Справа № 520/3124/2020
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

29 липня 2020 р. № 520/3124/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, ) про визнання неправомірної відмови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати неправомірною, викладену у повідомленні №5613/ФОП/20-40-56-06-26 від 25.11.2019 року відмову Головного управління ДПС у Харківській області у прийнятті декларацій з єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за півріччя 2019 року, подану 05.07.2019, та за три квартали 2019 року подану 02.10.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ним до відповідача засобами телекомунікаційного зв`язку надавалась податкова звітність з єдиного податку фізичної особи-підприємця за півріччя 2019 та три квартали 2019 року. Листом Головного управління ДПС у Харківській області у формі повідомлення №2613/ФОП/20-40-56-06-26 від 25.11.2019 року ФО-П ОСОБА_1 відмовлено у прийнятті податкових декларацій за 2 та 3 квартал 2019 року з посиланням на п.48.3 статті 48 Податкового кодексу України. Вказану відмову позивач вважає незаконною, оскільки, податковий орган письмово не повідомив у встановленому порядку та строк про відмову в прийнятті зазначених декларацій із зазначенням причин такої відмови, чим порушив його право на усунення недоліків податкової звітності та подання її в строк визначений законодавством.

Ухвалою суду від 11.03.2020 відкрито загальне позовне провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.

Відповідач - Головне управління ДПС у Харківській області, надав письмовий відзив, в якому заперечував проти позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем надано до контролюючого органу податкову звітність з порушенням вимог п.48.2 ст.48 та п.296.4 ст.296 ПКУ, а саме з помилковим зазначенням реквізитів податкової декларації - найменування органу державної податкової служби, до якого подається звітність. У зв`язку з виявленням неправильним заповненням позивачем обов`язкових реквізитів податкової декларації, відповідачем сформовано та направлено на адресу платника податку письмову відмову у прийнятті податкової декларації ФО-П ОСОБА_1 Таким чином, відповідач діяв в порядку, межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, тому просить у задоволенні позову відмовити.

У відповідь на відзив позивач зазначив про відсутність повноважень І.Зеленохатова (особа, яка підписала відзив на позовну заяву) на представництво інтересів Головного управління ДПС у Харківській області, та просив вважати відзив неподаним.

Враховуючи, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб. фізичних осіб-підприємців та громадських організацій у представника Головного управління ДПС у Харківській області Іллі Зеленохатова відсутнє право підпису процесуальних документів, суд повертає відзив представнику відповідача.

Суд звертає увагу, що постановою Кабінету міністрів України №211 від 11 березня 2020 року "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено на усій території України карантин з 12 березня 2020 року.

Пунктом 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від Закону №540-ІХ від 30.03.2020) визначено, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, зокрема, щодо розгляду адміністративної справи, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвалою суду від 06.07.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач прибув у судове засідання, склав на адресу суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Шапошник С.А. (наказ №2179 від 09.07.2020, витяг з ЄДРФОЮОГО), не заперечував проти розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доводи представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, встановив наступне.

З матеріалів адміністративної справи встановлено, що позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , зареєстрована як суб`єкт господарювання департаментом реєстрації Харківської міської ради 30.10.2009 року за №0114704.

Перебуває на обліку як платник єдиного внеску 3 групи в Головному управлінні ДПС у Харківській області , Київське управління, Київська ДПІ (Московський район м.Харкова).

Як вказано у позовній заяві, 05.07.2019 року позивач засобами телекомунікаційного зв`язку надіслав на адресу Головного управління ДПС у Харківській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за І півріччя 2019 року (реєстраційний номер 21706142, граничний термін подання - 09.08.2019 року), що підтверджується квитанцією №2 (а.с.9).

02.10.2019 року позивач засобами телекомунікаційного зв`язку надіслав на адресу Головного управління ДПС у Харківській області податкову декларацію платника єдиного податку фізичної особи-підприємця за три квартали 2019 року (реєстраційний номер 28255124, граничний термін подання - 11.11.2019 року), що підтверджується квитанцією №2 (а.с.11).

Листом №5613/ФОП/20-40-06-26 від 25.11.2019 Головне управління ДПС у Харківській області повідомило позивача про відмову у прийнятті поданої засобами телекомунікаційного зв`язку податкової декларації єдиного податку - фізичної особи-підприємця за 2 квартал та 3 квартал 2019 року, яку надано з порушенням пункту 48.3 статті 48 Кодексу, а саме, невірно вказано обов`язковий реквізит - найменування контролюючого органу, до якого подається звітність.

