Справа № 360/1403/20
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

27 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1403/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Смішливої Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Чепурової К.В.,

представника позивача - адвоката Чернобая С.С., ордер серії ВВ № 1003427

від 03.03.2020

представника відповідача - Зайченко К.В., самопредставництво, витяг з ЄДРПОУ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом адвоката Чернобая Сергія Сергійовича в інтересах Селянського фермерського господарства «Альянс» до Головного управління ДПС у Луганській області про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

02 квітня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Чернобая Сергія Сергійовича (далі - представник позивача) в інтересах Селянського фермерського господарства «Альянс» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач) в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06 березня 2020 року, в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 16938,25 грн, штрафу у розмірі 6647 грн, пені у розмірі 3593 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 06 березня 2020 року в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 735,47 грн, штрафу у розмірі 515,36 грн, пені у розмірі 269,47 грн.

В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, викладених у заявах від 24.04.2020 та 12.06.2020, зазначено, що Головним управлінням ДПС у Луганській області на підставі наказів від 06.06.2019 № 652, від 19.06.2019 № 732 та наказів від 29.08.2019 № 28, 16.09.2019 № 86 проведено планову невиїзну документальну перевірку Селянського фермерського господарства «Альянс» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, про що складено відповідний акт. За розглядом акту перевірки, відповідачем були прийняті податкові - повідомлення рішення: № , №, № від 27.11.2019, з якими позивач не погодився та оскаржив їх до ДПС України.

За результати розгляду скарги, ДПС України прийнято рішення про часткове задоволення скарги СФГ «Альянс», що стало підставою для прийняття ГУ ДПС у Луганській області нових податкових повідомлень-рішень від 06.03.2020 № та № .

Однак, позивач вважає їх протиправними з огляду на таке.

Податковим повідомленням - рішенням № від 06 березня 2020 року збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, з яким позивач незгоден в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 16938,25 грн, штрафу у розмірі 6647,00 грн, пені у розмірі 3593,00 грн.

Так, під час перевірки відповідач відніс до додаткового блага директора СФГ «Альянс» ОСОБА_1 отримання ним з каси коштів на погашення комісії банка з формулюванням за не нарахування СФГ «Альянс» , не утримання та не перерахування до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб з суми коштів, виданих на відрядження або під звіт в жовтні - листопаді 2016 року та в січні 2017 року.

При цьому, податковий орган, посилаючись на абз. «е» п.п. 164.2.17., п. 164.2, ст. 164 ПК України, зазначає, що зазначена сума компенсації комісії банку вважається доходом, отриманим платником податку як додаткове благо ОСОБА_1 .

Позивач повністю погоджується з тим, що ОСОБА_1 дійсно знімав кошти з корпоративної картки СФГ «Альянс» з метою їх внесення до каси та на господарські потреби, при цьому при знятті готівки банком утримано комісію, яку він спочатку компенсував за рахунок власних коштів, а потім подавав звіт про витрачені кошти з додаванням банківських чеків та отримував з каси відшкодування на суму комісії.

Всі операції щодо зняття коштів відображені в Журналі ордері по рахунку 301, який кореспондує з рахунком 311 за 2016 рік та за січень 2017 року, а також у головній книзі по рахунку 301.

Зазначає, що податковий орган при дослідженні вказаних правовідносин не висловлює в акті перевірки жодних претензій з приводу звітування про суми коштів наданих під звіт, використання грошових коштів на господарські потреби, а також повернення невикористаних коштів, а отже це питання не є спірним і на думку позивача не потребує доказування.

Вказує, що це питання викладено в узагальнюючій податковій консультації щодо оподаткування податком на доходи фізичних осіб і військовим збором суми доходу, виплаченого роботодавцем працівнику за товари (роботи, послуги), що були придбані таким працівником за рахунок власних готівкових коштів, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 26 квітня 2019 року № 181. В консультації вказано, що

у разі підтвердження роботодавцем доцільності та обґрунтованості здійснених працівником витрат у зв`язку з виконанням дорученої йому роботи (трудової функції), виплачена сума компенсації за придбані товари (роботи, послуги) за рахунок власних коштів на користь роботодавця не є доходом для цілей оподаткування податком на доходи фізичних осіб і військовим збором.

Загалом за спірний період відповідач донарахував СФГ «Альянс» податку на доходи фізичних осіб на відшкодовані ОСОБА_1 суми комісії банку за зняття готівки в сумі 4133,63 грн, на які також нараховано штраф - у розмірі - 2570,00 грн та пенею - 2314,00 грн.

Зазначає, що зняття готівки з розрахункового рахунку підприємства є банківською операцією по переведенню безготівкових коштів у готівкову. За дану операцію банк утримує плату (комісію), а тому оплата банківської комісії належить до адміністративних витрат підприємства, і якщо працівник підприємства компенсує власним коштом витрати підприємства, він може розраховувати на компенсацію цих витрат.

Позивач не згоден з донарахуванням СФГ «Альянс» основного зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5436,00 грн, штрафом у розмірі - 4077,00 грн, нарахованою пеню у розмірі 1279,00 грн.

Суть порушення на думку податкового органу полягає в перерахуванні СФГ «Альянс» коштів на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 у розмірі 30200 грн та неперерахування ПДФО до бюджету за вказаною операцією.

Так, в акті перевірки вказано, що при перевірці бухгалтерського рахунку № 311 «Банк», наданих для перевірки виписок про рух коштів на розрахункових рахунках та платіжних доручень, в період з 01.01.2016 по 31.12.2018 встановлено, що СФГ «Альянс» здійснювало перерахування коштів на розрахункові рахунки фізичних осіб за придбані товари (надані послуги). Так, перевіркою встановлено, що платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018 сплачено 30200,00 грн на картковий рахунок ОСОБА_1 з призначенням платежу «поповнення карт фізичних осіб, господарські потреби».

