Справа № 193/233/20
Суддя: Кащук Д. А.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/20/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

28 липня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кащук Д. А.

при секретарі судового засідання Ратушній В. В.

за участі:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка Дніпропетровської області в порядку адміністративного судочинства справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кунінець Дмитра Борисовича; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2110737 від 15.02.2020 року та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

20 березня 2020 року до суду звернувся позивач із вищевказаним позовом. В обґрунтування позову вказує, що 15 лютого 2020 року близько 09 год. він керуючи автомобілем Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по автошляху м. Кривий Ріг - Софіївка - Дніпропетровськ в напрямку до смт.Софіївка, біля села Вишневе Софіївського району Дніпропетровської області, на 42 км, був зупинений Кунінець Дмитром Борисовичем - інспектором лейтенантом поліції 1 батальйону 2 роти полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції нібито за порушення правил дорожнього руху.

Відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 2110737 від 15.02.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення в вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Відповідно до змісту постанови, він - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом 15.02.2020 року у 08:59:47, рухався по трасі Н-11, 42 км, не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку перед зміною напрямку руху, чим порушив п.п.9.2.а Правил дорожнього руху України - порушення попереджувальних сигналів при початку руху.

Правопорушення зафіксоване на відео реєстраторі, розгляд справи про адміністративне правопорушення зафіксоване на бодікамеру АЕ № 00101.

Вважає зазначену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення протиправною за наступних підстав:

Інспектором, лейтенантом поліції Кунінець Дмитром Борисовичем в порушення вимог ст.ст. 33, 280 КУпАП при розгляді справи та складанні постанови не з`ясовані всі обставини, що мають значення для вирішення справи, а також не встановлено чи було позивачем взагалі вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, чи винен він у його вчиненні, чи підлягає він адміністративній відповідальності.

Так ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Пунктом 9.2. «а» Правил дорожнього руху України зазначено, що водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою.

Зазначає, що на час зупинки інспектором лейтенантом поліції Кунінець Д.Б. , рухався по трасі не зупиняючись, напрямок руху не змінював тому правопорушення, яке йому ставиться не скоював, пункт 9.2 «а» Правил дорожнього руху не порушував.

Вважає, що в його діях відсутня об`єктивна сторона правопорушення передбачена ч.2 ст.122КУпАП та п.9.2 «а» Правил дорожнього руху України.

На шляху руху транспортного засобу знаходиться інформаційно- вказівний дорожній знак 5.54. встановлений біля автобусної зупинки с. Вишневе, який інформує про напрямок руху та відстань до міста Дніпропетровська 117 км, вказує направлення руху прямо. Будь які інші дорожні знаки на даній ділянці до місця його зупинки відсутні.

Зазначає, що наказовий знак 4.9 "Об`їзд перешкоди з правого або лівого боку" знаходиться в 100 м в праву сторону від дороги по якій він рухався, по направленню до АЗС «WOG». Тому дія даного знаку не розповсюджується до руху його транспортного засобу. На шляху руху його транспортного засобу будь які перешкоди для руху були відсутні, напрямок руху його не змінювався.

Вважає, що постанова серії ЕАК № 2110737 від 15.02.2020 р. про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню, оскільки винесена з порушеннями його прав та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, так як відсутня подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, п.9.2 «а» Правил дорожнього руху України, тому вважає що відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції Кунінець Дмитра Борисовича 1 батальйону 2 роти полка патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2110737 від 15 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП - закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 02 березня 2020 року провадження по справі було відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження .

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав та просить суд задовольнити позов.

Відповідач Кунінець Д. належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явився, однак до суду надав відзив на адміністративний позов, відповідно до якого вказує, що з вимогами адміністративного позову не погоджується.

Вказує, що згідно пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» зазначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично- дорожній мережі.

Відповідно до п. 9.2. (б) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Під час патрулювання 15 лютого 2019 приблизно о 09.00 год був помічений транспортний засіб Фольксваген, державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухаючись по Дніпропетровській трасі коли проїзжджав по трасі Н11 повернув праворуч і при цьому не подав сигнал світловим покажчиком повороту перед поворотом праворуч.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються постановою про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив ПДР останній був зупинений і він підійшов до автомобіля, представився згідно з п.3 ст. 18 ЗУ " Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Після того попросив пред`явити водійське посвідчення, реєстраційний документ на транспортний засіб. Зачитав позивачу його права зазначені у ч. 1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України, що зафіксовано на бодікамеру (№ ....1949) на 06.30 хв. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача.

Під час розгляду справи від позивача жодних клопотань не надходило. Після з`ясування усіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП, а саме: користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, за що передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, поліцейським було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2110737 від 15.02.2020 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 та КУпАП.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП. Отже, впевнений, що вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Вважає, що при винесенні оскаржуваної постанови, керувався Правилами дорожнього руху, КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне, а тому діяв в межах правового кола і не порушував норм процесуального права.

У відповідності до ст. 77 КАС України суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. В своєму позові позивач не заперечує факт того, що правила дорожнього руху він не порушував. В своєму позові позивач посилається лише на те, що справу розглянуто на місці вчинення правопорушення. Щодо того, що начеб-то на дорозі на трасі Н11 відсутні будь-які знаки, відповідач зазначає, що перед поворотом праворуч до смт. Софіївки знаходиться знак 5.52 ПДР на якому зображено, що рух до м. Дніпропетровська прямо, а рух до смт. Софіївка необхідно повернути праворуч. Також звертає увагу суду на те, що відповідно до витягу з гугл мапи, з якого видно, що для руху смт. Софіївка необхідно здійснювати поворот праворуч.

Стверджує, що доказів того, що факт правопорушення не мав місце з боку позивача, позивач суду не надав. Факт скоєння правопорушення підтверджується складеною у відповідності до вимог КУпАП Постановою про адміністративне правопорушення, відеозаписом з відеореєстратора, відео з бодікамери та самим позовом, в якому позивач не заперечує те, що він не ввімкнув покажчик повороту як начебто його не потрібно вмикати на думку позивача.

По суті, позивач спотворює дійсні обставини справи з метою ухилитися адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а тому його вимоги є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

А відповідно до ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Дослідивши письмові докази по справі, вислухавши доводи позивача, беречу до уваги відзив на позов, оглянувши відеозапис, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію учасників справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України.

15 лютого 2020 року поліцейським 1 батальйону 2 роти полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції винесено постанову серії ЕАК № 2110737 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, у зв`язку з порушенням п.9.2 «а» ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. в дохід держави (а.с.7).

Винесення оскаржуваної позивачем постанови мотивовано тим, що 15.02.2020 о 08:59 год. рухаючись по трасі Н -11 на 42 км водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно даного напрямку перед зміною напрямку руху, чим порушив п.9.2 «а» ПДР України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.213, ст.ст.222, 258 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, в порядку скороченого провадження, тобто без складання протоколу про адміністративне правопорушення з винесенням постанови по справі про адміністративне правопорушення за результатами її розгляду на місці вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення інспектором ПП Кунівець Д. Б. як уповноваженою посадовою особою органу поліції, що не суперечить ст.276 КУпАП, з попереднім роз`ясненням ОСОБА_1 як особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, його процесуальних прав, передбачених ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача в постанові про адміністративне правопорушення від 15.02.2020 року та оглянутим судом відеозаписом з боді-камери на диску DVD-R.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п.1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Згідно з підпунктом д) пункту 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.9.2. ПДР України, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку:

а) перед початком руху і зупинкою.

б) водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Таким чином Правилами дорожнього руху чітко вказано, що у разі зміни напрямку руху водій зобов`язаний вмикати світловий покажчик відповідно до зміни напрямку свого руху.

Щодо доводів позивача, щодо відсутності дорожнього знаку, який би зобов`язував його ввімкнути світловий покажчик повороту, слід вказати, наступне, що відповідач притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП за невиконання вимог п. 9.2 Правил дорожнього руху, але не за не виконання вимог дорожнього знаку.

Крім того, слід зазначити, що дорожній знак який встановлений на автошляху Н11 на 42 км поблизу місця вчинення адміністративного правопорушення, згідно розділу 33.4 ПДР України знак 4.9 ПДР України має наказовий характер, а саме «Об`їзд перешкоди з правого або лівого боку» застосовується, щоб зазначити, що об`їзд острівців безпеки і різноманітних перешкод, що знаходяться на проїзній частині, дозволяється з правого або лівого боку.

З викладеного слідує, що даний знак встановлюється при наявності перешкод на шляху руху транспортних засобів, який наказує здійснити об`їзд з правого або лівого боку. Тому доводи позивача щодо прямого напряму його руху є недоведеними, необґрунтованими та судом оцінюються критично.

На даній ділянці автошляху вбачається, що мається роз`їзд доріг у праву сторону (у сторону населеного пункту смт. Софіївка) та у ліву сторону, а посередині знаходиться земельна ділянка яка не має твердого покриття, яку можна було б кваліфікувати її як дорогу.

Згідно ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху. Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

В силу п. 9 ч.1 ст. 31 та ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором ПП Кунінець Д. Б. зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис як доказ досліджувався під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому суд визнає його як належний та допустимий доказ.

Крім того, у відповідності до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в оскаржуваній постанові зазначено про наявність відеозапису як доказу вчинення позивачем правопорушення.

Оглядом відеозапису з місця вчинення правопорушення на диску DVD-R з відереєстратора поліцейського автомобіля зафіксовано рух транспортного засобу Volkswagen Transporter, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснює поворот вправо без увімкнення сигналу світлового покажчику . На відеозаписі зафіксовано дату, час здійснення відео зйомки 15.02.2020 року 08:54 год.

Інші підстави, на які посилається позивач в своєму позові, суд розцінює як бажання останнього ухилитися від відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки вони не впливають за своєю суттю на правомірність винесення відповідачем постанови

Таким чином, вказані обставини та обсяг зібраних у справі доказів, є свідченням доведеності вчинення ОСОБА_1 інкримінованого його адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП із наявністю в його діях вини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необґрунтованість пред`явлених позивачем вимог та необхідність відмови в їх задоволенні.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові від 26.06.2019 року Третього апеляційного адміністративного суду у справі 193/1481/18.

Враховуючи, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт допущення позивачем порушення п.9.2 ПДР України, дійсність порушення вимог користування попереджувальними сигналами при зміні напрямку руху, що визначає правомірність його зупинки працівниками поліції, накладення інспектором ПП адміністративного стягнення в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП із дотримання принципу законності та з "...досягненням справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи", що також узгоджується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в рішеннях від 24.03.2005 року у справі Фрузен проти Росії" та від 09.06.2005 року у справі "Бакланов проти Росії", суд приходить до висновку про законність та правомірність винесеної ним постанови, а тому в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 271 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора, лейтенанта поліції 1 батальйону 2 роти Полка патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кунінець Дмитра Борисовича; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Полк патрульної поліції в м.Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №2110737 від 15.02.2020 року та про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складено та підписано 30 липня 2020 року.

Суддя Д.А.Кащук