Справа № 826/17472/18
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Оксененка О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому просила визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у невнесенні відомостей про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 до реєстру платників єдиного податку, визнати протиправними дії щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку за 2017 рік (реєстраційний № від 31.01.2018) та зобов`язати вчинити відповідні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає про хибність рішення відповідача про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з підстав невідповідності поданої заяви вимогам п. 298.3 ст. 298 ПК України, оскільки вичерпний перелік підстав для такої відмови міститься у пункту 299.6 статті 299 ПК України, який такої підстави не містить. Більш того, дата обрання спрощеної системи оподаткування визначається контролюючим органом не на підставі даних заяви платника податків, а в силу положень п. 299.4 ст. 299 ПК України та пп. 298.1.2 п. 298.1 ст. 298 ПК України протягом двох днів з моменту отримання електронної копії заяви. З наведених підстав, безпідставною також є і відмова у прийнятті податкової декларації за 2017 рік.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року адміністративний позов задоволено, при цьому, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено, що підстава, на яку він посилався відмовляючи у застосуванні до позивачки спрощеної системи оподаткування, є достатньою, а відтак наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Не погодившись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та постановити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач наполягає на тому, що заява позивачки містила недоліки, а саме, не було зазначено дату переходу на спрощену систему оподаткування, що в свою чергу унеможливило її задоволення.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем та з 03.06.2016 здійснює господарську діяльність на спрощеній системі оподаткування відповідно до поданої нею 03.06.2016 заяви.

31.01.2018 позивачкою було подано до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2017 рік (реєстраційний № від 31.01.2018).

Листом від 14.03.2018 № 3084/Х/26-57-13-02-20 відмовлено у прийнятті податкової декларації з тих підстав, що позивачка перебуває на загальній системі оподаткування.

22.03.2018 ОСОБА_1 звернулась до ДПІ у Святошинському районі у м. Києві з проханням привести реєстраційні дані платника податку у відповідність.

На вказане звернення нею отримано лист № 4780/Х/26-57-13-02-20 від 23.04.2018, яким повідомлено, що з 03.06.2016 по 13.04.2018 вона здійснювала господарську діяльність на загальній системі оподаткування, а також зазначено, що подана 03.06.2016 заява не відповідає вимогам п. 298.3 ст. 298 Податкового кодексу України, адже у заяві відсутні відомості щодо дати (періоду) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування.

23.05.2018 позивачка звернулась до Головного управління ДФС у м. Києві із заявою щодо приведення реєстраційних даних платника податків у відповідність, оскільки перебуває на спрощеній системі оподаткування та є платником єдиного податку II групи.

Листом № 29061/Х/26-15-13-02-15 від 19.06.2018 відповідач у вчинені таких дій відмовив з тих самих підстав

Не погоджуючись з такими діями та рішеннями контролюючого органу, позивачка звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів суду, що діяв правомірно, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Порядок обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, або відмови від спрощеної системи оподаткування визначений статтею 298 ПК України.

Згідно пп. 298.1.1 п. 298.1 ст. 298 ПК України для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до контролюючого органу заяву.

Заява подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один з таких способів:

1) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

2) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

3) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством;

4) державному реєстратору як додаток до реєстраційної картки, що подається для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця з урахуванням вимог пункту 291.5 статті 291 цього Кодексу. Електронна копія заяви, виготовлена шляхом сканування, передається державним реєстратором до контролюючого органу одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця згідно із Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців».

Відповідно до п. 299.6 ст. 299 ПК України, підставами для прийняття контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації суб`єкта господарювання як платника єдиного податку є виключно:

1) невідповідність такого суб`єкта вимогам, встановленим статтею 291 цього Кодексу;

2) наявність у суб`єкта господарювання, який утворюється у результаті реорганізації (крім перетворення) будь-якого платника податку, непогашених податкових зобов`язань чи податкового боргу, що виникли до такої реорганізації;

3) недотримання таким суб`єктом вимог, встановлених підпунктом 298.1.4 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу.

За встановленими обставинами справи, 03.06.2016 ОСОБА_1 подано заяву про застосування спрощеної системи оподаткування.

Відповідач в обґрунтування правомірності своїх дій посилається на ту обставину, що позивачкою не заповнено п. 5.1 цієї заяви, а саме, не вказано дату (періоду) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування, як того вимагає п. 298.3 ст. 298 ПК України.

На час виникнення спірних правовідносин був чинним Порядок подання заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 № 1675 (далі - Порядок).

Пунктом 3 Порядку передбачено, що для обрання або переходу на спрощену систему оподаткування суб`єкт господарювання подає до органу державної податкової служби заяву про застосування спрощеної системи оподаткування за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.12.2011 № 1675, у якій зазначаються такі відомості:

найменування суб`єкта господарювання, код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - підприємця, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків);

дані документа, що підтверджує державну реєстрацію юридичної особи або фізичної особи - підприємця відповідно до закону;

податкова адреса суб`єкта господарювання;

місце провадження господарської діяльності;

види господарської діяльності, обрані фізичною особою - підприємцем, згідно з КВЕД ДК 009:2005 va375202-05, у разі здійснення виробництва - також види товару (продукції), що нею виробляються;

ставки єдиного податку або зміна ставки, обрані суб`єктами господарювання;

кількість осіб, які одночасно перебувають з фізичною особою - підприємцем у трудових відносинах, та середньооблікова чисельність працівників у юридичної особи;

дата (період) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування.

Зазначення таких само відомостей передбачено і п. 298.3 ст. 298 ПК України.

Водночас, судом першої інстанції слушно зауважено, що заповнення п. 5.1 заяви про застосування спрощеної системи оподаткування здійснюється лише у випадку переведення платника податків на спрощену систему оподаткування. На користь такого висновку свідчить і тлумачення цього пункту, наведене безпосередньо в заяві.

Враховуючи викладене, відповідачем безпідставно розцінено подану заяву як заяву про переведення на спрощену систему оподаткування, в той час, як така була подана первинно саме для застосування такої системи.

Відповідно до пункту 299.4 статті 299 ПК України у випадках, передбачених підпунктом 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 цього Кодексу контролюючий орган, у разі відсутності визначених цим Кодексом підстав для відмови здійснює реєстрацію суб`єкта господарювання як платника єдиного податку з дати, визначеної відповідно до зазначеного підпункту, протягом двох робочих днів з дати отримання контролюючим органом заяви щодо обрання спрощеної системи оподаткування або отримання цим органом від державного реєстратора електронної копії заяви, виготовленої шляхом сканування, одночасно з відомостями з реєстраційної картки на проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця, якщо така заява додана до реєстраційної картки.

З урахуванням викладеного, доречними є твердження позивача, що дата обрання спрощеної системи оподаткування визначається контролюючим органом не на підставі даних заяви про обрання спрощеної системи оподаткування, а в силу положень пункту 299.4 статті 299 та підпункту 298.1.2 пункту 298.1 статті 298 ПК України.

Враховуючи, що незазначення дати (періоду) обрання або переходу на спрощену систему оподаткування було єдиною підставою для відмови у застосуванні спрощеної системи оподаткування, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про наявність ознак протиправної бездіяльності відповідача щодо невнесення відомостей про ФОП ОСОБА_1 до реєстру платників єдиного податку.

За приписами п. 49.3 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів:

а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою;

б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення;

в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Прийняття податкової декларації є обов`язком контролюючого органу. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа контролюючого органу, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають (п. 49.8 ст. 49 ПК України).

Пунктом 49.11 статті 49 ПК України, зокрема визначено, що у разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови: у разі отримання такої податкової декларації, надісланої поштою або засобами електронного зв`язку, - протягом п`яти робочих днів з дня її отримання.

Податкова декларація повинна містити такі обов`язкові реквізити: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); інформація про додатки, що додаються до податкової декларації та є її невід`ємною частиною; ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності) (пункт 48.3 статті 48 ПК України).

Відповідач, відмовляючи у прийнятті податкової декларації позивачки за 2017 рік, не зазначає про її невідповідність вимогам пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 ПК України, а лише посилається на те, що подана декларація сформована платником, який перебував на загальній системі оподаткування.

Оцінку аргументам відповідача, щодо обліку ФОП ОСОБА_1 на загальній системі оподаткування вже висловлено апеляційним судом вище, у зв`язку з чим вимоги про визнання протиправними дій ГУ ДФС у м. Києві щодо відмови у прийнятті податкової декларації платника єдиного податку за 2017 рік (реєстраційний № від 31.01.2018) та зобов`язання вчинити відповідні дії також підлягають задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя Л.В. Губська

Судді О.В. Епель

О.М. Оксененко