Справа № 320/4302/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року № 320/4302/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., при секретарі судового засідання Ставничому Н.В., за участю: представника позивача - Скрипки І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради та просить суд:

- визнати протиправною відмову Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області, викладеної у листі від 17.01.2020 № 17/22.01-18, у видачі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки площею 0,100 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :12:021:0061;

- зобов`язати Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :12:021:0061.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.05.2020 відкрито спрощене позовне провадження в даній адміністративній справі.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, ним у 2019 році була придбана земельна ділянка площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1, цільове призначення вказаної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Зазначив, що з метою отримання будівельного паспорту на забудову зазначеної земельної ділянки, звернувся до відповідача із відповідною заявою та пакетом документів. Однак, відповідачем було відмовлено у видачі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки з підстав невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам в правилам.

На думку позивача, така відмова відповідача є протиправною та суперечить нормам чинного законодавства на реалізацію його права, як власника вказаної земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив адміністративний позов задовольнити.

Відповідач про час, дату та місце проведення судового засідання належним чином повідомлений, явку свого уповноваженого представника до суду не забезпечив, про причину неявки суд не повідомив.

Крім того, відповідач у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Відтак суд, керуючись ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Крім того, згідно з п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України у разі неявки без поважних причин або без повідомлення причин неявки в судове засідання учасника справи, який був належним чином повідомлений про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи.

Відтак суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з договору купівлі-продажу земельної ділянки №1416 від 20.07.2019, позивачем була придбана у власність земельна ділянка площею 0,1000 га, кадастровий номер :12:021:0061, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 область.

Цільове призначення вказаної земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), дане вбачається із вищезазначеного договору №1416 від 20.07.2019, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності та із витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (копії даних документів наявні в матеріалах справи).

В подальшому, 02.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою та про надання йому будівельного паспорта на забудову земельної ділянки та відповідним пакетом документів.

Листом відповідача від 17.01.2020 №17/22.01-18 ОСОБА_1 , відмовлено у видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (кадастровий номер :12:021:0061) по АДРЕСА_1 у зв`язку з невідповідністю намірів забудови земельної ділянки вимогам чинної містобудівної документації на місцевому рівні, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Позивач не погоджуючись із вказаною відмовою відповідача, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VI (далі - Закон №3038-VI) забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (далі - будівельний паспорт).

Будівельний паспорт визначає комплекс містобудівних та архітектурних вимог до розміщення і будівництва індивідуального (садибного) житлового будинку, садового, дачною будинку не вище двох поверхів (без урахування мансардного поверху) з площею до 300 квадратних метрів, господарських будівель і споруд, гаражів, елементів благоустрою та озеленення земельної ділянки.

Будівельний паспорт складається з текстових та графічних матеріалів.

За наявності плану зонування території розроблення будівельного паспорта здійснюється на його підставі.

Проектування на підставі будівельного паспорта здійснюється без отримання містобудівних умов та обмежень. Для об`єктів, зазначених у частині першій цієї статті, розроблення проекту будівництва здійснюється виключно за бажанням замовника (ч. 2 ст.27 Закону №3038-VI).

Надання будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження відповідної заяви та пакета документів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (ч. 3 ст.27 Закону №3038-VI).

Порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування (ч. 4 ст.27 Закону №3038-VI).

Згідно п. 2.1 Порядку видачі будівельного паспорта забудови земельної ділянки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 103 від 05.07.2011 (далі - Порядок), видача будівельного паспорта здійснюється уповноваженим органом містобудування та архітектури безпосередньо, через центри надання адміністративних послуг та/або через Єдиний державний портал адміністративних послуг. Будівельний паспорт надається уповноваженим органом містобудування та архітектури на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня надходження пакета документів, до якого входять: заява на видачу будівельного паспорта зі згодою замовника на обробку персональних даних за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; засвідчена в установленому порядку копія документа, що засвідчує право власності або користування земельною ділянкою, або договір суперфіцію; ескізні наміри забудови (місце розташування будівель та споруд на земельній ділянці, відстані до меж сусідніх земельних ділянок та розташованих на них об`єктів, інженерних мереж і споруд, фасади та плани поверхів об`єктів із зазначенням габаритних розмірів, перелік систем інженерного забезпечення, у тому числі автономного, що плануються до застосування, тощо), проект будівництва (за наявності); засвідчена в установленому порядку згода співвласників земельної ділянки (житлового будинку) на забудову.

Пунктом 2.4 Порядку передбачено, що пакет документів для видачі будівельного паспорта або внесення змін до нього повертається уповноваженим органом містобудування та архітектури замовнику, зокрема, з підстав невідповідності намірів забудови земельної ділянки вимогам містобудівної документації на місцевому рівні, детальним планам територій, планувальним рішенням проектів садівницьких та дачних товариств, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Судом встановлено, що рішенням сесії Васильківської міської ради від 17.06.2016 №02-11-VII затверджено містобудівну документацію, а саме Генеральний план м. Василькова та План зонування території (зонінг), згідно якого земельна ділянка по АДРЕСА_1 відноситься до зони мішаної багатоквартирної середньо- та багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови.

Однак, як вбачається із договору купівлі-продажу №1416 від 20.07.2019, укладеному між ОСОБА_2 та позивачем, позивач став власником земельної ділянки 0,100 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки :12:021:0061, яка розташована за адресою: м. Васильків, Київська область, і яка була сформована ще в 2014 році (п. 1.3 договору №1416), її цільовим призначенням було і є «для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» (п. 1.2 договору №1416) та земельна ділянка відчужувалася без зміни її цільового призначення (п. 1.5 договору №1416).

Тобто, до часу затвердження Генерального плану м. Васильків рішенням сесії Васильківської міської ради від 17.06.2016 №02-11-VII, тому відмова у видачі позивачу будівельного паспорта з підстав віднесення земельної ділянки до зони мішаної багатоквартирної середньо- та багатоповерхової житлової забудови та громадської забудови, перешкоджає реалізації його права власності на використання належної йому земельної ділянки за її цільовим призначенням. Отже, така відмова відповідач є протиправною.

Так, ч. 5 ст. 25 Закону №3038-VI, що встановлення режиму забудови територій, визначених для містобудівних потреб, не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, зміни адміністративно-територіальних меж до моменту вилучення (викупу) земельних ділянок.

Частиною 2 ст. 24 Закону №3038-VI передбачено, що зміна функціонального призначення територій не тягне за собою припинення права власності або права користування земельними ділянками, які були передані (надані) у власність чи користування до встановлення нового функціонального призначення територій.

Забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У зв`язку з відмовою відповідачем видати будівельний паспорт позивачу, порушено право останнього на забудову земельної ділянки в межах її цільового призначення.

Крім того, ч. 3 ст.18 Закону №3038-VI також передбачено, що зонування території здійснюється з дотриманням, зокрема, вимог урахування попередніх рішень щодо планування і забудови території.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст. 1 Закону №3038-VI визначено, що генеральний план населеного пункту - містобудівна документація, що визначає принципові вирішення розвитку, планування, забудови та іншого використання території населеного пункту; містобудівна документація - затверджені текстові та графічні матеріали з питань регулювання планування, забудови та іншого використання територій; план зонування території (зонінг) - містобудівна документація, що визначає умови та обмеження використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон.

Частинами 1 та 9 ст.17 Закону України № 3038-VI встановлено, що генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. Зміни до генерального плану населеного пункту можуть вноситися не частіше, ніж один раз на п`ять років. Такі зміни вносяться органом місцевого самоврядування, який затверджував генеральний план населеного пункту.

Відповідно до ч. 4 ст. 373 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Згідно з п. 1.2 договору купівлі-продажу №1416 від 20.07.2019 року, відомостей з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер витягу: 174557861 від сформованого від 20.07.2019) та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (номер витягу: НВ-019 сформованого від 15.08.2019) цільове призначення земельної ділянки зазначене - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Отже, позивач маючи намір здійснити забудову належної йому на праві власності земельної ділянки, про що подав відповідну заяву та документи на отримання будівельного паспорта.

В силу ч.ч. 1-3 ст. 375 Цивільного кодексу України власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, створювати закриті водойми, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам. Власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно. Право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків згідно з частиною другою статті 152 Земельного кодексу України.

Суд зазначає, що Генеральний план м. Василькова та План зонування території (зонінг), затверджений рішенням сесії Васильківської міської ради від 17.06.2016 №02-11-VIІ не спростовує суті права позивача на належну реалізацію ним правомочності особисто здійснити забудову на своїй земельній ділянці, на власний розсуд, яка за своїм цільовим призначенням відноситься саме до земель для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що в межах спірних правовідносин, позивач реалізовує своє право на земельну ділянку саме в межах її цільового призначення та у спосіб, що встановлений законодавством.

Відповідно до Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 1 Протоколу 1) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, й за змістом ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини: основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24.06.2003 самі по собі допущені органами влади порушення при передачі майна у власність особи не можуть бути безумовною підставою для повернення Цього майна державі, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого набувача майна.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону №475/97-ВР від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 18.09.2013 у справі за №6-92цс1 особу може бути позбавлено її власності лише в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права, а при вирішенні питання про можливість позбавлення особи власності мусить бути дотримано справедливої рівноваги мій інтересами суспільства та правами власника.

Таким чином, право володіти, користуватися і розпоряджатись своєю власністю закріплено та захищено Конституцією України та національним і міжнародним законодавством.

Отже позивач, як власник земельної ділянки, за умови використання ним цієї земельної ділянки в межах її цільового призначення (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) не може бути обмежений у праві володіти, користуватися та розпоряджатися цією земельною ділянкою, в тому числі у праві на її забудову, через встановлення органом місцевого самоврядування нового (іншого) функціонального призначення території, на якій ця земельна ділянка розташована. Тому дії відповідача щодо відмови у видачі будівельного паспорту є протиправними.

З метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :12:021:0061.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 840,80 грн. підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області, викладеної у листі від 17.01.2020 № 17/22.01-18, у видачі будівельного паспорту на забудову земельної ділянки площею 0,100 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташованої на території АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :12:021:0061.

3. Зобов`язати Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області видати будівельний паспорт на забудову земельної ділянки площею 0,1000 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану на території АДРЕСА_1, кадастровий номер земельної ділянки :12:021:0061.

4. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Управління містобудування, архітектури та контролю за розвитком інфраструктури Васильківської міської ради Київської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 29 липня 2020 р.