Справа № 580/2482/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року справа № 580/2482/20
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського міського центру зайнятості про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

07.07.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Черкаського міського центру зайнятості (18015, м.Черкаси, вул. Гоголя, буд.330; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 05.06.2020 №08-11/741 щодо виплати їй допомоги з безробіття з 01.05.2020, а не з 06.04.2020;

зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити допомогу з безробіття з дати надання статусу безробітного та призначення допомоги за квітень 2020 року за реквізитами: АТ КБ ПриватБанк, МФО 305299, , рахунок НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , одержувач ОСОБА_1 .

Позов мотивовано тим, що відповідач безпідставно відтермінував на 1 місяць виплату позивачу допомоги з безробіття з підстав отримання нею одноразової грошової допомоги під час звільнення зі служби. Вказує, що така допомога не є компенсацією втраченого заробітку, що є підставою для відтермінування допомоги з безробіття, а є додатковою винагородою у разі звільнення військовослужбовця зі служби. Оскільки законні підстави для відтермінування вищевказаних виплат відсутні, просила задовольнити позов.

Ухвалою суду від 10.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу сторони отримали 15.07.2020.

24.07.2020 відповідач подав відзив на позов, в якому просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Вказував, що у разі отримання особою вихідної допомоги або інших витрат при звільненні виплата вихідної допомоги відтерміновується не більше, ніж на 1 місяць. Відкладення такої виплати розпочинається з дня, наступного за звільненням. Оскільки позивач звільнена зі служби 30.03.2020, відтермінування виплати їй допомоги відбулось на 1 місяць до 30.04.2020. З 01.05.2020 виплату допомоги розпочато. Зазначає, що відтермінування такої виплати не є санкцією стосовно безробітного, а лише відтерміновує початок виплати допомоги у зв`язку із отримання коштів застрахованою особою з останнього місця роботи.

Оскільки обґрунтованих клопотань від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що відповідно до наказу командира 43 ОАБр №14-РС від 27.03.2020 позивача звільнено з військової служби за станом здоров`я. Наказом командира Військової частини НОМЕР_3 від 30.03.2020 №76 виключено зі списків особового складу та знято з усіх видів забезпечення. Ним також передбачено виплатити позивачу:

щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 110% посадового окладу;

щомісячну надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу;

грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік;

грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2020 рік;

одноразову грошову допомогу при звільненні у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за 3 календарних роки;

грошову компенсацію за невикористані дні додаткової відпустки за 2019-2020 роки.

Згідно з даними персоніфікованого обліку стосовно позивача у березні 2020 року Військовою частиною НОМЕР_3 їй виплачено 32846,85грн.

06.04.2020 позивач подала відповідачу заяви про надання їй статусу безробітного та про призначення допомоги з безробіття. Наказом відповідача від 06.04.2020 їй надано цей статус та відтерміновано виплату допомоги з безробіття до з 06.04.2020 до 30.04.2020.

На звернення позивача від 26.05.2020 відповідач листом від 05.06.2020 №08-11/741 повідомив, що у зв`язку із отриманням позивачем одноразової грошової допомоги при звільненні виплату допомоги їй відтерміновано до 30.04.2020. Тому у квітні 2020 року виплата такої допомоги не здійснювалась.

Не погоджуючись із ним позивач звернулась в суд з вищевказаним позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.1 Закону України від 05.07.2012 №5067-VI "Про зайнятість населення" (далі Закон №5067-VI) безробітний особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України від 02.03.2000 №1533-ІІІ Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття (далі Закон №1533-ІІІ) право на допомогу по безробіттю залежно від страхового стажу мають застраховані особи, визнані в установленому порядку безробітними, страховий стаж яких протягом 12 місяців, що передували реєстрації особи як безробітної, становить не менше ніж шість місяців за даними Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 3 вказаної норми визначено, що допомога по безробіттю виплачується з 8 дня після реєстрації застрахованої особи в установленому порядку в державній службі зайнятості.

Водночас згідно з п.1 Розділу 4 Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, затвердженого Наказом Міністерства соціальної політики України 15.06.2015 №613 (у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №613), виплата допомоги по безробіттю відкладається на строк, що дорівнює періоду, протягом якого застрахованій особі відповідно до законів надаються вихідна допомога або інші виплати при звільненні з підприємств, установ та організацій або закінченні строку повноважень за виборною посадою, що забезпечують часткову або тимчасову компенсацію втраченого заробітку.

На підставі абз.2 п.1 Розділу 4 Порядку №613 особам, які звільнені з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36, пунктах 1, 2 та 6 статті 40 та пункті 5 статті 41 Кодексу законів про працю України, внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, колективного чи трудового договору (частина третя статті 38 і стаття 39 Кодексу законів про працю України) виплата допомоги по безробіттю відкладається не більше ніж на один місяць. Відкладення виплати допомоги по безробіттю починається з наступного дня після дня звільнення особи.
З наказу від 30.03.2020 №76 суд встановив, що позивач звільнена зі служби на підставі підп.б п.2 ч.5 ст.26 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ Про військовий обов`язок і військову службу, який передбачає, що контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, під час дії особливого періоду звільняються з військової служби за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час, за винятком випадків, визначених положеннями про проходження громадянами України військової служби.

Вказаній підставі звільнення (за станом здоров`я) нормами Кодексу законів про працю України кореспондується норма п.2 ч.1 ст.40 цього Кодексу, відповідно до якої трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках виявленої невідповідності працівника займаній посаді або виконуваній роботі внаслідок недостатньої кваліфікації або стану здоров`я, які перешкоджають продовженню даної роботи.

Отже, у разі звільнення особи за станом здоров`я абзацом 2 п.1 Розділу 4 Порядку №613 передбачено відкладення виплати допомоги з безробіття строком до одного місяця. При цьому вказаний строк відраховується з наступного дня після звільнення особи.

Отже, рішення відповідача про відтермінування позивачу виплату допомоги з безробіття до 30.04.2020 відповідає вимогам чинних нормативно-правових актів.

Доводи позивача, що одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби не є компенсацією втраченого заробітку, а є додатковою винагородою у разі звільнення військовослужбовця зі служби, суд не врахував, оскільки норми п.1 Розділу 4 Порядку №613 пов`язують обов`язок центру зайнятості відтермінувати виплату допомоги з безробіття у разі отримання особою виплат при звільненні, а не зі змістом їх правової природи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів, що у спірних правовідносинах діяв у порядку та спосіб, визначених законом. З огляду на це спірне рішення є законним і не підлягає скасуванню, а позовні вимоги не є обґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і не надав доказів понесених судових витрат, зважаючи на результат вирішеного спору відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 134-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправним і скасування рішення Черкаського міського центру зайнятості () щодо виплати їй допомоги з безробіття з 01.05.2020 та зобов`язання нарахувати та виплатити допомогу з безробіття з дати надання статусу безробітного та призначення допомоги за квітень 2020 року.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 03.08.2020.