Справа № 460/3814/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 липня 2020 року м. Рівне №460/3814/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Д.П. Зозулі розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною відмову відповідача у призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

- зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 24.03.2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона є потерпілою від наслідків Чорнобильської катастрофи 3 категорії. Вважає протиправною бездіяльність відповідача в частині не призначення з 23.03.2020 пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Наголосила, що нею подано всі необхідні документи для призначення вказаної пенсії. Зазначає, що така відмова є протиправною, та незаконною, що і стало підставою для звернення до суду. З огляду на наведене, позивач просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі (а.с.1-4).

Ухвалою суду від 01.06.2020 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №460/3814/20 та ухвалено про розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений ухвалою суду строк, відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що відповідно до копії трудової книжки позивач працювала з 01.08.1989 по 11.11.1999 на Березнівському фарфоровому заводі, яке знаходилося на території посиленого радіологічного контролю (до 01.01.2015). Позаяк, дипломом серії РВ № 744133 підтверджено період навчання з 01.09.1984 по 15.06.1989 в Львівському політехнічному інституті міста Львова, територія якого не відноситься до радіоактивно забрудненої зони. Права на призначення пенсії, зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", позивач не має, оскільки період проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю на 01.01.1993 (як того вимагає Закон), складає 3 роки 5 місяців. Аналізуючи вищевикладене, пенсійний орган, на виконання своїх повноважень діяло в межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, не порушуючи ст. 19 Конституції України, а тому й підстав для призначення пенсії позивачу не було. З мотивів наведених у відзиві, відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю(а.с.38-40).

Враховуючи, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю, з огляду на таке.

ОСОБА_1 є громадянкою ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, що копією паспорта громадянина України та копією посвідчення Серії НОМЕР_1 , виданого 04.11.1996(а.с.25, 10).

Згідно із записів трудової книжки НОМЕР_4, з 01.08.1989 по 11.11.1999 ОСОБА_1 працювала у Березнівському фарфоровому заводі (а.с.17-23).

Згідно із довідки виданої Березнівською міської ради № 1378 від 10.04.2020, ОСОБА_1 дійсно з 21.08.1989 по даний час проживає в м. Березне, Рівненської області, яке до 01.01.2015 року було включене в перелік радіоактивно забруднених територій, внаслідок аварії на ЧАЕС (4 зона)(а.с.16).

Також, відповідно до довідки Дубровицької райдержадміністрації № 2429, позивач проживала у зоні гарантованого добровільного відселення у с. Велюнь Рівненської області, з дня народження до 30.09.1986(а.с.13).

Позивач 27.02.2020 звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"(а.с.5).

Відповідно до розрахунку, страховий стаж роботи ОСОБА_1 становить 36 років 5 місяців 24 дня (а.с.8).

Однак, відповіддю від 16.03.2020 відповідач зазначив, що право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" позивач немає, оскільки період проживання та роботи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 (як того вимагає закон), складає 3 роки 5 місяців. Пенсійний орган на виконання своїх повноважень діяло в межах та у спосіб, що передбачений чинним законодавством, не порушуючи ст. 19 Конституції України, а тому й підстав для призначення пенсії позивачу не було (а.с.6-7).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, в частині не призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", та вважаючи протиправним рішення відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Як встановлено ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст. 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон України №1058-ІV від 09.03.2003) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 13 Перехідних положень Закону України №1058-ІV від 09.03.2003 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Тобто, вказаними нормами надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України №1058-ІV від 09.03.2003 або спеціальним Законом України №796-XII від 28.02.1991.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон України №796-XII від 28.02.1991 ).

Згідно із ст.55 Закону України №796-XII від 28.02.1991, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 ч.1 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Із аналізу наведеної правової норми вбачається, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні радіологічного контролю з моменту аварії, станом на 01.01.1993 не менше 4 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 2 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Тобто, обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, на підставі ч. 2 ст. 55 Закону України №796-XII від 28.02.1991 - є факт проживання та (або) праця такої особи у зоні радіологічного контролю протягом чотирьох років з моменту аварії до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково проживали у зоні радіологічного контролю в період з моменту аварії по 31 липня 1986 року, встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Аналогічний правовий підхід щодо застосування зазначених норм матеріального права міститися у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №556/1153/17, від 11.04.2018 у справі №565/1829/17, від 26.09.2018 року у справі №205/4589/16-а, та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Крім того, суду слід зазначити, що вимогу щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні радіологічного контролю протягом чотирьох років станом на 01 січня 1993 року, необхідно пов`язувати з моментом аварії, а саме вказаний період проживання слід обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони гарантованого добровільного відселення, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на ЧАЕС.

Так, наявними матеріали справи підтверджено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку, згідно із ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

На підтвердження своїх позовних вимог позивач зазначає, що під час навчання в Львівському політехнічному інституті, із 26.12.1988 по 21.08.1989 перебувала на переддипломній практиці та проживала в гуртожитку фарфорового заводу, що розташований у м. Березне. На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 приєднала до матеріалів позовної заяви довідку Березнівської районної ради профспілки працівників АПК профспілкового комітету ВАТ "Березнефарфор", де вказано про проживання позивачки із 26.12.1988 по 21.08.1989 в гуртожитку фарфорового заводу, в період переддипломної практики. Зазначено, що їй було виділено ліжкомісце в гуртожитку, згідно із протоколу № 27 від 24.12.1989 (а.с.14).

Так, згідно із вказаного витягу із протоколу №27 від 24.12.1988, члени профкому одноголосно постановили: виділити ОСОБА_2 ліжкомісце в гуртожитку фарфорового заводу для проживання під час проходження переддипломної практики(а.с.15).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, з аналізу наведених документів можна дійти висновку, що позивач фактично проживала в м. Березне з 24.12.1988. Жодних мотивів того, що наведені обставини у дослідженій довідці чи протоколі профкому, - є неналежними та недостовірними докази по справі, відповідачем для суду не надано та не повідомлено, разом зі подання відзиву на позовну заяву.

А тому суд дійшов висновку про безпідставність неврахування відповідачем зазначених документів, при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу.

Суд зазначає, що відповідно до положень Закону № 1058-IV та Закону № 796-XII призначення пенсії із зниженням пенсійного віку на 5 років особам, які відносяться до осіб, потерпілих внаслідок Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю, можливе за одночасної наявності таких умов:

- досягнення на день звернення до територіального органу пенсійного фонду України 55 річного віку;

- наявності на день звернення до територіального органу пенсійного фонду України не менше 15 років загального трудового стажу;

- наявності станом на 1 січня 1993 року постійного проживання або роботи у зоні посиленого радіологічного контролю не менше чотирьох років та додатково 9 років ( 1 рік за три роки постійного проживання або роботи в цій зоні).

Так, з аналізу наявних доказів у матеріалах справи, а саме довідки органу місцевого самоврядування, даних трудової книжки, довідки та протоколу профспілкового комітету ВАТ "Березнефарфор" можна дійти висновку, що ОСОБА_1 , з 26.12.1988 по даний час проживає в м. Березне, Рівненської області, яке до 01.01.2015 року було включене в перелік радіоактивно забруднених територій, внаслідок аварії на ЧАЕС (4 зона).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Враховуючи наведене, суд вважає документально підтвердженим період проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю, необхідний для підтвердження права на додаткове зменшення пенсійного віку, передбаченого положеннями ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з розрахунку: 1 рік за 3 роки проживання, але не більше 5 років, а тому пенсійний вік ОСОБА_1 підлягає зниженню на 5 років.

Крім того, суд зазначає, що п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно ч. 2 ст. 44 Закону № 1058-IV заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Оскільки, позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії із дотриманням вимог Закону № 1058-IV - 27.02.2020, а 55 роки їй виповнилося ІНФОРМАЦІЯ_2 , то пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку, позивачу необхідно призначити з 25.03.2020.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе вийти за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 25.03.2020.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки судом встановлений факт наявності порушеного права позивача з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вищенаведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача, судові витрати на суму 840,80 грн., сплачені згідно із квитанцій від 22.05.2020 № 49399193, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а. с. 31).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, із зниженням пенсійного віку, відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 25.03.2020.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Короленка, 7, м. Рівне, 33028, ) судові витрати на суму 840,80грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 липня 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля