Справа № 160/6308/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-07-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2020 року Справа № 160/6308/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіРищенка А.Ю.,
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
10.06.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
Ухвалою суду від 12.06.2020 року відкрито провадження у справі, та призначений розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Протокольною ухвалою суду, оголошеною у судовому засіданні 13.07.2020 року із занесенням до протокол судового засідання, закрито підготовче провадження в адміністративній справі № 160/6308/20 та розпочато розгляд справи по суті за відсутності сторін.
У судове засідання 13.07.2020 року сторони не прибули, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, представником позивача подано до суду клопотання про здійснення розгляду справи в письмовому провадженні.
За викладених обставин, враховуючи, що в судове засідання прибули не всі особи, що беруть участь у розгляді справи, суд не вбачає підстав для відкладання розгляду справи, та вважає за можливе вирішити справу за наявними у ній доказами у письмовому провадженні за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, відповідно до частин 3 статті 194 та частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
За наслідками проведення такої перевірки складено акт № 1210/04-36-05-04/01880993 від 14.01.2020 року, у відповідності до висновків якого встановлено порушення п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.п.271.1.1 п.271.1 ст.271, ст..285, ст.286, ст.287, ст.288, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, внаслідок чого занижено оренду плату за земельні ділянки за період з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року на суму 568284,81 грн.
На підставі акта перевірки № 1210/04-36-05-04/01880993 від 14.01.2020 року Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято податкове повідомлення-рішення форми Р № 004610504 від 19.02.2020 р., яким ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" збільшено суму грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 710356,01 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями 568284,81 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 142071,20 грн.).
Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд зазначає таке.
Підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.
Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом (п.п. 271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.
Центральні органи виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері земельних відносин та у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, у сфері будівництва щомісяця, але не пізніше 10 числа наступного місяця, а також за запитом відповідного контролюючого органу за місцезнаходженням земельної ділянки подають інформацію, необхідну для обчислення і справляння плати за землю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За приписами пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Відповідно до пункту 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.
Розмір та умови внесення орендної плати відповідно до пункту 288.4 тієї самої статті встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.
Податковий кодекс України у пункті 288.5 статті 288 визначає тільки обмеження щодо максимального та мінімального розміру орендної плати за землю. За цим виключенням, питання щодо розміру орендної плати регулюються виключно договором оренди.
Інші елементи механізму справляння орендної плати за землю - податковий період, порядок обчислення орендної плати, строку сплати та порядок її зарахування до бюджетів відповідно до пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України встановлюються статтями 285-287 цього кодексу.
Для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства (п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України).
Згідно статті 20 Закону України Про оцінку земель, дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.
Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ст. 23 Закону України Про оцінку земель).
Окрім того статтею 21 Закону України Про оренду землі розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Статтею 1 Закону України Про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Так, з метою обчислення суми податку ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" було направлено до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області через Центр надання адміністративних послуг м.Дніпра запити щодо отримання витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.
Дані вказаних витягів використані ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" під час обрахування зобов`язання з орендної плати, враховуючи розмір орендної плати - 3 відсотки нормативної грошової оцінки, та відповідного декларування податкового зобов`язання з орендної плати, що підтверджено податковою декларацією з плати за землю за 2017 рік, поданої до контролюючого органу 16.02.2017 року.
При цьому, у вказаному акті перевірки відповідач посилається на дані витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованих на запит Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, від 12.06.2018 р. № 216/110618/03-07 та від 05.04.2019 р. № 1204-2385-нго.
Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 затверджено Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, який застосовується з 01.01.2017 року (далі Порядок).
Згідно примітки 1 та 2 додатку 1 Порядку для земельних ділянок, інформація про які не внесена до відомостей Державного земельного кадастру, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
У разі якщо у відомостях Державного земельного кадастру відсутній код Класифікації видів цільового призначення земель для земельної ділянки, коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф), застосовується із значенням 2,0.
Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Порядку передбачено, що за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (додаток 9).
З метою внесення даних до Державного земельного кадастру про нормативну грошову оцінку земель населених пунктів оформлюється електронний документ відповідно до вимог Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051.
До Державного земельного кадастру державними кадастровими реєстраторами вносяться відомості (зміни до них), зазначені у пунктах 21-25 цього Порядку, про об`єкти Державного земельного кадастру (пункт 66 Порядку ведення Державного земельного кадастру).
При цьому Порядком ведення Державного земельного кадастру або іншими нормативно-правовими документами не покладено на користувача земельної ділянки (в даному випадку орендаря ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг") обов`язку зі звернення до реєстратора щодо внесення даних до Державного земельного кадастру.
Отже, зважаючи на те, що станом на час виготовлення витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 110/060217/03-07 від 06.02.2017 року та № 109/060217/03-07 від 06.02.2017 року дані щодо класифікації видів цільового призначення земель (цільове призначення земельної ділянки) у відомостях Державного земельного кадастру були відсутні, такі витяги сформовані з зазначенням коефіцієнту, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (Кф) - 2,0.
Вказане підтверджує об`єктивну неможливість використання ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" оновлених витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 12.06.2018 р. № 216/110618/03-07 та від 05.04.2019 р. № 1204-2385-нго.
Окрім того, форма витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земель на час виникнення спірних правовідносин була визначена Додатком 9 до Порядку (пункт 1 розділу ІІІ) та не містить будь-яких приміток, у тому числі і стосовно того, грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017 р.
Відповідальність за правильність визначення показників (в тому числі і коефіцієнта функціонального використання Кф) при формуванні витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки та обчисленні нормативної грошової оцінки земельної ділянки на підставі цих показників, покладається на орган, що його формує (в даному випадку - Головне управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області). За таких обставин, користувач земельної ділянки лише використовує відомості про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, визначену у витягу на момент складання податкової звітності та не може нести відповідальність за правильність її обчислення.
Також суд зауважує, що статтею 4 Податкового кодексу України серед основних засад податкового законодавства України визначено презумпцію правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.
У зв`язку із цим презюмується, що дії та рішення платника податків вважаються економічно виправданими, а відомості, що містяться у податковій та бухгалтерській звітності платника - достовірними.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Так зокрема, принцип прийняття рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України що є одночасно і орієнтиром при реалізації повноважень владного суб`єкта, який вимагає від останнього діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним, з дотриманням встановленої законом процедури.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали, а якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
На підставі викладеного, враховуючи, що контролюючим органом до суду не надано пояснень на належного обґрунтування підстав здійснення донарахування ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" грошового зобов`язання по орендній платі з юридичних осіб у розмірі 710356,01 грн. (в т.ч. за податковими зобов`язаннями 568284,81 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 142071,20 грн.), отже, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність винесеного податкового повідомлення-рішення № 004610504 від 19.02.2020 р., спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, позовна заява ПрАТ "Товарно-сировинна фірма "Дніпрооблоптторг" підлягає задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до вимог частини 2 статті 193, частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення складено у повному обсязі в межах тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.
Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 139, 193, 242-244, 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 31 липня 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко