Справа № 340/209/20
Суддя: Г.М. Момонт
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Кропивницький Справа №340/209/20

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача: Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення у формі наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2019 р. №11-9212/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою», яким відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства,

- зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, в розмірі 2,0 гектари, розташованої на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 14.11.2019 р. звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, в розмірі 2,0 гектари, на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області. До заяви додано графічні матеріали із зображенням бажаного місця розташування земельної ділянки, ксерокопію паспорта та ідентифікаційного коду. Однак, наказом №11-9212/14-19-СГ від 16.12.2019 р. відмовлено у задоволенні заяви, оскільки графічні матеріали не відповідають вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Позивач вважає, що у наказі відповідач не вказує, яким конкретно вимогам закону, інших нормативно-правових актів, або якому саме генеральному плану населеного пункту чи іншій містобудівній документації, схемам землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць чи проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, не відповідають подані ним графічні матеріали. Позивач наголошує на тому, що невідповідність графічних матеріалів має бути пояснена вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо. На думку позивача, сама по собі вказівка на невідповідність без посилання на конкретні законодавчі акти не є правомірною підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою позивачем. Позивач зауважує, що вказана ним земельна ділянка не має обмежень та обтяжень, не перевищує встановлених законом розмірів та може бути передана у власність, а тому відповідач необґрунтовано, недобросовісно відмовив йому у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву у якому заперечено щодо задоволення позову (а.с.32-34). Відповідач вказує, що під час розгляду заяви позивача Головним управлінням повідомлено, що згідно поданих матеріалів встановлено, що подані графічні матеріали не відповідають вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме встановлено, що відсутня прив`язка земельної ділянки та не можливо ідентифікувати місце розташування бажаної земельної ділянки, також земельна ділянка з кадастровим номером, який вказаний в заяві позивача не існує. Відповідач зазначає, що позовна вимога про повторний розгляд заяви позивача є не правомірною та у разі її задоволення Головне управління не зможе надати позитивної відповіді, так як графічні матеріали лишаються тими самими. Також відповідач наголошує на тому, що суд не може втручатися в дискреційні повноваження Головного управління перебираючи на себе функцію органу щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій вказано, що відповідачем не спростовано доводи позивача, зазначені у позовній заяві стосовно суті позовних вимог, а сам відзив має формальний характер (а.с.40-44). Позивач зазначає, що підставою для відмови, яка висловлена в оскаржуваному наказі стало те, що земельна ділянка, зображена на доданих графічних матеріалах, відноситься до земель приватної власності, тому відповідно до ст.122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки, однак відповідач не навів жодного доказу того, що бажана позивачем земельна ділянка відноситься до земель приватної власності. Позивач вказує, що відповідно до Публічної кадастрової карти України та відповіді на запит Відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 07.02.2020 р. №48/111-20, бажана земельна ділянка належить до земель державної власності, відповідно, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є розпорядником даної земельної ділянки. Окрім того, позивач вказує, що Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області видано наказ про надання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства №11-8143/14-18-СГ від 04.12.2018 р. за рахунок спірної земельної ділянки, внаслідок чого було сформовано земельну ділянку площею 2 га з кадастровим номером :02:000:5201. Також суміжною земельною ділянкою є земельна ділянка з кадастровим номером :02:000:5202, площею 2 га, що також знаходиться в приватній формі власності та була сформована за рахунок спірної земельної ділянки. Позивач наголошує на тому, що до заяви ним додано графічні матеріали (роздруківку з Публічної кадастрової карти), на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, та зазначено точку прив`язки (населений пункт - місто Долинська). Позивач вважає, що обраний ним спосіб захисту не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки суд не підмінятиме відповідача та не прийматиме замість нього рішення, а за результатом розгляду справи та висновку про відсутність підстав для відмови у видачі дозволу на розроблення проекту землеустрою, зобов`яже вчинити дії щодо повторного розгляду клопотання (заяви) з прийняттям законного та обґрунтованого рішення.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання протиправним, скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху (а.с.19).

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.02.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.27-28).

27.03.2020 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.37).

Заяв, клопотань від учасників процесу до суду не надходило. Інші процесуальні дії у справі не вчинялися.

Дослідивши подані позивачем та відповідачем документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою (клопотанням) від 14.11.2019 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9111, розташованої на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області (а.с.9). До заяви додано графічні матеріали з бажаним місцем розташування земельної ділянки, копії паспорта та ідентифікаційного номера (а.с.10-12).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2019 р. №11-9212/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки 2,00 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: земельна ділянка, зображена на доданих графічних матеріалах, відноситься до земель приватної власності, тому відповідно до статті 122 Земельного кодексу України, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником даної земельної ділянки (а.с.13).

Згідно з ч.2 ст.14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до п.«б» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

При цьому, з огляду на зміст пп.«в» ч.3 ст.116 Земельного кодексу України, безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

На підставі п.«б» ч.1 ст.121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З огляду на п.1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 р. №15 (далі за текстом - Положення №15) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Пунктом 9 Положення №15 визначено, що Держгеокадастр в межах повноважень, передбачених законом, на основі і на виконання Конституції та законів України, актів Президента України та постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, актів Кабінету Міністрів України та наказів Мінекономіки видає накази організаційно-розпорядчого характеру, організовує та контролює їх виконання.

