 36 452,06 грн. (штрафні санкції).

Таким чином, банк анулював заборгованість по укладених кредитних договорах, за основною сумою боргу, а також за штрафними санкціями, що складають 36452,06 грн.

14.05.2013 АТ "УкрСиббанк" були вручені позивачу повідомлення про анулювання боргу (в порядку пп. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України) від 14.05.2013, де вказано про анулювання кредитної заборгованості позивача по договорам та повідомлено, що відповідно до пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України анульована сума заборгованості є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, та вказано про необхідність сплатити самостійно податок з такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації на доходи фізичних осіб.

Встановлено, що АТ "Укрсиббанк" повідомлено Коростенську ОДПІ (лист №10-2/13055 від 28.05.2014), що банком нарахований громадянці ОСОБА_1 дохід в розмірі 1153107,20 грн. у вигляді анулювання (прощення) заборгованості. Зазначене прощення здійснювалось з повідомленням боржника про таке анулювання боргу та включенням суми прощення за ознакою доходу 126 (додаткове благо) до податкового розрахунку за формою 1-ДФ за підсумками звітного періоду, у якому такий борг анульовано (прощено).

Згідно із пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 Податкового Кодексу податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок за ставками, визначеними у ст. 167 цього Кодексу.

Поряд з цим, якщо банк-кредитор виконав вимоги підпункту "д" 164.2.17, а саме: повідомив платника податку-боржника про анулювання боргу, то банк має підстави не утримувати податок з такого доходу, а платник податку-боржник самостійно відображає такий дохід у річній податковій декларації та сплачує податок з такого доходу. У разі не виконання вимог зазначеного підпункту, банк повинен нарахувати та утримати податок із суми такого доходу за ставками, визначеними п. 167.1 ст. 167 Кодексу.

Згідно ч.168.1.3 ст.183 Кодексу якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Як вже зазначалося, перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Так, відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній до 1 січня 2015 року) до оподатковуваного доходу включаються суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Згідно пп. 165.1.49 пункту 165.1 статті 165 ПКУ до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються інші доходи, які згідно з цим Кодексом не включаються до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

У той же час відносини, що виникають між банком та клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України.

Частиною 1 ст.1054 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин; далі - ЦК України) передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

У відповідності до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Зміст наведених норм дає підстави для висновку, що додаткове благо визначається як доход у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама по собі ця сума не збільшує доход платника податку. Водночас, в разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку - боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход.

Проценти нараховані за користування кредитними коштами включаються до оподаткованого доходу, що отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором, оскільки нараховані проценти за користування кредитом, є платою за надану послугу з користування кредитними коштами, а тому анулювання таких (процентів) - звільнення від оплати за таку послугу для позивальника є додатковим благом, при цьому обов`язок сплати таких передбачено умовами кредитного договору як невід`ємної частини домовленостей досягнутих між сторонами та не є засобом забезпечення їх виконання.

При списанні (анулюванні) заборгованості особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості за кредитом включаючи і проценти як плату за отриману послугу з користування наданими коштами.

Відносини, що виникли між банком та його клієнтом з питань надання кредиту є цивільно-правовими відносинами, які регулюються актами цивільного законодавства України. Пеня та штраф є лише засобом забезпечення виконання основного зобов`язання перед банком та не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи.

Зазначена права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №806/1229/15.

Таким чином, доходом платника податку у розумінні норм Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) є основна сума боргу та відсотки за кредитним договором, які були анульовані (прощені) кредитором, натомість анульовані (прощені) пеня, штраф чи підвищені відсотки (за прострочення платежу) не є доходом платника податку, а відповідно і не є об`єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб.

Боржник (платник податків), який отримав додаткове благо у вигляді прощення (анулювання) суми боргу за кредитом та який був належним чином повідомлений про прощення (анулювання) такого боргу, зобов`язаний відобразити анульовану суму боргу у складі оподатковуваного доходу з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Матеріали справи свідчать, що 22.04.2013 АТ "УкрСиббанк" було прийнято рішення про часткове погашення кредитів ОСОБА_1 , скасування штрафних санкцій за договорами та анулювання заборгованості по кредитам в регістрах обліку без послідуючого стягнення в загальній сумі 1153107,34 грн., з яких 36452,06 грн. штрафні санкції.

В той же час, суд зазначає, що анульована банком сума заборгованості, а саме штрафні санкції не є доходом платника податків, який підлягає оподаткуванню, тому є обґрунтованою лише в частині анульованої банком суми штрафних санкцій за кредитним договором - 36452,06 грн та не є обґрунтованою в частині анулювання відсотків за користування кредитом та тіла кредиту у розмірі 1116655,28 грн.

Таким чином, анульована сума боргу за кредитними договорами у розмірі 1116655,28 грн є доходом позивача та об`єктом оподаткування податком з доходу фізичних осіб. В той же час, решта суми оподаткуванню не підлягає.

