Справа № 205/1788/20
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2020-06-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

01.06.2020 Єдиний унікальний номер 205/1788/20
Єдиний унікальний номер 205/1788/20
Провадження № 2а/205/82/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенка Олександра Володимировича про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 березня 2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенка О.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2020 року позов залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 1, 2, 4 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких 17 березня 2020 року позивачем було подано виправлений позов, але недоліки в адміністративному позові було усунуто не в повному обсязі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2020 року позов повторно залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з додержанням вимог п.п. 1, 4 ч. 5 ст. 160, ч. 1 ст. 161 КАС України, з метою усунення яких позивачем 01 квітня 2020 року подано виправлений позов.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2020 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 року УПП у Дніпропетровській області було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення УПП у Дніпропетровській до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач у своєму позові посилався на те, що 29 лютого 2020 року постановою в справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. 5.18 ПДР України «Напрямок руху по смузі» (показує дозволений напрямок руху по смузі), у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. Вважає вказану постанову незаконною, оскільки він не порушував порядок повороту ліворуч та рухався прямо. Зазначає, що при зупинці автомобіля інспектором порушено, встановлений КУпАП порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивач у своєму позові просив визнати дії відповідача протиправними, скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення. У своїй заяві позивач просив справу розглянути за відсутності відповідача та без фіксації судового засідання.

Відповідача інспектор роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенант поліції Нартенка О.В. у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 29 лютого 2020 року інспектором роти № 1 батальйону № 3 УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Нартенком О.В. відносно ОСОБА_1 було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2175778, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 3).

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 29 лютого 2020 року о 09 годині 15 хвилин, в м. Дніпрі на Донецькому шосе, 95-А, керуючи транспортним засобом Suzuki Sx4, державний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Донецьке шосе та вул. Петрозоводської в крайній лівій смузі, чим порушив вимоги дорожнього знаку п. 5.18, п. 8.4.г ПДР (а.с. 3).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 3 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Абзацом 4 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких є фото чи відеозапис.

Відповідно до п. 8.7.3.е ПДР України світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Як вбачається з адміністративного позову, позивачем не заперечується факт перетину перехрестя на автомобілі у вказаному місці у вказаний час у лівій смузі руху. При цьому свої заперечення проти оскаржуваної постанови він обґрунтовує тим, що знак 5.18 із стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено ПДР, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою, тоді як позивач рухався прямо, а відтак дію знаку не порушив.

Знак 5.18 ПДР України є інформаційно-вказівним знаком та вказує "Напрямок руху по смузі", тобто показує дозволений напрямок руху.

Відповідно до п. 8.4.ґ ПДР України дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

З вищевказаного вбачається, що у разі встановлення знаку 5.18, який запроваджує певний режим руху по смузі, у даному випадку дозволяє рух лише «ліворуч», водій повинен неухильно дотримуватись правил дорожнього руху та здійснювати рух лише у вказаному напрямку.

Суд також зазначає, що у наданому представником УПП відеозапису зафіксовано факт порушення позивачем ПДР, а саме здійснено перетин перехрестя в крайній лівій смузі прямо, при тому, що знак 5.18 ПДР вказував дозволений рух у лівій смузі тільки ліворуч.

Що стосується посилань позивача про те, що справу було незаконно розглянуто на місці зупинки автомобіля суд зазначає, що згідно зі ст. 222 КУпАП до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ у сфері про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів.

Частиною 1 статті 276 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Таким чином, факт того, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на місці зупинки, а не у приміщенні УПП у Дніпропетровській області, не є порушенням прав позивача, а посилання позивача, що його було позбавлено можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП, не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 зазначено, що пояснення ним інспекторові надавалися, а право на оскарження постанови реалізовано шляхом звернення до суду із адміністративним позовом.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що доводи позивача не знайшли свого підтвердження, а тому у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити.

Позивачем при поданні адміністративного позову до суду не було сплачено судовий збір, разом з тим, 18 березня 2020 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 543/775/17 відступила від попереднього висновку Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року (провадження № 21-1410а16) відповідно до якого позивачі не сплачували судовий збір у вказаній категорії справ, вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення, за подання позовної заяви підлягає сплаті судовий збір, який складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція міститься і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі № 626/1675/17, а відповідно до положень частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України правові позиції Верховного Суду є обов`язковими для врахування судами.

За таких обставин, з урахуванням того, що позивачу у задоволенні позовних вимог було відмовлено, а при поданні позову до суду судовий збір ним сплачено не було, з ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області лейтенанта поліції Нартенка Олександра Володимировича (адреса місця роботи: 49000, м. Дніпро, пл. Троїцька, буд. 2А) про визнання дій протиправними, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя: