Справа № 759/16194/19
Суддя: Головань О.В.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вн. №27/670
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року м. Київ № 759/16194/19

за позовомОСОБА_1
до Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м. Києві
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
ОСОБА_2 .Головань

Обставини справи:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Святошинського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві, Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м. Києві про зобов`язання ЦНАП Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації прийняти заяву позивача, як законного представника про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2017р.н. та зобов`язання Святошинський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві зареєструвати місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 2017 р.н. за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 30.09.2019 року справу за підсудністю передано до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.12.2019 р. відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами без виклику сторін.

31.01.2020 р. та 05.02.2020 р. до суду надано відзиви на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у шлюбі з ОСОБА_4 , підданим Великобританії , ІНФОРМАЦІЯ_2 (запис №3001 від 18.11.2016 р. у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного територіального управління юстиції у м. Києві).

Подружжя має спільну дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (запис №376 від 14.02.2017 р. у Святошинському районному у м. Києві віділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві).

19.07.2019 р. ОСОБА_1 звернулася до Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м. Києві з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , що є зареєстрованим місцем проживання позивачки.

Згідно з відміткою на заяві 19.07.2019 р. Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської РДА в реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" не надано згоду батька на реєстрації місця проживання дитини.

Позивач - ОСОБА_1 - вважає вказану відмову протиправною з таких підстав.

Позивачка зазначає, що нею не подано згоди батька на реєстрацію місця проживання дитини, оскільки він більше двох років проживає в Німеччині та не спілкується з родиною, про що надано усні пояснення реєстратору.

Також позивачка зазначає, що на неї накладено адміністративне стягнення, оскільки вона не зареєструвала місце проживання дитини на протязі трьох місяців від дня народження, в то у же час, їй відмовлено у реєстрації місця проживання.

Батько дитини не є громадянином України, не має на території України нерухомого майна і не має права визначати місце проживання дитини.

Також позивачка посилається на ст. 3 Конвенції "Про захист прав дитини", згідно з якою у випадку наявності будь-якої правової колізії, що регулює спірні правовідносини, що стосуються інтересів дитини, пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідач - Центр надання адміністративних послуг Святошинської РДА - проти задоволення позовних вимог заперечив, зазначивши, що ним прийнято заяву позивача, як законного представника про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 2017р.н., і заява розглянута по суті.

Відповідач - Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві - надав відзив на позов, у якому повідомив, що станом на час виникнення спірних правовідносин повноваження з реєстрації/зняття з реєстрації делеговані органам місцевого самоврядування.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають до задоволення з таких підстав.

Щодо позовних вимог до Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м. Києві суд зазначає наступне.

Згідно з матеріалами справи подана 19.07.2019 р. ОСОБА_1 заява до Центру надання адміністративних послуг Святошинської РДА в м. Києві про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 зареєстрована у встановленому порядку.

Зокрема, заява зареєстрована з вх. НОМЕР_1 , тобто, позивачці не було відмовлено у прийняття заяви, тоді як було відмовлено у задоволенні заяви по суті.

За таких обставин підстави для задоволення позовних вимог до вказаного відповідача відсутні, оскільки ним не порушено прав позивачки.

Щодо позовних вимог до Головного управління Державної міграційної служби України в м. Києві суд зазначає наступне.

Згідно зі змістом заяви від 19.07.2019 р., зокрема, наявною на заяві відміткою, в реєстрації місця проживання відмовлено, оскільки відповідно до п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207 "Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру" не надано згоду батька на реєстрації місця проживання дитини.

Вказана відмітка зроблена Відділом з питань реєстрації місця проживання /перебування фізичних осіб Святошинської РДА, тобто, оскаржуване рішення прийнято саме цим органом, а не Головним управлінням Державної міграційної служби України в м. Києві.

Згідно зі ст. 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 р. № 1382-IV (в редакції станом на 19.07.2019 р.) орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Аналогічні положення містилися у п. 3 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. №207 (в редакції станом на 19.07.2019 р.)

Вказані положення щодо визначення органу реєстрації не зазнали змін станом на час звернення позивачки до суду та розгляду справи.

Таким чином, Головне управління Державної міграційної служби України в м. Києві не є належним відповідачем у справі, тоді як ні станом на 19.07.2019 р., ні станом на час розгляду справи на вказаного суб`єкта владних повноважень не було покладено обов`язку розглядати по суті заяви про реєстрацію місця проживання, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог до вказаного відповідача.

Окремо щодо відповідності законодавству відмови у реєстрації місця проживання в даному випадку суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 6 Закону № 1382-IV) громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно з ч. 8 ст. 6 Закону № 1382-IV забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Ст. 9-1 Закону № 1382-IV передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними; для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Згідно з п. 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: 1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; 2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження... 3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); 4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. ...

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

П. 11 Правил №207 реєстрації місця проживання передбачено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Згідно з п. 5 Правил №207 батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

З аналізу вказаних норм законодавства слідує, що для реєстрації місця проживання особа подає, зокрема, свідоцтво про народження дітей або дані щодо реєстрації малолітніх дітей за місцем проживання одного із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування), також, заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи, (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання).

Підставою відмови у прийнятті спірного рішення визначено п. 11 Правил №207 у зв`язку з ненаданням відповідних документів або інформації, а саме, згоди батька.

Перелік документів, необхідних для здійснення реєстрації малолітньої дитини, визначено п. 18 Правил №217, у тому числі і частиною четвертою вказаного пункту, отже, другий з батьків повинен надати свою письмову згоду у присутності особи, яка приймає заяву, або така згода підтверджується на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 11.07.2019 року № 296/8597/16-а.

Таким чином, Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивачем до органу реєстрації не було подано документи або інформації, передбаченої п. 18 Правил №207 щодо згоди батька на проведення реєстрації місця проживання дитини, то відмова у здійсненні реєстрації місця проживання є обґрунтованою.

Суд враховує відповідну правову позицією, викладену у постанові Верховного Суду від 27.04.2020 р. у справі №642/5375/17, в тому числі, і щодо підсудності спору (п. 38). http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/88933237

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

3. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Головань

Повний текст рішення

виготовлено і підписано 03.08.2020 р.