Справа № 200/6168/20-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 р. Справа№200/6168/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувшипри секретарі судового засідання Кабанової О.О. адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до Костянтинівсько-Дружківського об`єдананого управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до якого просив суд: рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 15 квітня 2020 року про відмову у призначенні позивачу дострокової пенсії відповідно до п. 3 частини 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнати незаконним та скасувати; зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії відповідно до п. 3 частини 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 06 квітня 2020 року, та призначити дострокову пенсію відповідно до п. 3 частини 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою від 06 липня 2020 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 03 серпня 2020 року.

30 липня 2020 року представник відповідача надав засобами поштовогозв`язку через канцелярію суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та відзиву на адміністративний позов суд дійшов висновку про їх достатність для вирішення адміністративного спору.

Суд дослідивши подані матеріали справи встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 .

06 квітня 2020 року позивачем була подана заява до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15 квітня 2020 року Костянтинівсько-Дружківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області було винесено рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яке мотивоване тим, що позивач не має права виходу на пенсію, у зв`язку із тим, що його дружина - ОСОБА_2 отримує пенсію по інвалідності довічно.

Позивач вважає, що той факт, що його дружина отримує пенсію по інвалідності не є підставою для відмови у призначені йому пенсії відповідно до п. 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вона отримує пенсію по інвалідності, а не дострокову пенсію за віком як матір, яка виховала дитину-інваліда.

Позивач, вважає рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15 квітня 2020 року щодо відмови в призначені йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним.

В обґрунтування доводів, викладених в адміністративному позові, позивач надав до суду: копію трудової книжки НОМЕР_3 ; копії свідоцтва про народження дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; копію довідки ЛКК №100/1 від 18.02.2020 року про встановлення діагнозу ОСОБА_3 ; копію довідки УСЗН № 01-22-542-11 від 24.02.2020 року про отримання позивачем державної соціальної допомоги; копію Довідки ЖЕК №6 від 19.03.2020 №76; копію виписки з акту огляду МСЕК; копію довідки МСЕК; копію заяви-згоди матері.

Відповідач проти задоволення позову заперечує з огляду на те, що відповідно до п. 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, після досягнення 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідності віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу.

Відповідно до абзацу 11 підпункту 5 пункту 2.1 розділу II Постанови Правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 року № 22-1 для призначення дострокової пенсії батькові особи з інвалідністю з дитинства подається заява матері про згоду щодо призначення пенсії батькові.

Відповідач, зазначає, що заявником надані документи для призначення дострокової пенсії за віком, як батькові особи з інвалідністю з дитинства, що виховав її до шестирічного віку.

Матір`ю дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 надана заява про згоду на призначення дострокової пенсії за віком батькові дитини з інвалідністю ОСОБА_1 .

Відповідач зазначає, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні як одержувач пенсії з інвалідністю 3 групи з 14.08.2014 року довічно, виходячи з вищевикладеного ОСОБА_1 не має право на призначення дострокової пенсії за віком із зниженням пенсійного віку.

Дослідивши текст оскаржуваного рішення відповідача від 15.04.2020 року, суд встановив, що відмова в призначенні пенсії вмотивована тим, що дружина відповідача вже отримує пенсію як інвалід 3 групи з 14.08.2014 року довічно, питання наявності інших умов призначення відповідного виду пенсії, таких як наявність необхідного стажу роботи, відповідачем в оскаржуваному рішенні не досліджувалось.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що суть спору полягає у встановленні наявності або відсутності у позивача права на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення ним 55 років та за наявності не менше 20 років страхового стажу, за умови, що його дружина, матір дитини з інвалідністю, вже є отримувачем пенсії по інвалідності довічно.

Згідно ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, обставини, викладені в адміністративному позові, визнаються відповідачем, та підтверджуються відповідними доказами, а тому не викликають у суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 1 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства, є підставою для звільнення від доказування.

З підстав викладеного суд зазначає наступне.

Згідно ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність. недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№ 1058-IV (далі - Закон України № 1058-IV),визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України № 1058-IV, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з ч. 1 ст. 9 Закону України № 1058-IV, відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 3 жовтня 2017 року № 2148-VIII, що набрав законної сили 11.10.2017 року, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" доповнено розділом XIV-1, в тому числі статтею 115.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 115 Закону України № 1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

За вибором матері або в разі її відсутності, якщо виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини з інвалідністю здійснювалося батьком, йому призначається дострокова пенсія за віком після досягнення 55 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.

Пенсії для осіб, визначених цією статтею, до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Дослідивши вищевикладені норми Закону в контексті спірних правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Дружина позивача, ОСОБА_2 , що є матір`ю особи з інвалідністю з дитинства отримує пенсію як особа з інвалідністю 3 групи з 14.08.2014 року, тобто пенсія їй була призначена на підставі власної інвалідності та не пов`язана з наявністю відповідного статусу у її дитини.

Право на призначення дострокової пенсії за віком виникло у неї з 11.10.2017 року.

Доказів, що ОСОБА_2 зверталась до відповідача за призначенням дострокової пенсії за віком в порядку ст. 115 Закону України № 1058-IV, відповідачем не надано.

При цьому суд звертає увагу відповідача, що пенсія за віком та пенсія по інвалідності, відповідно до положень ст.ст. 9, 26, 30 Закону України № 1058-IV, це різні види пенсії.

Враховуючи викладене, суд вбачає, що ОСОБА_2 своє право на призначення дострокової пенсії за віком, визначене ст. 115 Закону України № 1058-IV, не реалізувала, з огляду на що, за наявності її згоди, цим правом може скористатися позивач.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив, що ОСОБА_2 така згода у вигляді заяви, була надана, та в подальшому була передана відповідачу з відповідними переліком документів для призначення пенсії позивачу.

Поряд з цим, суд зазначає, що він не наділений повноваженнями обчислювати дійсний загальний та страховий стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання відповідача призначити дострокову пенсію за віком, оскільки питання наявності у позивача відповідного стажу роботи в оскаржуваному рішенні не досліджувалось та не є предметом судового спору.

Враховуючи викладене, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahalv. TheUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Таким чином, враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, приймаючи до уваги відзив на позовну заяву відповідача, докази наявні у матеріалах справи, а також з аналізу норм чинного законодавства, суд приходить висновку про ефективність обраного позивачем способу захисту та відновлення своїх прав.

У відповідності до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на те, що даний адміністративний позов позивачем було подано до суду виключно у зв`язку з діями відповідача, які судом визнано неправомірними, суд дійшов висновку щодо стягнення судових витрат з відповідача на користь Державного бюджету України в повному обсязі.

Керуючись Конституцією України, Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) до Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління пенсійного фонду України Донецької області від 15 квітня 2020 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії відповідно до п. 3 частини 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визнати протиправним та скасувати.

Зобов`язати Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (85113, Донецька область, м. Костянтинівка, вул. Ціолковського, 25, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце реєстрації, згідно паспортних даних: АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії відповідно до п. 3 частини 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 06 квітня 2020 року, з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 03 серпня 2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 03 серпня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко