Справа № 823/1598/17
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року справа № 823/1598/17

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайм`ясо до Головного управління ДФС у Черкаській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Чорнобайм`ясо звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Черкаській області, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 09.10.2017 №, в частині донарахування грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 615016 грн. та штрафних санкцій у сумі 153754 грн., а всього 768770 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення базуються на акті документальної планової виїзної перевірки податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи №382/23-00-14-0107/34639487 від 26 вересня 2017 року та згідно з висновками якого позивач у 2016 році уклав з ТОВ Зернотрейд Експрес господарський договір, що не має на меті настання реальних економічних наслідків.

Позивач вважає, що наведені висновки акту є необґрунтованими, господарські відносини між підприємствами оформлені відповідними первинними бухгалтерськими документами, відображені у податковій звітності позивача та фактично відбулися. Придбаний у ТОВ Зернотрейд Експрес товар використовується в господарській діяльності позивача, отже договірні відносини суб`єктів господарювання знаходяться у правовому полі, а тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню в частині донарахування грошового зобов`язання з ПДВ та штрафних санкцій по взаємовідносинах з ТОВ Зернотрейд Експрес.

В письмовому запереченні на адміністративний позов представник відповідача просила в його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що господарські операції між позивачем та ТОВ Зернотрейд Експрес фактично не відбувалися, оскільки за інформацією у цього контрагента позивача відсутні основні засоби для реального виконання взятих на себе договірних зобов`язань, бухгалтерські документи містять ряд систематичних порушень. Крім того на підставі узагальненої податкової інформації встановлено, що ТОВ Зернотрейд Експрес зареєстроване на підставних осіб з метою прикриття незаконної діяльності. Тому для відображення господарської операції в податковому обліку недостатньо самого лише її документального оформлення, господарська операція повинна фактично відбутися.

Черкаський окружний адміністративний суд постановою від 13.11.2017 адміністративний позов задовольнив повністю

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 06.02.2018 постанову Черкаського окружного адміністративного суду залишив без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.05.2020 постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 06.02.2018 у справі № 823/1598/17 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

У вказаній постанові Верховним Судом зазначено, що судами попередніх інстанцій не перевірено належним чином доводи податкового органу про незаконне створення ТОВ Зернотрейд Експрес, діяльність якого розслідується в кримінальному провадженні.

Судом апеляційної інстанції відхилено посилання контролюючого органу на протокол допиту в якості свідка керівника ТОВ Зернотрейд Експрес - Синебок ОСОБА_1 .О ОСОБА_2 (контрагента позивача, які підписала первинні документи), яка заперечувала причетність до діяльності зазначеного підприємства в рамках кримінального провадження №0000020.

Під час нового розгляду справи судам першої та апеляційної інстанцій необхідно взяти до уваги викладене в цій постанові, встановити наведені у ній обставини, що входять до предмета доказування у даній справі, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою судді Тимошенко В.П. від 02.6.2020 прийнято до свого провадження справу та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

12.06.2020 позивачем подано до суду пояснення, в яких він просить позов задовольнити повністю, зазначивши зокрема, що протокол допиту свідка ОСОБА_3 не може підтверджувати обгрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки вказаний протокол складено значно пізніше оскаржуваного рішення, тому відсутні підстави стверджувати, що протокол допиту свідка покладено в основу прийнятого рішення про донарахування податкових зобов`язань.

26.06.2020 відповідачем подано до суду додаткові пояснення, в яких представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову зазначаючи при цьому, що відповідно до пояснень посадових осіб ТОВ «Зернотрейд Експерт», зокрема директора ОСОБА_4 , яка являється директором та головним бухгалтером ТОВ «Зернотрейд Експерт», яка заперечує будь-яке відношення до створення вказаної юридичної особи та заперечує здійснення будь-якої фінансово-господарської діяльності ТОВ «Зернотрейд Експерт», зокрема заперечує факт підписання первинних документів видаткових та податкових накладних, товарно-транспортних накладних, актів прийому передач, ТТН, банківських виписок, чекових книжок на зняття готівки, листів переписок з підприємствами та держустановами тощо.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю Чорнобайм`ясо, як суб`єкт господарювання юридична особа, ідентифікаційний код 34639487, зареєстроване 09.11.2006 та є платником податку на додану вартість.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Черкаській області №1275 від 03.08.2017 та направлень на перевірку №1293/23-00-14-0806 від 28.08.2017, №№129/23-00-14-0806, 1308/23-00-14-0410 від 30.08.20-17 посадовими особами відповідача проведено планову виїзну перевірку позивача щодо податкового законодавства за період з 01.07.15 по 31.03.17, валютного за період з 01.07.15 по 31.03.17, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.07.15 по 31.03.17.

За результатами перевірки складено акт №382/23-00-14-0107/34639487 від 26 вересня 2017 року.

Перевіркою встановлено порушення, зокрема пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14, п 188.1 ст. 188, пп. 192.1.1 п. 192.1 ст. 192, п. 198.1, п. 198.6, ст. 198, п. 201.1 п. 201.2 ст. 201 Податкового кодексу України в наслідок чого позивачем занижено сплату до бюджету суму податку на додану вартість в розмірі 651220 грн., в тому числі: за липень 2015 8513 грн., за серпень 2015 2898 грн., вересень 2015 5913 грн., за жовтень 2015 - 4320 грн., за листопад 2015 5108 грн., за грудень 2015 6734 грн., за січень 2016 - 11 грн., за серпень 2016 248433 грн., за вересень 2016 208311 грн., за жовтень 2016 160979 грн.

На підставі висновків вищевказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 09.10.2017 про збільшення позивачу суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість в розмірі 814025 грн., в тому числі за основним платежем 651220 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 162805 грн.

В свою чергу позивач не погоджуючись з висновком акту перевірки щодо заниження сплати до бюджету суму ПДВ в розмірі 615016 грн., в тому числі за серпень 2016 в сумі 248433 грн., за вересень 2016 в сумі 208311 грн., за жовтень 2016 в сумі 160979 грн. та відповідно нарахованих штрафних санкцій в сумі 153754 грн.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (надалі за текстом ПК України).

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 ПК України (в редакції станом на час здійснення спірної господарської операції) право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 цієї статті передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Абзацом першим пункту 198.6. статті 198 ПК України передбачено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пункт 201.8 вказаної статті передбачає, що право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.

Відповідно до першого та другого абзаців пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999 № 996-ХІ (надалі Закон України № 996-ХІ).

Зі змісту статті 1 Закону України № 996-ХІ (в редакції станом на час здійснення спірної господарської операції) випливає, що первинний документ це будь-який документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Законодавством не визначений вичерпний перелік документів, які можуть вважатися первинними, відтак таким, що підтверджують проведення господарської операції і на підставі яких формується звітність. Відсутність деяких реквізитів в одному з первинних документів не робить автоматично господарську операцію такою, що не відбулася.

Частинами 1, 2 статті 9 Закону України № 996-ХІ встановлені вимоги до первинного документу та визначена сфера застосування первинного документу.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції. а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ТОВ Зернотрейд Експрес 11.08.2016 укладений договір №11/08-1. Згідно даного договору ТОВ Зернотрейд Експрес зобов`язаний поставити і передавати у власність ТОВ Чорнобайм`ясо товар, а саме: сою в кількості 500 тон, а позивач зобов`язаний здійснити приймання та оплату товару. Договір підписаний директорами товариств та скріплений печатками.

Докази виконання укладеного договору підтверджується видатковими та податковими накладними, які містяться в матеріалах справи. Всі податкові накладні зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних. Кількість (тоннаж) та суми зазначені у видаткових та податкових накладних повністю співпадають. Відповідач даний факт не заперечує.

Згідно вищевказаного договору товар належить постачати ТОВ Зернотрейд Експрес. Транспортування сої забезпечувалося на підставі товарно-транспортних накладних. Дані ТТН перекривають всі видаткові накладні, які співпадають з податковими. Сою отримувала завідуюча лабораторії ТОВ Чорнобайм`ясо ОСОБА_5 .

За поставлений товар ТОВ Чорнобайм`ясо розрахувався повністю, що підтверджується банківськими виписками, дослідженими у судових засіданнях.