Відповідно до п.167.1 ст.167 Кодексу ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної грн.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 17 відсотків.

Станом на 01.01.2013 року мінімальна заробітна плата складала 1147 грн. Таким чином, до суми 11470 грн. застосовується ставка 15% (1720,50 грн.), а до суми перевищення (1116655,28 - 11,28 грн. застосовується ставка 17% (187881,49 грн.), таким чином, загальна сума податку складає (1720,50+187881,49) 189601,99 грн..

Таким чином, податок нарахований у сумі 189601,99 грн. правомірно, отже скасуванню у цій частині підлягає податкове повідомлення-рішення у сумі (195798,82 грн. -189601,99 грн.) 6196,83 грн.

Пунктом 123.1. статті 123 ПК України встановлено, що у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, оскільки судом встановлено, що податок у сумі 6196,83 грн. нарахований неправомірно, суд дійшов висновку, що, відповідно, і штрафні санкції у сумі 1549,22 грн. підлягають скасуванню (189601,99х25%=47400,49 грн.; 48949,71 грн.-47400,49 грн.).

В той же час, судом не приймаються до уваги пояснення представника позивача щодо неправомірності оподаткування прощеного боргу по кредитному договору №0 в сумі 126384,70 грн., оскільки стороною даного договору була фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , тому зазначена сума заборгованості має обліковуватись окремо.

В обґрунтування своїх пояснень представник позивача вказує, що у відповідача були відсутні правові підстави для визначення та відображення в змісті податкової звітності сум доходу у вигляді додаткового блага громадянці ОСОБА_1 , а необхідно визначити та відобразити по ФОП ОСОБА_1 . Банківською установою в змісті податкової звітності було невірно визначено суб"єкта, по якому задекларовано факт анулювання боргу.

По перше, представник позивача, не навів жодного правового обґрунтування таких пояснень, з посиланням на відповідні правові норми, на підставі яких він дійшов таких висновків.

Крім того, відповідно до кредитного договору №0 від 18.09.2006 позичальником є Фізична особа-підприємець ОСОБА_1

У п.1.4 Договору зазначено, що цільове призначення кредиту: придбання нежилого приміщення за адресою АДРЕСА_1 , а не кошти надані на господарську діяльність ФОП.

Суб`єктом права приватної власності відповідно до статті 325 Цивільного кодексу України є фізичні особи.

Цивільний кодекс України передбачає, що учасниками цивільних відносин та суб`єктами права власності є фізичні особи (частина перша статті 2 та частина перша статті 318). Він не розрізняє такого суб`єкта права власності як фізична особа-підприємець, набуття такого статусу дозволяє лише здійснювати господарську діяльність. Так, Господарським кодексом України передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання (стаття 2), в свою чергу суб`єктами господарювання згідно із статтею 55 Кодексу є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Таким чином, право власності на нерухоме майно реєструється за фізичною особою, а не за фізичною особою-підприємцем.

При цьому, згідно із ч. 1 ст. 52 ЦК України фізична особа-підприємець несе відповідальність усім своїм майном.

Однак, доказів використання в господарській діяльності придбаного за вищевказані кошти приміщення матеріали справи не містять.

Відповідно до п. 177.1 ст.177 Податкового Кодексу України доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставками, визначеними в пункті 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. (п.177.2).

Разом з тим, ні надані представником позивача пояснення, ні матеріали справи не містять даних та відповідних доказів, які б підтверджували те, що позивач віднесла вказані кошти анульованого (прощеного) боргу до своїх доходів від здійсненої господарської діяльності як фізичною особою-підприємцем і, відповідно, сплатила податки.

В той же час, відповідно до п. 177.6 ст.177 Кодексу у разі якщо фізична особа - підприємець отримує інші доходи, ніж від провадження підприємницької діяльності, у межах обраних ним видів такої діяльності, такі доходи оподатковуються за загальними правилами, встановленими цим Кодексом для платників податку - фізичних осіб.

Отже, отриманий позивачем дохід у вигляді прощеної банком суми боргу за кредитним договором, не пов"язаний з господарською діяльністю ФОП, такий оподатковується за загальними правилами встановленими для фізичних осіб, тому доводи представника позивача щодо неправомірності оподаткування такого доходу безпідставні.

Крім того, декларація про майновий стан та доходи за 2013 рік подана як фізичною особою ОСОБА_3 , а не в якості фізичної особи-підприємця.

Доводи представника позивача щодо того, що банківською установою невірно визначено суб"єкта, по якому задекларовано факт анулювання боргу, суд до уваги не приймає, оскільки відповідачем у даній справі є податковий орган, а відносини між позивачем та банком мають цивільно-правовий характер, тому мають вирішуватися у іншому порядку.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 242-246,256 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул.Ю.Тютюнника 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 12.08.2014 № задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 12.08.2014 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в сумі 6196,83 грн. та 1549,22 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області (вул.Ю.Тютюнника 7, м.Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 195,80 грн. (сто дев"яносто п"ять гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Капинос