Вказує, що 16 жовтня 2018 року на розрахунковому рахунку підприємства рахувалося 30200 грн., з яких в якості заробітної плати ОСОБА_1 було перераховано 1500 грн, а 28700 грн були виплачені у рахунок надання поворотної фінансової допомоги відповідно до умов Договору № 2 від 01 січня 2016 року.

Дані виплати, не є доходом ОСОБА_1 , а тому не підлягають оподаткуванню, з цього випливає що ППР № від 06.03.2020 в частині нарахування основного зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5436 грн, накладеного штрафу у розмірі - 4077 грн, нарахованої пені у розмірі 1279 грн є протиправним і підлягає скасуванню в цій частині.

Звіт про використання коштів у сумі 30200 грн, виданих на відрядження або під звіт надавався СФГ «Альянс» на перевірку відповідачу, сума у розмірі 30200 грн облікована, але з порушенням встановленого порядку, тобто, видаткові касові ордери від 16.10.2018 № 28, 29 були помилково виписані. Сума у розмірі 30200 грн отримана у безготівковому вигляді на особисту картку директора як заробітна плата та поворотна фінансова допомога, що підтверджується платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018 та банківською випискою.

Заключною банківською випискою за період 01.10.2018 по 31.10.2018 підтверджується той факт, що інших операції по розрахунковому рахунку підприємства 16.10.2018 не відбувалося, зокрема зняття готівкових коштів в якості заробітної плати та поворотної фінансової допомоги.

Крім того, позивач не погодився з донарахуванням СФГ «Альянс» суми основного зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7034 грн.

Так, в акті перевірки вказано, що в період 01.01.2016 по 31.12.2018 СФГ «Альянс» здійснювало перерахування податку до бюджету з порушенням граничних термінів сплати при виплаті доходів на користь платників податків - фізичних осіб, передбачених ст.168 ПК України.

При цьому, в акті перевірки зазначено, що суму основного зобов`язання з ПДФО було перераховано позивачем до бюджету, хоча із запізненням.

Позивач не оскаржує дане рішення в частині нарахування штрафних санкцій у сумі 5527 грн та пені у розмірі 367 грн, проте нарахування основного зобов`язання в сумі 7034 грн викликає незгоду так як в самому акті перевірки встановлено, що ПДФО був перерахований до бюджету. Позивач вважає, що нарахування ПДФО в сумі 7034 грн є незаконним та необґрунтованим, оскільки чине податкове законодавство не містить такої санкції за несвоєчасну сплату податку як повторне нарахування та сплата даного податку.

За даний вид податкового правопорушення передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій та пені. Тобто, повторне нарахування суми основного зобов`язання в розмірі 7034 грн є незаконним.

01.06.2020 від представника відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву (том 1 арк. спр. 200-208), у якому відповідач зазначив, що проведеною плановою перевіркою СФГ «Альянс» встановлено ряд порушень податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. За результатом перевірки та розгляду скарги СФГ «Альянс» ГУ ДПС у Луганській області були прийняті оскаржувані податкові повідомленнярішення від 06.03.2020 № , від 06.03.2020 № .

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення, від 06.03.2020 № в частині не утримання та не перерахування до бюджету суми податку на доходи фізичних осіб з суми коштів, виданих на відрядження або під звіт, відповідач зазначив.

Перевіркою наданих СФГ «Альянс» звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт та чеків, встановлено, що керівнику підприємства з каси СФГ «Альянс» видавалися грошові кошти, які відповідають сумам комісій, яку знімає банк при знятті готівкових коштів, з рахунку № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритому СФГ «Альянс» в філії - Луганського обласного управління АТ «ОЩАДБАНК» МФО 304665.

Встановлено, що під час зняття готівкових коштів з банківського рахунку, банком автоматично утримано суму комісії за послуги банку, що відображено в фіскальних чеках наданих банком, які додавались до звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, які здавались директором ОСОБА_1 до бухгалтерії підприємства.

Тобто, витрати у вигляді сум комісій понесені СФГ «Альянс» з банківського рахунку, а не директором ОСОБА_1 . Позиція Позивача в частині того, що «директор змушений докласти свої власні кошти у розмірі комісії банку» не підтверджується письмовими доказами.

Під час перевірки, директором ОСОБА_1 не надано накладних, рахунків-фактур, актів виконаних робіт, товарних та/або фіскальних чеків, інших розрахункових документів, що підтверджують понесені витрати саме ОСОБА_1 у розмірі витраченої суми комісії банку.

Згідно з пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Внаслідок порушень вимог пп. 164.2.11 та абз. е) пп. 164.2.17 п.164.2, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.1, пп.170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України, СФГ «Альянс» на суми коштів, виданих на відрядження або під звіт, не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 4133,63 грн., в т.ч., у жовтні 2016 року - 1632,02 грн., у листопаді 2016 року - 1961,61 грн., у грудні 2016 року - 164,63 грн., у січні 2017 року - 375,37 грн.

Відповідно до вимог пп.1.4. та пп. 1.6 п. 16 розділу XX Перехідних положень, п. 127.1 ст. 127, п. 129.1.3 ст. 129 Податкового кодексу України донараховано військовий збір у сумі 282,47 грн основного платежу, 175,61 грн. штрафних санкцій, 162,95 грн. пені (податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № 001211305).

Також перевіркою бухгалтерських рахунків СФГ «Альянс»: ЗОЇ «Каса», 311 «Розрахункові рахунки», 6413 «Розрахунки по податку на доходи фізичних осіб», відомостей по нарахуванню заробітної плати, касових книг, видаткових касових ордерів, платіжних доручень на перерахування податку на доходи фізичних осіб встановлено несвоєчасне перерахування податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 7368,62грн. під час виплати доходу у вигляді заробітної плати на користь працівників підприємства.

Вказане є порушенням пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, абз. а) п. 171.2 ст. 171, абз. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України.

Щодо правомірності прийняття податкового повідомлення-рішення, від 06.03.2020 № в частині не перерахування податку на доходи фізичних осіб до бюджету з суми коштів перерахованих СФГ «Альянс» на особистий рахунок ОСОБА_1 в сумі 30200 грн зазначив, що перевіркою бухгалтерського рахунку № 311 «Банк» та виписок по розрахунковому рахунку № НОМЕР_3 відкритому в АТ КБ Приватбанк встановлено, що 16.10.2018 СФГ «Альянс» перераховано на особистий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 суму коштів у розмірі 30200,00 грн платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018, з призначенням платежу: «поповнення карт фізичних осіб, господарські потреби».

Звіт про використання коштів в сумі 30200,00 грн., виданих на відрядження або під звіт, у визначений діючим законодавством термін, не надавався до бухгалтерії СФГ «Альянс» керівником СФГ «Альянс» ОСОБА_1 , у період з 17.10.2018 по 31.12.2018, а також в бухгалтерському обліку СФГ «Альянс» по рахунку 372 «Розрахунки з підзвітними особами», головним бухгалтером підприємства у період з 16.10.2018 по 31.12.2018, не була облікована видача коштів в зазначеній сумі на відрядження або під звіт.

Позиція позивача про те, що сума у розмірі 30200,00 грн отримана у безготівковому вигляді на особисту картку директора, як заробітна плата та поворотна фінансова допомога спростовується таким. Як свідчать видаткові касові ордери від 16.10.2018 № 28, 29 заробітна плата та поворотна фінансова допомога у сумі 1500,00 грн. та 28700,00 грн відповідно, що загалом склали 30200,00 грн отримані ОСОБА_1 з каси СФГ «Альянс» готівкою.

В порушення пункту 20 розділу II «Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148 (у редакції постанови Правління НБУ від 24.05.2018 №54, діючої з 01.06.2018), на час проведення перевірки, фізичною особою - довіреною особою підприємства - СФГ «Альянс» ОСОБА_1 , не надано до бухгалтерії підприємства звіт про використання коштів, виданих на відрядження або підзвіт в сумі 30200,00 грн., які отриманні 16.10.2018 з банківського рахунку із застосуванням особистого електронного платіжного засобу.

В порушення пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та абз. а п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України СФГ «Альянс» в перевіряємому періоді було перераховано кошти на розрахунковий рахунок фізичної особи ОСОБА_1 , у розмірі 30200,00 грн., при цьому, господарством не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5436,00 грн.(18%).

Відповідно до вимог пп.1.4. та пп. 1.6 п. 16і розділу XX Перехідних положень, п. 127.1 ст. 127, п. 129.1.3 ст. 129 кодексу було донараховано військовий збір у сумі 453грн. основного платежу, 339,75грн. штрафних 9 санкцій, 106,53грн. пені (податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 №001211305).

З огляду на вказане просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Процесуальні дії, здійснені судом під час розгляду справи:

Ухвалою суду від 06.04.2020 позову заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення (том 1 арк.спр. 153-154).

Ухвалою від 28.04.2020 після усунення недоліків прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до розгляду на 15.05.2020 (том 1 арк.спр. 161-162).

Під час розгляду справи неодноразово оголошувались, відкладались судові засідання за клопотаннями представників сторін, у тому числі і через запровадження карантину з метою запобігання поширенню гострої респіраторної хвороби COVID-19.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, надав пояснення, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог, суд встановив таке.

Селянське фермерське господарство "Альянс", , зареєстровано як юридична особа 02.07.2003, 09.11.2015, перебуває на обліку у Троїцькій ДПІ Сватівського управління ГУ ДПС у Луганській області, місцезнаходженням юридичної особи є: 92145, Луганська область, Троїцький район, с. Новочервоне, вул. Садова, буд. 7, засновником, кінцевим бенефіціарним власником, керівником та підписантом є ОСОБА_1 , ЕК136734, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 27.07.2020 за № (т.2 арк.спр.61-62).

ГУ ДФС у Луганській області 06.06.2019 на підставі п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, ст. 77, ст. 79, ст. 82 Податкового кодексу України, п.2 ст. 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та згідно із планом - графіком документальних перевірок на 2019 рік, прийнято наказ № 652 "Про проведення документальної планової невиїзної перевірки", яким визначено провести (з урахуванням змін від 01.01.2017 до статті 102 ПКУ) документальну планову невиїзну перевірку СФГ "Альянс" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, правильності нарахування, обчислення та сплати військового збору за періолд з 01.01.2016 по 31.12.2018, а також по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; перевіру розпочати з 18.06.2019. Терміни проведення перевірки неодноразово переносились та продовжувались наказом ГУ ДФС у Луганській області від 19.06.2019 № 732 та наказами ГУ ДПС у Луганській області від 29.08.2019 № 28, 16.09.2019 № 86.

Підстави проведення перевірки та порядок її проведення позивачем не оскаржуються, а тому судом не перевіряються.

За наслідками проведеної планової невиїзної перевірки СФГ "Альянс" у період з 18.09.2019 по 30.10.2019 посадовими особами ГУ ДПС у Луганській області 06.11.2019 складено Акт № 167/12-32-05-13/32472487 "Про результати документальної планової невиїзної перевірки Селянського фермерського господарства "Альянс" (код за ) (том 1 арк. спр. 8-129).

Згідно з висновками акта перевіркою встановлено:

- порушення пп. 168.1.4 п. 168.1 ст. 168, абз. а) п. 171.2 ст. 171, абз. а) п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного перераховування до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків, у сумі 7368,62 грн за період лютий, березень, квітень 2017 року та з квітня по листопад 2018 року;

- порушення вимог пп. 164.2.11 та абз. е) пп. 164.2.17 п.164.2, п. 164.5 ст. 164, пп. 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 п. 168.1 ст. 168, пп. 170.9.1, пп.170.9.2 п. 170.9 ст. 170 Податкового кодексу України в частині не нарахування, неутримання та неперерахування до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб із сум коштів, виданих на відрядження або під звіт, у розмірі 4133,63 грн., в т.ч., у жовтні 2016 року - 1632,02 грн, у листопаді 2016 року - 1961,61 грн, у грудні 2016 року - 164,63 грн, у січні 2017 року - 375,37 грн;

- порушення вимог пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168 та абз. а п. 176.2 ст. 176 Податкового кодексу України в частині не нарахування, неутримання та неперерахування до бюджету суму податку на доходи фізичних осіб у розмірі 5436,00 грн при виплаті коштів на розрахунковий рахунок фізичної особи у розмірі 30200,00 грн;

- порушення вимог пп.1.4. та пп. 1.6 п. 16-1 розділу XX Перехідних положень, п. 127.1 ст. 127, п. 129.1.3 ст. 129 Податкового кодексу України в частині не нарахування, неутримання та неперерахування до бюджету суму військового збору із сум коштів, виданих на відрядження або під звіт, у розмірі 282,47 грн, в т.ч. у жовтні 2016 року - 111,52 грн, у листопаді 2016 року - 134,05 грн, у грудні 2016 року - 11,25 грн, у січні 2017 року - 25,65 грн;

- порушення вимог пп.1.4. та пп. 1.6 п. 16-1 розділу XX Перехідних положень, п. 127.1 ст. 127, п. 129.1.3 ст. 129 Податкового кодексу України в частині не нарахування, неутримання та неперерахування до бюджету суму військового збору у розмірі 453,00 грн при виплаті коштів на розрахунковий рахунок фізичної особи у розмірі 30200,00 грн.

На підставі акта перевірки від 06.11.2019 № 167/12-32-05-13/32472487 ГУ ДПС у Луганській області винесено податкові повідомлення - рішення № , №, № від 27.11.2019, з якими позивач не погодився та подав скаргу до ДПС України (том 1 арк. спр. 141-142).

За результатами розгляду ДПС України визнано скаргу СФГ «Альянс» частково обґрунтованою, про що прийнято відповідне рішення (том 1 арк. спр. 143-148).

На підставі акта перевірки від 06.11.2019 № 167/12-32-05-13/32472487 та з урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги ГУ ДПС у Луганській області 06.03.2020 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 33147,96 грн, з яких за основним зобов`язанням у сумі 16938,25 грн, штрафні санкції - 12173,32 грн, пеня - 4036,39 грн (том 1 арк. спр. 130-135);

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 1520,30 грн, з яких за основним зобов`язанням у сумі 735,47 грн, штраф у сумі 515,36 грн, пеня у розмірі 269,47 грн (том 1 арк. спр. 136-140).

З аналізу розрахунку до податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № судом встановлено, що воно охоплює три самостійні податкові порушення, а саме:

- комісія банку за зняття готівки, яка в подальшому компенсувалась ОСОБА_1 на підставі звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, розцінена податковим органом як додаткове благо, яке СФГ «Альянс» не оподаткувало податком на доходи фізичних осіб. У зв`язку з цим СФГ «Альянс» донараховано ПДФО у сумі 4133,63 грн основного зобов`язання, застосовано штрафні санкції у сумі 2569,85 грн (за першу подію - 25 відсотків від суми недонарахованого та не утриманого податку, за другу подію - 50 відсотків від суми недонарахованого та не утриманого податку та по 75 відсотків за кожне наступне порушення), а також нараховано пеню у сумі 2311,17 грн;

- за несвоєчасне перераховування до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків, у сумі 7368,62 грн за період лютий, березень, квітень 2017 року та з квітня по листопад 2018 року СФГ «Альянс» донараховано основного зобов`язання - 7368,62 грн, штраф - 5526,47 грн, пеня - 447,03 грн;

- отримання ОСОБА_1 16.10.2018 на власний картковий рахунок коштів у сумі 30200,00 грн з призначенням платежу на господарські потреби без подальшого подання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, розцінена податковим органом як додаткове благо, яке СФГ «Альянс» не оподаткувало податком на доходи фізичних осіб. У зв`язку з цим СФГ «Альянс» донараховано ПДФО у сумі 5436,00 грн основного зобов`язання, застосовано штрафні санкції у сумі 4077,00 грн, а також нараховано пеню у сумі 1278,19 грн.

На підтвердження правомірності включення ОСОБА_1 до звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, комісії банку за видачу готівкових коштів позивачем надано до суду оригінали первинних документів, а саме виписки по розрахунковому рахунку СФГ «Альянс», відкритому в АТ «Ощадбанк» за жовтень - грудень 2016 року та січень 2017 року, сторінки касової книги за спірний період з доданими до них прибутковими та видатковими касовими ордерами, журнали-ордери по рахунку 311 та 301, звіти ОСОБА_1 про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт із доданими до них чеками банку про зняття готівки та утримання комісії банку за вказану операцію (том 2 арк. спр. 65-142).

Згідно даних, вказаних в розділі ІІ Акту перевірки СФГ «Альянс» у перевіряємий період з 01.01.2016 по 31.12.2018 мало відкриті поточні рахунки в АТ «Ощадбанк» та АТКБ «Приватбанк» (том 1 арк. спр. 12).

Дослідженням виписки по поточному рахунку СФГ «Альянс», відкритому в АТ «Ощадбанк», встановлено, що позивач мав також корпоративну платіжну картку, на яку періодично перераховувались кошти господарства.

Так, у жовтні 2016 року з поточного рахунку в АТ «Ощадбанк» перераховано на корпоративну платіжну картку СФГ «Альянс» в АТ «Ощадбанк» 06.10.2016 у сумі 10000,00 грн, 07.10.2016 у сумі 10000,00 грн, 10.10.2016 у сумі 60000,00 грн, 13.10.2016 у сумі 20000,00 грн, 17.10.2016 у сумі 10000,00 грн, 19.10.2016 у сумі 150000,00 грн, 20.10.2016 у сумі 350000,00 грн, 24.10.2016 у сумі 300000,00 грн та 27.10.2016 у сумі 200000,00 грн (том 2 арк. спр. 65-69).

Здійснення операцій з перерахування коштів з поточного рахунку на картковий рахунок вказує на те, що корпоративна картку не мала функції «Ключ до рахунку», а тому облік операцій з використанням корпоративної картки повинен був відображатись в бухгалтерському обліку із застосуванням рахунку 313, який є субрахунком рахунку 31 та має назву «інші рахунки в банку в національній валюті».

Згідно записів в журналі-ордері за жовтень 2016 року по рахунку 311 «поточний рахунок в національній валюті» операції з перерахування коштів з поточного рахунку на картковий рахунок відображено в бухгалтерському обліку по Дт 301 «Каса» - Кт 311, замість вірного відображення Дт 313 - Кт 311.

Тобто, 313 рахунок взагалі не використовувався.

Отже, позивач ототожнював операцію з перерахування коштів на корпоративну картку СФГ «Альянс» з операцією отримання готівки з банку, що призвело до створення плутанини в бухгалтерському обліку та до некоректних висновків податкового органу.

Так, 19.10.2016 СФГ «Альянс» з поточного рахунку перерахувало на картковий рахунок 150000,00 грн.

Операцію відображено як Дт 301 - Кт 311 на суму 150000,00 грн.

Тобто, створено видимість наявності в касі господарства готівкових коштів на суму 150000,00 грн, які, начебто, одразу видано ОСОБА_1 за видатковим касовим ордером як поворотна фінансова допомога за договором № 2 від 01.01.2016 та проведено операцію Дт. 681 - Кт 301 на суму 150000,00 грн (том 2 арк. спр. 70-72).

Фактично з перерахованої на картрахунок суми 150000,00 грн ОСОБА_1 отримав через банкомат 19.10.2016 лише 148800,00 грн, а суму 1116,00 грн утримано баком в якості банківської комісії (банківський чек № 4892 від 19.10.2016).

Така операцію повинна була відобразитись в обліку таким чином:

- поповнення картрахунку Дт 313 - Кт 311 на суму 150000,00 грн

- зняття готівки Дт 372 (кошти під звіт) - Кт 313 на суму 148800,00 грн

- комісія банка Дт 92 (адміністративні витрати) - Кт 313 на суму 1116,00 грн.

- внесення коштів до каси Дт 301 - Кт 372 на суму 148800,00 грн.

Позивач 20.10.2016 знову здійснює поповнення картрахунку на суму 350000,00 грн, які, начебто, одразу опиняються в касі господарства, оскільки на цю ж суму виписано прибутковий касовий ордер та проведено операцію Дт 301 - Кт 311.

З каси товариства видано ОСОБА_1 за видатковим касовим ордером як поворотна фінансова допомога за договором № 2 від 01.01.2016 та проведено операцію Дт. 681 - Кт 301 на суму 150000,00 грн, а також видано під звіт 200000,00 грн та проведено операцію Дт 372 - Кт 301 на суму 200000,00 грн.

Фактично з перерахованої на картрахунок суми 350000,00 грн ОСОБА_1 отримав через банкомат 20.10.2016 лише 347000,00 грн, а суму 2602,50 грн утримано баком в якості банківської комісії (банківський чек № 4908 від 20.10.2016).

Оскільки ОСОБА_1 з банкомату отримав готівкою меншу суму, ніж відображено за касовими документами, він 20.10.2016 складає звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, у якому звітує про суми утриманої банком комісії за видачу готівки 19 та 20 жовтня 2016 року в загальній сумі 3718,50 грн з додаванням банківських чеків № 4892 від 19.10.2016 на суму комісії - 1116,00 грн та № 4908 від 20.10.2016 на суму комісії - 2602,50 грн (том 2 арк. спр. 77-78).

Вказана операція в обліку господарства відображена як Дт 92 - Кт 372, тобто, ОСОБА_1 звітує як за кошти, видані під звіт, хоча він їх фактично не отримував та завищував розмір внесеної до каси готівки та суму утриманої банком комісії.

Про те, що банківська комісія за видачу готівкових коштів з корпоративної картки не обліковувалась позивачем двічі свідчать дані журналу-ордеру по рахунку 311 за жовтень 2016 року, згідно якого за банківське обслуговування списано з поточного рахунку 209,00 грн (Дт 92 - Кт 311) та підтверджено банківською випискою, в якій зазначено, що 31.10.2016 АТ «Ощадбанк» списано з поточного рахунку СФГ «Альянс» 110,00 грн комісії за розрахункове обслуговування рахунків та 99,00 грн - щомісячна плата за обслуговування тарифного пакету ( том 2 арк. спр. 67, 97).

Отже, кошти у сумі 3718,50 грн є комісією банка, які необхідно було списувати одразу з картрахунку на адміністративні витрати (Дт 92 - Кт 313).

Позивач, навпаки, спочатку провів по обліку надходження до каси готівки в повній сумі з урахуванням банківської комісії (Дт 301 - Кт 311), потім створив видимість видачі готівки ОСОБА_1 під звіт (Дт 372 - Кт 301), а потім прийняв від ОСОБА_1 звіт про використання вказаних коштів (Дт 92 - Кт 372).

Однак, надані первинні документи, зокрема банківські виписки, які підтверджують наявність у СФГ «Альянс» корпоративної банківської картки, банківські чеки, які підтверджують, що корпоративна картка СФГ «Альянс» використовувалась також для зняття готівкових коштів та утримання при здійснення цієї операції комісії банку, дозволяють суду зробити висновок, що грошові кошти на суму банківської комісії ніколи до каси господарства не надходили та з каси ОСОБА_1 не видавались.

Аналогічні операції щодо перерахування коштів з поточного рахунку господарства на картковий, зняття ОСОБА_1 готівкових коштів з корпоративної картки СФГ «Альянс» з утриманням банком комісії, подальшим відображенням в касовій книзі внесення готівкових коштів на суму поповнення карткового рахунку та складання звітів про використання коштів виданих під звіт на суму банківської комісії з додаванням відповідних чеків, тобто з порушенням ведення бухгалтерського обліку та порядку ведення касових операцій в національній валюті в Україні, здійснено позивачем у період з жовтня 2016 року по січень 2017 року.

Детальний опис вказаних операцій по періодам наведено на сторінках 58-62 Акту перевірки (том 1 арк. спр. 65-69).

Згідно з пп. 164.2.11 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника податку включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу

Відповідно до абз. е) пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді вартості безоплатно отриманих товарів (робіт, послуг), визначеної за правилами звичайної ціни, а також суми знижки звичайної ціни (вартості) товарів (робіт, послуг), індивідуально призначеної для такого платника податку, крім сум, зазначених у підпункті 165.1.53 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 170.9.1 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України , податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму.

Разом з цим, дослідженням вищенаведених операцій встановлено, що позивачем допущено певні недоліки при оформленні документів первинного бухгалтерського обліку, однак, дана обставина є лише порушенням ведення бухгалтерського обліку та порядку ведення касових операцій в національній валюті в Україні та не може свідчити про отримання ОСОБА_1 додаткового блага, яке включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Порушення порядку дотримання касової дисципліни не є тотожнім наданню працівнику додаткового блага, тягне за собою іншу відповідальність ніж донарахування податку та не може бути підставою для визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині визначення СФГ «Альянс» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 4133,63 грн основного зобов`язання, застосування штрафних санкції у сумі 2569,85 грн, нарахування пені у сумі 2311,17 грн.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині визначення СФГ «Альянс» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7368,62 грн у зв`язку з несвоєчасним перераховуванням до бюджету суми самостійно нарахованого та утриманого податку на доходи фізичних осіб із сум заробітної плати та інших видів доходів, що нараховувались на користь фізичних осіб - платників податків, за період лютий, березень, квітень 2017 року та з квітня по листопад 2018 року, застосування штрафу - 5526,47 грн, пені - 447,03 грн суд зазначає таке.

Відповідно до Податкового кодексу України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу та сплатити його до бюджету до або під час виплати доходу. У разі якщо оподатковуваний дохід нараховується, але не виплачується, ПДФО необхідно перерахувати до бюджету в місячний термін, наступний за останнім днем місяця, у якому відбулося таке нарахування (п.п. 168.1.2, 168.1.5 Податкового кодексу України).

Податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу (п.п.14.1.180 Податкового кодексу України).

У відповідності до ч.1 ст. 109 Податкового кодексу України, податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

У разі вчинення платником податків двох або більше порушень законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, штрафні (фінансові) санкції (штрафи) застосовуються за кожне вчинене разове та триваюче порушення окремо (ч.1 ст.115 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 127.1. ст. 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відтак, приписами статті 127 Податкового кодексу України встановлено відповідальність платника податків, в тому числі і податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу.

Кожний встановлений контролюючим органом факт несплати податку до або під час виплати доходу є податковим правопорушенням.

Відповідно до статті 127 Податкового кодексу України таким порушенням є бездіяльність податкового агента, тобто ненарахування, неутримання, несплата, неперерахування податку на доходи фізичних осіб до або під час виплати доходу.

Кваліфікуючою ознакою для застосування відповідальності відповідно до ст. 127 Податкового кодексу України в даному спорі є порушення саме податковим агентом встановлених правил щодо утримання податку у джерела виплати доходу. Джерелом виплати доходу є заробітна плата, з якої податковим агентом утримано податок на доходи фізичних осіб, але не перераховано у встановлені терміни до бюджету.

Отже, суд вважає вірним кваліфікацію встановленого правопорушення, а саме несвоєчасне перерахування до бюджету самостійно нарахованих та утриманих сум податку на доходи фізичних осіб, за статтею 127 Податкового кодексу України, а не за ст. 126 Податкового кодексу України.

Висновок щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, також викладено в рішенні Колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 21 січня 2020 року у справі № 820/11382/15.

Разом з цим суд вважає невірним висновок податкового органу щодо необхідності визначення СФГ «Альянс» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 7368,62 грн, оскільки як в акті перевірки (том 1 арк. спр. 65), так і в розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № зазначено, що податок на доходи фізичних осіб у сумі 7368,62 грн за період лютий, березень, квітень 2017 року та з квітня по листопад 2018 року сплачено несвоєчасно, а саме за лютий, березень, квітень 2017 року фактично сплачено 20.04.2017, а за період з квітня по листопад 2018 року фактично сплачено 19.12.2018.

Тобто, відповідач визнає факт добровільної сплати СФГ «Альянс» суми основного зобов`язання, однак, повторно його визначає в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні, що є неприпустимо, оскільки статтею 127 Податкового кодексу України передбачено лише застосування штрафу за такий вид правопорушення.

Щодо розміру визначеного штрафу, то, як зазначено вище, розмір штрафу визначається в залежності від кількості правопорушень такого виду, допущених протягом 1095 днів.

Так як, під час розгляду даної справи суд дійшов висновку про протиправність висновків відповідача про допущення позивачем порушень ст. 164 Податкового кодексу України у період з жовтня 2016 року по січень 2017 року, то несвоєчасна сплата СФГ «Альянс» податку на доходи фізичних осіб у лютому 2017 року у сумі 855,50 грн є першим випадком податкового правопорушення, а тому розмір штрафу повинен становити 213,88 грн (25 відсотків), замість 641,63 грн, визначених податковим органом.

Несвоєчасна сплата позивачем ПДФО у сумі 296,50 грн, а саме сплачено 20.04.2017 при граничному терміні сплати 03.03.2017, є другим випадком правопорушення, а тому штраф повинен становити 148,25 грн (50 відсотків), замість визначених 222,38 грн.

Отже, за вищевказаний вид правопорушення відповідачем податковим повідомленням-рішенням від 06.03.2020 № неправомірно застосовано до позивача штраф у розмірі 501,88 грн, а тому його необхідно скасувати і в цій частині.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині визначення СФГ «Альянс» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 5436,00 грн основного зобов`язання, застосовано штрафні санкції у сумі 4077,00 грн, а також нараховано пеню у сумі 1278,19 грн, донарахованих за фактом неподання ОСОБА_1 звіту про використані кошти, отримані під звіт 16.10.2018 у сумі 30200,00 грн суд зазначає таке.

Під час перевірки встановлено, що з розрахункового рахунку № НОМЕР_3 , відкритому СФГ «Альянс» в АТ КБ Приватбанк, 16.10.2018 СФГ «Альянс» перераховано на особистий рахунок ОСОБА_1 НОМЕР_4 кошти у сумі 30200,00грн. платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018, з призначенням платежу: «поповнення карт фізичних осіб, господарські потреби». Звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, на вказану суму до перевірки не надано (том 1 арк. спр. 72).

Під час розгляду справи представником позивача надано до суду копію платіжного доручення з відміткою банку про виконання № 12 від 16.10.2018 про перерахування з рахунку СФГ «Альянс» на картковий рахунок фізичної особи з ІПН НОМЕР_5 коштів у сумі 30200,00 грн з призначенням платежу «господарські витрати» (том 2 арк. спр. 33).

Вказана операція підтверджена випискою по рахунку, відкритому СФГ «Альянс» в АТ КБ Приватбанк (том 2 арк. спр. 31-32).

В позовній заяві представник позивача зазначає, що звіт про використання коштів у сумі 30200,00 грн виданих на відрядження або під звіт надавався СФГ "Альянс» на перевірку відповідачу.

Однак, вказане спростовано актом перевірки, крім того, вище вказаний звіт не надано до суду під час розгляду справи.

У судовому засіданні представник позивача стверджував, що сума у розмірі 30200,00 грн була повернута ОСОБА_1 до каси господарства, а потім видана йому на підставі видаткових касових ордерів від 16.10.2018 № 28, 29 як заробітна плата та поворотна фінансова допомога (том 2 арк. спр. 34-35).

Суд не погоджується з вказаною позицією позивача, оскільки перерахування коштів на господарські витрати фізичній особі повинно обліковуватись господарством по дебіту рахунку 372 «розрахунки з підзвітними особами», а повернення не використаних коштів здійснюється шляхом їх внесення до каси на підставі прибуткового касового ордеру з відображенням операції Дт 301 - Кт 372.

У такому випадку підзвітна особа повинна також подати звіт про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт, однак, такий звіт а ні під час перевірки, а ні під час розгляду справи не надано.

В касі СФГ «Альянс» за 16.10.2018 обліковується надходження грошових коштів у сумі 30200,00 грн з розрахункового рахунку господарства, а не від підзвітної особи.

Твердження представника позивача про те, що це саме ті кошти, які перераховано на картрахунок ОСОБА_1 платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018 не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, оскільки, згідно даних, вказаних в розділі ІІ Акту перевірки СФГ «Альянс» у перевіряємий період з 01.01.2016 по 31.12.2018 мало відкриті поточні рахунки в АТ «Ощадбанк» та АТКБ «Приватбанк» (том 1 арк. спр. 12).

Натомість, суду позивачем надано виписку банку за жовтень 2018 року лише по рахунку, відкритому СФГ «Альянс» в АТ КБ Приватбанк. Виписки по рахункам, відкритим СФГ «Альянс» АТ «Ощадбанк», за жовтень 2018 року суду не надавались, хоча у судовому засіданні 16 липня 2020 року оголошувалась перерва та суд зобов`язував представника позивача надати копію виписок по рахункам з АТ «Ощадбанк» за жовтень 2018 року (том 2 арк. спр. 50).

Отже, жодних доказів того, що кошти, перераховані на картрахунок ОСОБА_1 платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018 та кошти, оприбутковані у касі 16.10.2018 у сумі 30200,00 грн є одними й тими самими коштами суду не доведено.

Крім того, в будь якому випадку позивачем не надано доказів подання ОСОБА_1 звіту про використання коштів, наданих на відрядження або під звіт на суму 30200,00 грн.

Згідно з підпунктом 164.2.11 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума надміру витрачених коштів, отриманих платником податку на відрядження або під звіт та не повернутих у встановлені законодавством строки, розмір якої обчислюється відповідно до пункту 170.9 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платником податку на доходи фізичних осіб є податковий агент.

За приписами підпункту 170.9.1 підпункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої платнику податку під звіт та не повернутої ним протягом встановленого підпунктом 170.9.2 цього пункту строку, є особа, що видала таку суму.

Відповідно до п.п.170.9.2 п.170.9 ст. 170 Податкового кодексу України звіт про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, подається за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, до закінчення п`ятого банківського дня, що настає за днем, у якому платник податку:

а) завершує таке відрядження;

б) завершує виконання окремої цивільно-правової дії за дорученням та за рахунок особи, що видала кошти під звіт.

За наявності надміру витрачених коштів їх сума повертається платником податку в касу або зараховується на банківський рахунок особи, що їх видала, до або під час подання зазначеного звіту.

Підпунктом 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України визначено, що податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Таким чином, в даному випадку СФГ «Альянс» є податковим агентом платника податку під час оподаткування суми, виданої останньому під звіт та не повернутої ним у визначений підпунктом 170.9.2 пункту 170.9 статті 170 Податкового кодексу України строк, наявність цього порушення встановлено вище.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що 16.10.2018 на картковий рахунок ОСОБА_1 перераховано кошти у сумі 30200,00 грн на господарські витрати, а звіт про їх використання останнім господарству не надавався.

З урахуванням зазначеного суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № в частині визначення СФГ «Альянс» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 5436,00 грн основного зобов`язання, застосування штрафні санкції у сумі 4077,00 грн, пені у сумі 1278,19 грн є правомірним.

Підсумовуючи зазначене суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № належить визнати протиправним та скасувати в частині визначення СФГ «Альянс» грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 11502,25 грн, штрафу у розмірі 3071,73 грн, пені у розмірі 2311,17 грн, а всього на суму 16885,15 грн.

Щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № від 06 березня 2020 року суд виходить з такого.

Згідно даних акта перевірки та розрахунку фінансових санкцій до вказаного податкового повідомлення-рішення судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні податковим органом донараховано СФГ «Альянс» військовий збір за податкові порушення, аналогічні тим, за які донараховано зобов`язання податковим повідомленням-рішенням від 06.03.2020 № , а саме:

- комісія банку за зняття готівки, яка в подальшому компенсувалась ОСОБА_1 на підставі звітів про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, розцінена податковим органом як додаткове благо. У зв`язку з цим СФГ «Альянс» донараховано військовий збір у сумі 282,47 грн основного платежу, 175,61 грн штрафних санкцій, 162,95 грн. пені;

- отримання ОСОБА_1 16.10.2018 на власний картковий рахунок коштів у сумі 30200,00 грн з призначенням платежу на господарські потреби без подальшого подання звіту про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт, розцінена податковим органом як додаткове благо. У зв`язку з цим СФГ «Альянс» донараховано військовий збір у сумі 453,00 грн основного платежу, 339,75 грн штрафних санкцій, 106,53грн пені.

Відповідно до вимог п. 16-1 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Детальний аналіз господарських операцій щодо поповнення каси господарства шляхом перерахування коштів з поточного рахунку СФГ «Альянс» на картковий рахунок СФГ «Альянс» з подальшим зняттям через банкомат готівкових коштів наведено судом вище.

За результатами аналізу суд дійшов висновку, що у даному випадку позивачем систематично допускались порушення при оформленні документів первинного бухгалтерського обліку, та порядку ведення касових операцій в національній валюті в Україні, що не є тотожнім наданню працівнику додаткового блага, тягне за собою іншу відповідальність ніж донарахування податку та не може бути підставою для визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб через відсутність об`єкта оподаткування.

Отже, і нарахування військового збору на суму комісії банку, яка не є додатковим благом працівника, а повинна бути віднесена до адміністративних витрат, є незаконним.

Кошти у сумі 30200,00 грн, перераховані СФГ «Альянс» на картрахунок ОСОБА_1 платіжним дорученням № 12 від 16.10.2018 з призначенням платежу «господарські витрати», за використання яких останній не надав відповідного звіту, на думку суму, податковий орган правомірно відніс до бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб згідно з підпунктом 164.2.11 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України.

Отже, на вказану суму також необхідно нарахувати військовий збір у сумі 453,00 грн, що і зроблено податковим органом шляхом винесення податкового повідомлення-рішення від 06.03.2020 № .

Разом з цим, суд не погоджується з розміром штрафних санкцій, а саме відповідачем визначено 75 відсотків штрафу, як за порушення, вчинене протягом 1095 днів втретє та більше разів.

Так як суд дійшов висновку, що комісія банка за зняття готівки не є додатковим благом ОСОБА_1 та в цій частині вважає протиправним податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № , то і застосування штрафних санкцій на суму донарахованого військового збору на отримані під звіт кошти у сумі 30200,00 грн повинна становити 25 відсотків як за перше правопорушення протягом 1095 днів, а саме 113,25 грн замість 339,75 грн, визначених податковим органом.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 06.03.2020 № належить визнати протиправним та скасувати в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 282,47 грн, штрафу у розмірі 402,11 грн, пені у розмірі 162,95 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнання протиправним і скасування податкового повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Луганській області № від 06 березня 2020 року в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 11502,25 грн, штрафу у розмірі 3071,73 грн, пені у розмірі 2311,17 грн, а всього на суму 16885,15 грн, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області від 06 березня 2020 року в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 282,47 грн, штрафу у розмірі 402,11 грн, пені у розмірі 162,95 грн, а всього на суму 847,53 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно платіжного доручення № 7 від 05 березня 2020 року позивач сплатив судовий збір у сумі 4204,00 грн за дві вимоги, тобто, за кожне податкове повідомлення-рішення по 2102,00 грн (том 1 арк. спр. 4).

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд, за наслідком розгляду даної справи прийшов до висновку про необхідність скасування спірного податкового повідомлення - рішення № від 06 березня 2020 року в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 11502,25 грн, штрафу у розмірі 3071,73 грн, пені у розмірі 2311,17 грн, а всього на суму 16885,15 грн, що становить 50,9 відсотки від загального розміру визначеного цим рішенням зобов`язання.

Оскільки позов підлягає задоволенню в частині, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Селянського фермерського господарства «Альянс» судовий збір у сумі 1069,92 грн (50,9 відсотків від 2102,00 грн) за оскарження цього рішення.

Податкове повідомлення-рішення № від 06 березня 2020 року суд вважає за необхідне скасувати на суму 847,53 грн, що становить 55,7 відсотки від загальної суми грошового зобов`язання, визначеного у вказаному рішенні, а тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області на користь Селянського фермерського господарства «Альянс» необхідно стягнути судовий збір у сумі 1069,92 грн.

Всього на користь Селянського фермерського господарства «Альянс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області підлягає стягненню витрати зі сплати судового збору у сумі 2240,73 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 132, 139, 205, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги адвоката Чернобая Сергія Сергійовича в інтересах Селянського фермерського господарства «Альянс» до Головного управління ДПС у Луганській області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області № від 06 березня 2020 року в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 11502,25 грн, штрафу у розмірі 3071,73 грн, пені у розмірі 2311,17 грн, а всього на суму 16885,15 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області № від 06 березня 2020 року в частині нарахування суми основного зобов`язання у розмірі 282,47 грн, штрафу у розмірі 402,11 грн, пені у розмірі 162,95 грн.

Стягнути на користь Селянського фермерського господарства «Альянс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Луганській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2240,73 грн (дві тисячі двісті сорок гривень 73 коп.).

В іншій частині позовних вимог адвоката Чернобая Сергія Сергійовича в інтересах Селянського фермерського господарства «Альянс» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з частиною третьою статті 243 КАС України повне рішення суду складено 30 липня 2020 року.

Суддя Т.В. Смішлива