Судом встановлено, що придбана соя є інгредієнтами кормів, який виготовляє та використовує ТОВ Чорнобайм`ясо для вирощування свиней (на підтвердження позивач надав акти списання в переробку та рецептури). Крім того позивач надав докази підтвердження наявності промислових потужностей для вирощування свиней та переробки сої.

Розглядаючи вказану справу, Верховний Суд у своїй постанові від 21.05.2020 вказав, що судами попередніх інстанцій не перевірено належним чином доводи податкового органу про незаконне створення ТОВ Зернотрейд Експрес, діяльність якого розслідується в кримінальному провадженні, зокрема судом апеляційної інстанції відхилено посилання контролюючого органу на протокол допиту в якості свідка керівника ТОВ Зернотрейд Експрес - Синебок ОСОБА_6 (контрагента позивача, які підписала первинні документи), яка заперечувала причетність до діяльності зазначеного підприємства в рамках кримінального провадження №0000020.

Щодо посилань представника відповідача на пояснення посадових осіб ТОВ «Зернотрейд Експерт», зокрема директора ОСОБА_4 , яка являється директором та головним бухгалтером ТОВ «Зернотрейд Експерт», яка заперечує будь-яке відношення до створення вказаної юридичної особи та заперечує здійснення будь-якої фінансово-господарської діяльності ТОВ «Зернотрейд Експерт», зокрема заперечує факт підписання первинних документів видаткових та податкових накладних, товарно-транспортних накладних, актів прийому передач, ТТН, банківських виписок, чекових книжок на зняття готіввки, листів переписок з підприємствами та держустановами тощо, суд зазначає таке.

Ч.1 ст.23 Кримінального процесуального кодексу України закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Ч.2 цієї статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ч.4 ст.95 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Отже, протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Згідно з висновками Верховного Суду у постанові від 11.12.2018 №822/787/18 (адміністративне провадження №К/9901/57760/18) факт відкриття кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такого кримінального провадження, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Тому матеріали досудового розслідування за кримінальними провадженнями щодо фіктивного підприємництва товариства, його створення та створення інших підприємств з метою прикриття незаконної діяльності, яка полягала у незаконному відшкодуванні податку на додану вартість з Державного бюджету України, не можуть бути враховані як доказ фіктивності Товариства.

Станом на час судового вирішення спору відсутні вироки щодо посадових осіб ТОВ «Зернотрейд Експерт».

Обґрунтованих сумнівів у реальності виконання правочину позивача з ТОВ «Зернотрейд Експерт» відповідач не довів. Жодного належного та допустимого доказу фіктивності діяльності цього контрагента позивача суду не надано і на час вирішення спору в ЄДРПОУ це підприємство діє на загальних підставах. Водночас підтверджено бухгалтерськими та податковими документами використання позивачем товару у власній господарській діяльності.

Крім того, суд зазначає, що оскаржуване в даній справі податкове повідомлення-рішення прийняте 09.10.2017, а протокол допиту свідка ОСОБА_4 складено20.11.2018 тобто пізніше.

Отже, всупереч вимог ПК України відповідач не спростував законність дій платника податків (позивача), а лише зазначив про ніби-то відсутність реальності господарських операцій позивача з контрагентам, тобто, фактично, контролюючим органом заміщено обов`язок спростування презумпції законності дій та рішень платника податків на обов`язок доводити податковому органу права на податковий облік певних операцій.

Таким чином суд дійшов висновку, що операції позивача з ТОВ «Зернотрейд Експрес» здійснені в межах господарської діяльності, є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій, а тому податкове повідомлення-рішення від 20.07.2012 № є протиправним та підлягає до скасування.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 12, 14, 72, 76, 90, 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області від 09.10.2017 №, в частині донарахування грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 615016 грн. та штрафних санкцій у сумі 153754 грн., а всього 768770 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Чорнобайм`ясо (19951, Черкаська область, Чорнобаївський район, с. Скородистик, вул. Озерна, 47/1) 11531 (одинадцять тисяч п`ятсот тридцять одну) грн. 55 коп. судових витрат.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили з моменту її підписання, однак може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцеві положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст складений 30.07.2020.

Суддя В.П. Тимошенко