Справа № 640/21617/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року м. Київ № 640/21617/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., за результатами відкритого судового засідання в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система - Київ"

до Головного управління ДПС у місті Києві

про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень

за участю позивача, відповідач не прибув, про причини неприбуття не повідомляв

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» (надалі - позивач), адреса: 02090, місто Київ, вулиця В. Сосюри, будинок 68, адреса для листування: 02059, місто Київ, вулиця Драгоманова, будинок 6а, квартира 47 до Головного управління ДПС у м. Києві (надалі - відповідач), адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, в якій позивач, з урахуванням позовної заяви в новій редакції, просить:

- податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2019 року № , податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2019 року № , податкове повідомлення - рішення від 14 серпня 2019 року № , податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року № , податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року № , виданих ГУ ДФС у місті Києві () правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби в місті Києві () товариству з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» визнати нечинними та скасувати.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків шляхом надання позовної заяви разом з її копією, в якій уточнено найменування відповідача та оригіналу документу про доплату судового збору. У свою чергу позивачем вищевказані недоліки позовної заяви були усунуті належним чином.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відкрито провадження в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 січня 2020 року заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволено, вирішено перейти до розгляду справи № 640/21617/19 в подальшому за правилами загального провадження та призначено підготовче засідання у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскільки платником податків самостійно виявлено помилку в поданій ним податковій звітності і подано до податкового органу уточнюючий розрахунок з виправленням помилок з урахуванням вимог статті 50 Податкового кодексу України, а тому у податкового органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, передбачених пунктом 120.2 статті 120 Податкового кодексу України, оскільки, з поданням уточнюючого розрахунку податкова звітність є виправленою і нівелює правові наслідки помилки, допущеної при її поданні.

Позивач вважає, що у нього відсутній на час проведення відповідачем перевірки уточнюючих декларацій з податку за землю податкового боргу за самостійно узгодженими податковими зобов`язаннями, що виключає застосування до товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» штрафу.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідачем було подано відзив, в якому останній зазначає, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штраф на підставі статті 120 Податкового кодексу України, зважаючи на те, що матеріали податкової звітності позивача, дані інтегрованої картки платника податків в повній мірі підтверджують факт порушення товариством з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ» встановленого законом строку сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, яке набуло статусу податкового боргу та було погашене шляхом подання уточнюючих розрахунків податкових зобов`язань в наступних звітних (податкових) періодах.

За таких обставин, контролюючий орган просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях, які неодноразово відкладались, представник позивача підтримав аргументи викладені в адміністративному позові та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача в свою чергу проти позову заперечував та посилався на ті докази та аргументи, які були викладені у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та проти чого не заперечували сторони, Головним управлінням ДФС у місті Києві було проведено ряд камеральних перевірок уточнюючих податкових декларацій товариства з обмеженою відповідальністю «Єдина торгова система - Київ», а саме:

1. Уточнюючої податкової декларації плати за землю від 13 червня 2019 року № за січень-травень 2019 року, за результатами якої було складено акт від 12 липня 2019 року № 145/26-15-12-09¬19/32959643.

Вказаною камеральною перевіркою встановлено, що ТОВ «Єдина торгова система - Київ» 13 червня 2019 року до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві була надана уточнююча податкова декларація з плати за землю № на 2019 рік, згідно якої збільшено податкове зобов`язання по земельному податку за періоди, по яких минув термін сплати, січень-травень 2019 року в розмірі 737 684,55 грн, що свідчить про порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючій податковій декларації при самостійно виявленому факті заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів не нараховано штраф у розмірі 3 % від суми заниження.

За результатами розгляду матеріалів вказаної перевірки ГУ ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 07 серпня 2019 року № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 36 884,25 грн.

2. Уточнюючої податкової декларації з плати за землю від 13 червня 2019 року № за січень-травень 2019 року, за результатами якої було складено акт від 12 липня 2019 року № 146/26-15-12-09¬19/32959643.

Вказаною камеральною перевіркою встановлено, що ТОВ «Єдина торгова система - Київ» 13 червня 2019 року до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві надана уточнююча податкова декларація з плати за землю № на 2019 рік, згідно якої збільшено податкове зобов`язання по земельному податку за періоди, по яких минув термін сплати, січень - травень 2019 року в розмірі 632 204,25 грн, що свідчать про порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючій податковій декларації при самостійно виявленому факті заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів не нараховано штраф у розмірі 3 % від суми заниження.

За результатами розгляду матеріалів вказаної перевірки ГУ ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 07 липня 2019 року № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 31610,20 грн.

3. Уточнюючої податкової декларації з плати за землю від 20 червня 2019 року № за січень-травень 2019 року, за результатами якої було складено акт від 12 липня 2019 року № 147/26-15-12-09-19/32959643.