Відповідно до п.7 Положення №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п.1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 р. №308 Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та їй підпорядковане.

Тобто у даному випадку суб`єктом, уповноваженим на розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності є Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, ч.7 ст.118 Земельного кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для відмови у надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Як встановлено судом, підставою для відмови у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою у наказі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2019 р. №11-9212/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» вказано те, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не є розпорядником земельної ділянки, оскільки земельна ділянка, зображена на доданих графічних матеріалах, відноситься до земель приватної власності.

Натомість, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що подані ОСОБА_1 графічні матеріали не відповідають вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку, а саме встановлено, що відсутня прив`язка земельної ділянки та не можливо ідентифікувати місце розташування бажаної земельної ділянки.

Таким чином, у відзиві на позовну заяву відповідач безпідставно посилається на обставини, які не були покладені в основу оскаржуваного наказу.

Суд враховує, що посилання відповідача на неможливість ідентифікації бажаного місця розташування земельної ділянки не узгоджується з підставою для відмови зазначеною в оскаржуваному наказі, з огляду на яку Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області встановлено місце знаходження земельної ділянки та виявлено, що вона перебуває у приватній власності.

Однак, відповідачем не надано доказів перебування у приватній власності земельної ділянки відносно якої позивач звернувся щодо надання дозволу на розроблення документації із землеустрою.

Стосовно посилання відповідача на те, що земельна ділянка з кадастровим номером, який вказаний в заяві позивача не існує, суд враховує наступне.

У заяві (клопотанні) позивача від 14.11.2019 р. зазначено кадастровий номер земельної ділянки :02:000:9111 (а.с.9), однак зі змісту листа Відділу у Долинському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 07.02.2020 р. №48/111-20 (а.с.45), інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку (а.с.46), роздруківки з Публічної кадастрової карти України (а.с.47), доданих позивачем до відповіді на відзив, судом встановлено, що земельна ділянка щодо якої ОСОБА_1 подано заяву (клопотання) від 14.11.2019 р. розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9211. Тобто у заяві (клопотанні) від 14.11.2019 р. позивачем допущено технічну помилку в частині зазначення кадастрового номеру земельної ділянки.

З огляду на абз.2, 3, 10 ч.1 ст.1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 р. №3613-VI (далі за текстом - Закон №3613) Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами; державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера; кадастрова карта (план) - графічне зображення, що містить відомості про об`єкти Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч.ч.1, 8 ст.9 Закону №3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Згідно з ч.1 ст.15 Закону №3613 до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.

При цьому суд враховує, що Земельним кодексом України не встановлюється жодних вимог до графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Таким чином, надання особою графічних матеріалів, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, роздрукованих з Публічної кадастрової карти України, інформація в якій створена повноважним суб`єктом, є належним документом із відображенням інформації, яка дає можливість ідентифікувати бажану земельну ділянку на місцевості.

Викладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, наведеним у постанові від 09.01.2020 р. у справі №812/1264/17 (провадження №К/9901/46454/18).

Як встановлено судом, позивачем до заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою додано графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, роздруковані з Публічної кадастрової карти України (а.с.10). Суд бере до уваги, що з графічних матеріали, поданих ОСОБА_1 , можливо встановити розташування земельної ділянки щодо якої звернувся позивач, попри помилку в заяві щодо кадастрового номера земельної ділянки, оскільки графічні матеріали роздруковані з Публічної кадастрової карти України та містять прив`язку щодо населеного пункту, поряд з яким вони розташовані.

Окрім того, під час розгляду справи позивачем конкретизовано, що земельна ділянка розташована поряд із земельними ділянками, які мають кадастрові номери :02:000:5201 та :02:000:5202 (а.с.47-49).

Отже, відповідачем не доведено наявність правових підстав для винесення наказу Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16.12.2019 р. №11-9212/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області 16.12.2019 р. №11-9212/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою» прийнято необґрунтовано, а тому він підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Відповідно до п.п.2, 4, 10 ч.2 ст.245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою не вчинило всіх дій спрямованих на встановлення відповідності поданих документів вимогам чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, в розмірі 2,0 гектари, розташованої на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, з урахуванням висновків суду, та прийняти законне та обґрунтоване рішення, яким надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, підлягає задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що такий спосіб захисту порушеного права не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати зі сплати судового збору збір у розмірі 840,80 грн. (а.с.14) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зважаючи на те, що рішення суду зобов`язує відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, суд вважає за необхідне встановити відповідачу строк для подання звіту про виконання постанови - один місяць з дня набрання законної сили рішенням суду.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 16 грудня 2019 року №11-9212/14-19-СГ «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області повторно розглянути заяву (клопотання) ОСОБА_1 від 14 листопада 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства, за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :02:000:9211, розташованої на території Маловодянської сільської ради Долинського району Кіровоградської області.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Академіка Корольова, 26).

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області подати звіт про виконання рішення суду у строк - один місяць з дня набрання чинності рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21 липня 2020 року у справі №340/209/20.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Кіровоградський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду - 21 липня 2020 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. Момонт