Справа № 300/1745/20
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2020-08-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"04" серпня 2020 р. справа № 300/1745/20
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
31.07.2020 представником відповідача на адресу суду подано клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, яке обгрунтовує пропущенням позивачем встановленого законом місячного строку звернення до суду. Зазначає, що станом на момент прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 03.04.2017 №63 позивач погодив проведення з відповідачем усіх необхідних розрахунків та, відповідно, не оскаржував своє звільнення та/або наказ про виключення зі списків особового складу військової частини і всіх видів забезпечення. Стверджує, що про порушення своїх прав позивач дізнався 03.04.2017 з цього наказу командира військової частини НОМЕР_1 , проте до суду звернувся 16.07.2020, тобто з пропущенням місячного строку звернення.
Розглянувши клопотання, вивчивши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.
Згідно статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).
Частиною 2 статті 233 Кодексу законів про працю України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Наведене узгоджується з рішенням Конституційного Суду України від 15.10.2013 за №8-рп/2013, в якому Конституційний Суд України дійшов висновку, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII.
Гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено у статті 1-2 вказаного Закону. Так, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з статтею 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч.2 ст.9 Закону). Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця (ч.3 ст.9 Закону). Абзацом 2 частини 3 цієї статті визначено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
Відповідно до підпункту 2.2.7 пункту 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України № 5 від 13.01.2004, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників входять до фонду додаткової заробітної плати.
Таким чином, індексація є складовою грошового забезпечення військовослужбовців.
Конституційний Суд України в рішенні від 15.10.2013 №9-рп/2013 у справі №1-18/2013 зазначив, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку індексації заробітної плати та компенсації працівникам частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, спрямовані на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги (пункт 2.2), працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження будь-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем. Це право працівника відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим конституційного принципу верховенства права та не порушує балансу прав і законних інтересів працівників і роботодавців (пункт 2.3).
Отже, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення.
Судом встановлено, що позивач просить нарахувати і виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період проходження ним військової служби з 01.01.2016 по 04.04.2017, яка, відповідно, є складовою частиною грошового забезпечення, входить до фонду оплати праці.
Таким чином, у суду відсутні достатні і обґрунтовані дані про недотримання позивачем строків звернення до адміністративного суду з позовом, оскільки згідно вищенаведених приписів законодавства, зокрема частини другої статті 233 КЗпП України, строки звернення позивача до суду з цим позовом не обмежені будь-яким строком.
При цьому суд зазначає, що відповідно до положень ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Згідно із вимогами частини 5 статті 5 КАС України, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», Європейська Конвенція «Про захист прав людини і основоположних свобод» і практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права.
Частиною 1 статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відтак, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є безпідставним, задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст.6, 122 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», ст.6 Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», суд, -
У Х В А Л И В:
відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.
Ухвала окремо від судового рішення не оскаржується.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Біньковська Н.В.