Вказаною камеральною перевіркою встановлено, що ТОВ «Єдина торгова система - Київ» 20 червня 2019 року до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві була надана уточнююча податкова декларація з плати за землю № на 2019 рік, згідно якої збільшено податкове зобов`язання по земельному податку за періоди, по яких минув термін сплати, січень - травень 2019 року в розмірі 632 204,25 грн, що свідчить про порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючій податковій декларації при самостійно виявленому факті заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів не нараховано штраф у розмірі 3% від суми заниження.

За результатами розгляду матеріалів вказаної перевірки ГУ ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 31 610,20 грн.

4. Уточнюючої податкової декларації з плати за землю від 20 червня 2019 року № за 2017 рік, за результатами якої було складено акт від 19 липня 2019 року № 148/26-15-12-09-19/32959643.

Вказаною камеральною перевіркою встановлено, що ТОВ «Єдина торгова система - Київ» 20 червня 2019 року до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві була надана уточнююча податкова декларація з плати за землю № за 2017 рік, згідно якої збільшено податкове зобов`язання по земельному податку за періоди, по яких минув термін сплати, 2017 рік в розмірі 1 770 442,92 грн, що свідчить про порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючій податковій декларації при самостійно виявленому факті заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів не нараховано штраф у розмірі 3 % від суми заниження.

За результатами розгляду матеріалів вказаної перевірки ГУ ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 88 522,20 грн.

5. Уточнюючої податкової декларації з плати за землю від 20 червня 2019 року № за 2017 рік, за результатами якої було складено акт від 19 липня 2019 року № 149/26-15-12-09-19/32959643.

Вказаною камеральною перевіркою встановлено, що ТОВ «Єдина торгова система - Київ» 20 червня 2019 року до ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у місті Києві була надана уточнююча податкова декларація з плати за землю № за 2017 рік, згідно якої збільшено податкове зобов`язання по земельному податку за періоди, по яких минув термін сплати, 2017 рік в розмірі 253 152,72 грн, що свідчить про порушення вимог пункту 50.1 статті 50 Податкового кодексу України, в результаті чого в уточнюючій податковій декларації при самостійно виявленому факті заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів не нараховано штраф у розмірі 3 % від суми заниження.

За результатами розгляду матеріалів вказаної перевірки ГУ ДФС у місті Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 14 серпня 2019 року № , яким застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 12 657,60 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішеннями податкового органу позивач звернувся із письмовими запереченнями та скаргами, однак рішенням № 6242/6/99-00-08-05-05 від 21 жовтня 2019 року ДПС України скарги ТОВ «Єдина торгова система - Київ» залишено без задоволення, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення без змін.

При цьому позивач, заперечуючи проти вказаних рішень податкового органу зазначає, що оскільки Київська міська рада не розглядає і не приймає питання щодо відведення сформованих земельних ділянок ТОВ «Єдина торгова система - Київ» в оренду, право користування на земельні ділянки за кадастровими номерами :66:243:0012 та :243:0028 за адресою: вулиця В. Сосюри, будинок 68 у Дніпровському районі міста Києва позивачу у встановленому Законом порядку не набуто.

При цьому, товариство, помилково здійснювало нарахування та сплату земельного податку без жодних на те законних підстав.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що за наслідками звернення позивача у порядку статті 43 Податкового кодексу України, відповідачем було направлено до ГУ Державної казначейської служби України у місті Києві висновок № 1499-44 від 24 вересня 2019 року, відповідно до якого позивачу було повернуто помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань ТОВ «Єдина торгова система - Київ».

Не погоджуючись з вищевикладеною позицією та рішеннями податкового органу, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовано нормами Конституції України; Кодексу адміністративного судочинства України; Податкового кодексу України, у відповідних редакціях, що діяли на момент спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпунктів 16.1.3, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно до пункту 35.2 статті 35 Податкового кодексу України сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

За правилами пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 46.1 статті 46 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація, розрахунок - це документ, що подається платником податків контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 49.1 статті 49 Податкового кодексу України вбачається, що податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Суд звертає увагу, що порядок внесення змін до податкової звітності регулюється статтею 50 Податкового кодексу України.

Так, пунктом 50.1 статті 50 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинною на час подання уточнюючого розрахунку.

Платник податків, який самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє факт заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів, зобов`язаний, за винятком випадків, установлених пунктом 50.2 цієї статті: а) або надіслати уточнюючий розрахунок і сплатити суму недоплати та штраф у розмірі трьох відсотків від такої суми до подання такого уточнюючого розрахунку; б) або відобразити суму недоплати у складі декларації з цього податку, що подається за податковий період, наступний за періодом, у якому виявлено факт заниження податкового зобов`язання, збільшену на суму штрафу у розмірі п`яти відсотків від такої суми, з відповідним збільшенням загальної суми грошового зобов`язання з цього податку.

Отже законодавством передбачена можливість виправити помилки у вже поданій декларації платником податку.

Відповідно до п. 54.1 ст. 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Згідно до підпунктом 54.3.3. пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо: гідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 120.2 статті 120 Податкового кодексу України невиконання платником податків вимог, передбачених абзацами третім - п`ятим пункту 50.1 статті 50 цього Кодексу, щодо умов самостійного внесення змін до податкової звітності - тягне за собою накладення штрафу у розмірі 5 відсотків від суми самостійно нарахованого заниження податкового зобов`язання (недоплати).

З матеріалів справи вбачається, що позивач відповідно до податкових декларацій самостійно обчислював грошове зобов`язання з податку на землю та сплачував у встановлені чинним законодавством строки.

При цьому, як вже було зазначено вище та як вбачається з матеріалів справи, Київською міською радою по даний час не було розглянуто і не прийнято рішення щодо відведення сформованих земельних ділянок ТОВ «Єдина торгова система - Київ» в оренду, право користування на земельні ділянки за кадастровими номерами :66:243:0012 та :243:0028 за адресою: вулиця В. Сосюри, будинок 68 у Дніпровському районі міста Києва позивачу у встановленому Законом порядку не набуто.

Між тим, 06 липня 2018 року Міністерством фінансів України були видано наказ № 602 «Про затвердження узагальнюючих податкових консультацій з деяких питань оподаткування плати за землю», яким затверджено три узагальнюючі податкові консультації: щодо справляння плати за землю у разі оренди площі у багатоквартирному будинку; щодо сплати земельного податку власником нерухомого майна, що розташоване на земельній ділянці, права на яку у такої особи не оформлені; щодо справляння земельного податку з фізичних осіб - підприємців - платників єдиного податку.

Відповідно до додатку 2 вказаного наказу вбачається, що особу, яка володіє нерухомим майном, що розташоване на земельній ділянці, права на яку для такої особи не оформлені, не можна вважати платником земельного податку в розумінні статті 269 Податкового кодексу України до моменту виникнення відповідних прав такої особи на цю земельну ділянку відповідно до запису, сформованого у Державному земельному кадастрі у порядку визначеному законом. До такого моменту зазначена особа відповідно до вимог Податкового кодексу України не повинна сплачувати земельний податок.

На підставі, викладеного вище, позивачем 31 травня 2018 року було подано до податкового органу уточнюючі декларації з податку на землю за 2017, 2018, 2019 року, у зв`язку з тим, що останнім помилково, здійснювались нарахування та сплата земельного податку без жодних на те законних підстав.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що за наслідками звернення позивача у порядку статті 43 Податкового кодексу України, відповідачем було направлено до ГУ Державної казначейської служби України у місті Києві висновок № 1499-44 від 24 вересня 2019 року, відповідно до якого позивачу було повернуто помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань за сплату податку за землю ТОВ «Єдина торгова система - Київ» як сплачені помилково, що в свою чергу свідчить про відсутність будь-якого реального заниження податкових зобов`язань.

Згідно з пунктами 35.1, 35.2 статті 35 Податкового кодексу України сплата податків та зборів здійснюється в грошовій формі у національній валюті України, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи. Сплата податків та зборів здійснюється в готівковій або безготівковій формі, крім випадків, передбачених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Пунктом 87.1 статті 87 Податкового кодексу України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.

Виходячи з аналізу викладеного вище, суд приходить до висновку, що подання платником податків у встановленому порядку уточнюючого розрахунку до податкової декларації не є формою сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу, а тому у контролюючого органу відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, розмір яких залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки його сплати.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду України від 10 квітня 2020 року у справі № 817/667/18

Відповідно до приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на викладене вище в сукупності, суд зазначає, що позивач при поданні уточнюючих податкових декларацій реалізував своє право на усунення самостійно виявлених помилок і не здійснював при цьому фактичної сплати податкових зобов`язань, а тому притягнення його до відповідальності за погашення податкового зобов`язання з простроченням строку і фактичне ототожнення відповідачем подання уточнюючої декларації з погашенням грошового зобов`язання (боргу) не відповідає змісту та сутності Податкового кодексу України та покладає на платника додатковий тягар майнових зобов`язань за відсутності відповідного правового підґрунтя, що дає обґрунтовані підстави для висновку про протиправність прийнятих податковим органом оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Інші доводи та аргументи учасників не спростовують висновків суду.

Згідно з частини 1 статті 9, статті 72, частин 1, 2, 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 3 019,27 грн. Відтак, враховуючи, що позовні вимоги позивача були задоволені в повному обсязі, суд присуджує на користь позивача судові витрати у розмірі 3 019,27 грн, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система - Київ" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 серпня 2019 року № , від 07 серпня 2019 року № , від 14 серпня 2019 року № , від 14 серпня 2019 року № , від 14 серпня 2019 року № .

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Єдина торгова система - Київ" (адреса: 02090, місто Київ, вулиця В. Сосюри, будинок 68, ) судовий збір в розмірі 3019,27 грн (три тисячі дев`ятнадцять гривень 27 копійок) за рахунок бюджетних асигнувати Головного управління ДПС у місті Києві (адреса: 04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст виготовлено 03.08.2020.