Не погоджуючись з такою відмовою податкового органу, позивач надав скаргу до Головного управління ДПС у Харківській області та Державної податкової служби України.

Рішенням Головного управління ДПС у Харківській області №1223/ФОП/20-40-56-06-25 від 23.01.2020 року та рішенням Державної податкової служби України №5207/6/99-00-04-05-03-06 від 11.02.2020 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а повідомлення Головного управління ДПС у Харківській області від 25.11.2019 №5613/ФОП/20-40-56-06-26 про відмову у прийнятті декларації єдиного податку залишено без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваним повідомленням про відмову у прийнятті податкових декларацій, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку. Митні декларації прирівнюються до податкових декларацій для цілей нарахування та/або сплати податкових зобов`язань. Додатки до податкової декларації є її невід`ємною частиною.

Абзацом 1 пункту 46.5 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що форма податкової декларації встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до пункту 48.1 статті 48 Податкового кодексу України, податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання. Форма податкової декларації повинна містити необхідні обов`язкові реквізити і відповідати нормам та змісту відповідних податку та збору.

За визначенням, наведеним у пункті 48.2 статті 48 Податкового кодексу України обов`язкові реквізити - це інформація, яку повинна містити форма податкової декларації та за відсутності якої документ втрачає визначений цим Кодексом статус із настанням передбачених законом юридичних наслідків.

Перелік обов`язкових реквізитів, які повинна містити податкова декларація, визначений у пункті 48.3 статті 48 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), якими є: тип документа (звітний, уточнюючий, звітний новий); звітний (податковий) період, за який подається податкова декларація; звітний (податковий) період, що уточнюється (для уточнюючого розрахунку); повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові) платника податків згідно з реєстраційними документами; код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер; реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); місцезнаходження (місце проживання) платника податків; найменування контролюючого органу, до якого подається звітність; дата подання звіту (або дата заповнення - залежно від форми); ініціали, прізвища та реєстраційні номери облікових карток або інші відомості, визначені в абзаці сьомому цього пункту, посадових осіб платника податків; підписи платника податку - фізичної особи та/або посадових осіб платника податку, визначених цим Кодексом, засвідчені печаткою платника податку (за наявності).

Пунктом 48.4 статті 48 Податкового кодексу України передбачено, що у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: відмітка про звітування за спеціальним режимом; код виду економічної діяльності (КВЕД); код органу місцевого самоврядування за КОАТУУ; індивідуальний податковий номер згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період.

Пунктом 49.3 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису підзвітних осіб у порядку, визначеному законодавством.

Згідно з положеннями пунктів 49.10, 49.11 статті 49 Податкового кодексу України відмова посадової особи контролюючого органу прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо) забороняється. У разі подання платником податків до контролюючого органу податкової декларації, заповненої з порушенням вимог пунктів 48.3 та 48.4 статті 48 цього Кодексу, такий контролюючий орган зобов`язаний надати такому платнику податків письмове повідомлення про відмову у прийнятті його податкової декларації із зазначенням причин такої відмови.

Пунктом 4.13 Методичних рекомендацій щодо приймання та комп`ютерної обробки податкової звітності платників податків в органах ДПС України, затверджених наказом ДПА України від 14.06.2012 № 516 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), визначено, що податкова звітність складається та надсилається до ЦОЕЗ в електронному вигляді з накладанням ЕЦП засобами телекомунікаційного зв`язку без додання роздрукованих оригіналів на паперових носіях відповідно до наказу ДПА України від 10.04.2008 №233 "Про подання електронної податкової звітності".

За визначеннями, наведеними у пункті 1 розділу І Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 №233 (чинної на час виникнення спірних правовідносин), квитанція про одержання податкового документа в електронному вигляді (далі - перша квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт і час одержання податкового документа в електронному вигляді; квитанція про приймання податкового документа в електронному вигляді (далі - друга квитанція) - це електронний документ, що формується програмним забезпеченням органів ДПС та засвідчує факт та час приймання (неприймання) податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС.

Після накладання ЕЦП платник податків здійснює шифрування податкового документа в електронному вигляді та направляє його до органів ДПС через телекомунікаційні канали зв`язку. Другий примірник податкового документа в електронному вигляді зберігається у платника податків.

Положеннями пунктів 7.1-7.7 розділу ІІІ Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 № 233, встановлено, що при поданні податкових документів в електронній формі телекомунікаційними каналами зв`язку платник податків та органи ДПС повинні додержуватися такого порядку: платник податків створює податковий документ в електронному вигляді відповідно до затвердженого формату (стандарту) за допомогою спеціалізованого програмного забезпечення.

Після підготовки платником податків податкового документа в електронному вигляді на нього накладаються ЕЦП посадових осіб платника податків у такому порядку: першим - ЕЦП головного бухгалтера (бухгалтера), другим - ЕЦП керівника, третім - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

За відсутності у платника податків посади бухгалтера електронні цифрові підписи посадових осіб платника податків накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП керівника, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків.

Платником податків фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності електронні цифрові підписи накладаються у такому порядку: першим - ЕЦП платника податків - фізичної особи, другим - ЕЦП, що є аналогом відбитка печатки платника податків (за наявності).

Після одержання від платника податків податкового документа в електронному вигляді органи ДПС проводять його розшифрування, перевірку ЕЦП, перевірку відповідності електронного документа затвердженому формату (стандарту); перша квитанція є підтвердженням платнику податків передачі його податкових документів в електронному вигляді до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку. Ця квитанція надсилається органами ДПС на електронну адресу платника податків, з якої було надіслано податкову звітність. Другий примірник першої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС. Якщо на електронну адресу платника податків не надійшла перша квитанція, то податковий документ вважається неодержаним; підтвердженням платнику податків прийняття його податкових документів до бази даних ДПС є друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, в якій визначаються реквізити прийнятого податкового документа в електронній формі, відповідність податкового документа в електронній формі затвердженому формату (стандарту) електронного документа, результати перевірки ЕЦП, інформація про платника податків, дата та час приймання, реєстраційний номер, податковий період, за який подається податкова звітність, та дані про відправника квитанції. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; якщо надіслані податкові документи сформовано з помилкою, то платнику податків надсилається друга квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття податкових документів в електронному вигляді із зазначенням причин. На цю квитанцію накладається ЕЦП органу ДПС, здійснюється її шифрування та надсилання платнику податків засобами телекомунікаційного зв`язку. Другий примірник другої квитанції в електронному вигляді зберігається в органі ДПС; датою та часом надання податкового документа в електронному вигляді до органів ДПС є дата та час, зафіксована у першій квитанції.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії Касаційного адміністративного суду від 20.02.2020 року по справі №806/2241/16 (адміністративне провадження №К/9901/39482/18).

Враховуючи, що в деклараціях з єдиного податку за півріччя 2019 року та три квартали 2019 року, подані позивачем, згідно квитанцій №2 надісланих в електронний кабінет Білик Н .В. даних щодо виявлених помилок чи інформації про неприймання податкового документа в електронному вигляді у базу даних органів ДПС, не містили, суд доходить висновку, що прийняте відповідачем рішення у формі листа "Про невизнання податкової звітності" не є рішенням, яке могло бути прийнято за наслідками відмови у прийнятті податкової звітності платником, яка подавалась в електронному вигляді. При цьому недоліки, які були вказані відповідачем у такому рішенні, могли бути визначені лише на стадії прийняття такої декларації, і їх перелік мав вказуватись в другій квитанції, чого відповідачем зроблено не було.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не виконаний свій обов`язок щодо надання належних доказів в підтвердження наявності підстав для визначення податкового зобов`язання, а отже не доведено суду правомірність оскаржуваного повідомлення про неприйняття податкової звітності.

За таких обставин, суд доходить висновку про правомірність заявлених позовних вимог та задоволення позовних вимог позивача.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання неправомірної відмови - задовольнити.

Визнати неправомірною, викладену у повідомленні №5613/ФОП/20-40-56-06-26 від 25.11.2019 року відмову Головного управління ДПС у Харківській області у прийнятті декларацій з єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за півріччя 2019 року, подану 05.07.2019, та за три квартали 2019 року подану 02.10.2019 року.

Стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м.Харків, вул.Пушкінська, буд.46, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко