Справа № 522/834/17
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 522/834/17
Провадження № 2-а/522/153/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м.Одеси у складі:

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

16 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, відповідно до якого просив визнати протиправним та скасувати наказ № 01-13/50ДАБІ від 09.11.2016 року про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 29 від 12.08.2015 року та наказ № 01-13/51ДАБІ від 09.11.2016 року про скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 01 від 30.09.2016 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що Декларація про початок виконання будівельних робіт №ОД 29 від 12.08.2015 року та Декларація про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 01 від 30.09.2016 року є такими, що відповідають вимогам законодавства та зареєстровані у відповідності до діючих норм. На час початку проведення будівельних робіт та введення об`єкту будівництва до експлуатації позивач отримав всі необхідні дозвільні документи та розробив у встановленому законом порядку проектну документацію. При цьому, позивач посилається на порушення відповідачем вимог законодавства в частині порядку проведення позапланової перевірки та повідомлення ОСОБА_1 про її результати. З цих підстав вважає оскаржувані накази неправомірними та такими, що підлягають скасуванню.

31 січня 2017 року Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді Загороднюк В.І.,винесено ухвалу про відкриття провадження по справі.

06 березня 2017 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 посилаючись на те, що рішення по вказаній справі може суттєво вплинути на права та обов`язки зазначених осіб, подано клопотання про залучення до участі у справі у якості третіх осіб на стороні відповідача, що не заявляють самостійних вимог.

Ухвалою суду від 07.03.2017 року (протокольно) вирішено задовольнити вказане клопотання та залучено до участі у справі у якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3

07 березня 2017 року представник відповідача надала до суду заперечення на адміністративний позов. (а.с.33-73 т.1). яким просили відмовити у задоволенні позову, зазначивши що позивач здійснив будівництво за вказаною адресою з порушенням містобудівних умов та обмежень, будівельних норм, протипожежних та санітарних норм. Таки чином Декларація про початок будівельних робіт та декларація про готовність до експлуатації об`єкту містять недостовірні дані.

14 березня 2017 року третіми особами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача, також надано до суду заперечення на адміністративний позов ОСОБА_1 , якими підтримали позицію відповідача.(а.с.80-137 т.1).

06 листопада 2017 року ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача та вирішено провадження по справі № 522/834/17 (Н.п. 2а/522/1039/17) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи Коцупей О.В., ОСОБА_3 про скасування наказів зупинити до набрання законної сили судовим рішенням по справі № 522/15352/16-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ВК ОМР про скасування рішення, яка перебуває в провадженні Приморського районного суду м.Одеси.(а.с.158 т.2).

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27 грудня 2018 року №4049/0/15-18 про звільнення ОСОБА_4 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у звязку з поданням заяви про відставку, згідно системи автоматизованого документообігу суду визначено, що розгляд цієї справи здійснюватиме суддя Приморського районного суду м.Одеси Шкамерда К.С. (протокол повторного авторозподілу від 15.02.2019 року).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 року №2147-VIII.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України (в новій редакції), провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до законів, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до п.10 Розділу VII Перехідних Положень КАС України,справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

20 лютого 2019 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Шкамерда К.С. винесено ухвалу про прийняття у провадження вказаної справи.

В подальшому, 04 квітня 2019 року позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із клопотанням про поновлення провадження по справі обґрунтовуючи це тим, що по справі № 522/15352/16-а прийнято остаточне рішення, що набрало законної сили.

Ухвалою суду від 21.05.2019 року поновлено провадження в адміністративній справі .

14.06.2019р. до суду надано заяву про зміну підстав позову (а.с.210-215 т.2) представник позивача звернувся до суду із заявою в порядку ст.47 КАС України, яку приєднано судом до матеріалів справи, яка була судом задоволена протокольно та прийнята в судовому засіданні 01.07.2019р.. в обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу стало відомо про існування цих наказів 10.01.2017о. під час розгляду справи №520/3572/16-ц, та що винесені з порушенням вимог чинного законодавства, його не було сповіщено про перевірку та її підстави, спростовує факт його присутності під час перевірки та його відмови від підпису, а також посилається на не правлення йому акту та неповідомлення про накази щодо скасування декларацій. Також посилається на той факт що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019р. скасовано рішення виконавчого комітету ОМР №328 від 24.09.2015р. «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою : м.Одеса вул..Костанді,127наданих управлінням архітектури та містобудування ОМР листом від 26.11.2014р. також матеріали перевірки не містять доказів законності розташування та зведення суміжними землевласниками господарських будівель та споруд на суміжних земельних ділянках.

08.08.2019 року представник відповідача надав до суду відзив на уточнену позовну заяву ОСОБА_1 (а.с.2-11 т.3). Також треті особи надали суду відзив (а.с.12-20 т.3), які просили відмовити у позові, зазначивши що перевірку було проведено відповідно до вимог чинного законодавства. Щодо доводів позивача про висновки Акта перевірки, то факт здійснення самочинного будівництва з порушенням будівельних норм з відхиленням від проекту та містобудівних умов та обмежень встановлено чисельними судовими рішеннями : №815/4504/16, №815/1195/15, №815/4193/16, №815/4673/15, №815/4504/16, №815/6834/15, №520/3156/16-ц та в інших справах.

12.08.2019р.треті особи надали відзив на уточнену позовну заяву (а.с.26 т.3-34).

13 вересня 2019 року представник позивача надав до суду додаткові пояснення до справі. (а.с.36-40 т.3).

У зв`язку із закінченням відрядження судді Голованівського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_5 на роботі на посаді судді Приморського районного суду м.Одеси та на підставі Розпорядження №24 від 18 вересня 2019 року керівника апарату Приморського районного суду м.Одеси Німас І.Я. про передачу справ, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, було здійснено повторний авторозподіл справи.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 10.10.2019 року справа розподілена на суддю Домусчі Л.В.

01 листопада 2019 року суддею Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В. винесено ухвалу про прийняття до розгляду справи. Призначено розгляд справи в загальному порядку та проведення підготовчого судового засідання на 16.12.2019р.

12.12.2019р. до суду надійшли заперечення на додаткові пояснення представника позивача ( а.с.128-140 т.3).

В підготовче засідання 16.12.2019р. з`явилась представник позивача, яка зазначила, що з їх боку надані суду всі докази, позов підтримує та вважає за можливе закрити підготовче судове засідання та призначити справу для розгляду по суті.

Також, з`явились представник відповідача Хлистун Р.В. та позов не визнав та третя особи, що не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 , які заперечували проти його задоволення.

ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явилась, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи.

16 грудня 2019 року суд ухвалив закрити підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті до судового розгляду на 05.03.2020р.

05.03.2020р. за присутності всіх учасників справи , представник позивача,представник відповідача та треті особи надали свої пояснення по справі підтримавши свої доводи викладені в позові , відзиві на позов, та оголошено перерву до 20.03.2020р.

19.03.2020р. від представника позивача, відповідача, третіх осіб надійшло клопотання про відкладання судового засідання, а також клопотання представника позивача про зупинення провадження по справі.

Ухвалою суду від 24.03.2020р. зупинено провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, треті особи: Коцупей Олена Валентинівна, ОСОБА_3 про скасування наказів до розгляду по суті та винесення рішення по справі №815/611/16 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту ДАБІ в Одеській області, треті особи на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання неправомірним та скасування наказу.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020р. задоволено апеляційну скаргу УДАБК ОМР та скасовано ухвалу суду від 24.03.2020р.

В судовому засіданні 17.07.2020р. представник позивача повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. При цьому наголосила на слідуючих на її погляд обставинах:

Позивач, на обґрунтування позовних вимог зазначає, що будівництво об`єкта нерухомості за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 виконано із дотриманням державних будівельних норм стандартів та правил.

На підтвердження правомірності своїх доводів будівництва із дотриманням будівельних норм позивачем до матеріалів справи надано Висновок №31/08-2015 від 29.12.2015 року за результатами проведення судової комісійної будівельно-технічної експертизи складений Судово-експертним альянсом по цивільній справі № 520/17078/14-ц, № 22-ц/785/4875/15 за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_2 до ТОВ «БК «Фамільний дім» про заборону самочинного будівництва.

Відповідно до Висновку №31/08-2015 від 29.12.2015 року перед експертами поставлено наступне питання: Чи дотримані при будівництві житлового будинку на вул.Костанді, 127 у м. Одесі нормативні відстані до меж земельних ділянок суміжних землекористувачів і землевласників?

На с.19 Висновку зазначено: «Враховуючи орієнтацію незавершеного будівництвом житлового будинку, експертами було встановлено, що відстань від фасадної стіни житлового будинку до межі з сусідньою земельною ділянкою по АДРЕСА_2 складає 1,0 м, а до межі з сусідньою земельною ділянкою по АДРЕСА_3 1,1:1,6 м. Отже, відповідно до проведеного дослідження встановлено, що нормативну відстань до меж земельних ділянок суміжних землекористувачів і землевласників (1,0 м) при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 витримано».

На с.23-24 Висновку експерти встановлюють: «Разом з тим, слід зазначити, що за результатами аналізу даних в технічному паспорті на житловий будинок по АДРЕСА_2 , виконаного КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації» та додатково наданого судом на дослідження, експертами встановлено, що будівлі гаражу «И» та літньої кухні «З» з прибудовою до неї «з» є самочинним будівництвом станом на 05.07.2007, а отже врахування їх розташування при встановлення необхідних побутових та протипожежних розривів при проектуванні та будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 повинно мати чітку правову оцінку. В свою чергу існуюче розташування житлового будинку «А» на ділянці по АДРЕСА_2 вказує на відхилення від нормативного показника відстані, а саме наявна фактична відстань складає 7,35 м замість нормативно необхідних 8,0 м. … відповідно до даних технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_4 , виконаного Одеським міським бюро технічної інвентаризації станом на 28.01.2004, будівлі літньої кухні з погребом «Б», сараю «Е» та убиральні «Д» не рахуються самочинними, водночас їх фактичне розташування порушує вимоги п.3.25* ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині забезпечення нормативно необхідних 1,0 м відступу від межі для догляду за будівлями та здійснення їх поточного ремонту».

Враховуючи наведені обставини вбачається, що судові експерти встановлюють факт наявності на суміжних земельних ділянках із Костанді, 127 в м. Одесі самочинного будівництва, що унеможливлює, на їх думку, надання чіткої відповіді стосовно порушення ОСОБА_1 нормативних відстаней до меж земельних ділянок суміжних землекористувачів і землевласників.

Інших належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки експертів, ані відповідачем, ані третіми особами в процесі розгляду справи не надано.

Наступним питанням у Висновку №31/08-2015 від 29.12.2015 року зазначено: Чи буде порушена нормативна інсоляція житлових будівель, розташованих у АДРЕСА_5 у разі будівництва житлового будинку на АДРЕСА_1 ?

На с.25-26 Висновку міститься наступне: «За результатами огляду приміщення кухні та території домоволодіння АДРЕСА_6 встановлено, що ймовірною причиною не забезпечення необхідного рівня освітленості досліджуваного приміщення кухні є спорудження бетонної глухої огорожі висотою 3,1 м зі сторони земельної ділянки по АДРЕСА_1 в безпосередній близькості до єдиного віконного прорізу, що забезпечує природнім освітленням приміщення кухні».

С.28 Висновку: «За результатами огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 зафіксовано наявність господарських споруд навпроти віконних прорізів приміщень житлових кімнат 1-3 та 1-5 орієнтованих на схід, що можуть перешкоджати потраплянню сонячних променів в приміщення житлового будинку за вказаною адресою. Виходячи з вищевикладеного, встановити технічну причину не забезпечення нормативного рівня природної освітленості приміщень, 1-2, 1-3 та 1-5 в житловому будинку по АДРЕСА_2 на момент проведення експертного дослідження не вбачається можливе. …відповідно до геометричних розмірів об`єкта будівництва по АДРЕСА_3 , 127 АДРЕСА_7 . Одесі не порушує інсоляції, тобто не знижує рівня природної освітленості приміщень будинку по АДРЕСА_4 . … у разі будівництва житлового будинку відповідно до геометричних розмірів об`єкта будівництва по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_1 м. Одеса АДРЕСА_8 буде порушена нормативна інсоляція житлових будинків, розташованих у АДРЕСА_9 , 129 і по вул. Люстдорфська дорога, 139».

Наведені обставини спростовують посилання відповідача на недотримання під час проведення будівельних робіт ОСОБА_1 вимог щодо інсоляції, протипожежних розривів та інших обставин зазначених в Акті перевірки.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволені позову, підтримавши поданий відзив. При цьому доказів щодо належного повідомлення позивача про видання оскаржуємих наказів не надано.

Окрім того, під час надання пояснень щодо обставин справи представник відповідача зазначив, що згідно п.3.13 та додатком 3.1 ДБН 360-92 ** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» відстань між житловими будинками, житловими і громадськими, а також між виробничими будинками треба приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості відповідно до норм (розділ 10), протипожежних вимог (додаток 3.1). Між довгими сторонами житлових будинків заввишки 2-3 поверхи треба приймати відстані (побутові розриви) не менше 15 м, а заввишки в 4 поверхи і більш-20м, між довгими сторонами і торцями з вікнами із житлових кімнат цих будинків не менше 15м. Відповідно до додатку 3.1 ДБН 360-92**, відстань від будинків залежно від вогнестійкості повинна складати від 8 до 15 метрів.

Забудовником відстані порушено, відстань до господарських будівель сусідніх домоволодінь становить не більше 3 метрів, чим порушено вимоги п.3.13 та додатком 3.1 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських та сільських поселень». Враховуючи наведене відповідач зазначає, що замовником будівництва ОСОБА_1 здійснено будівництво індивідуального житлового будинку за вищевказаною адресою з порушеннями містобудівних умов та обмежень, будівельних норм, протипожежних та санітарних норм.

Зазначаючи про порушення вимог законодавства позивачем в частині визначення категорії складності об`єкту, у своєму відзиві на уточнену позовну заяву Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради посилається на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 01.12.2015 року по справі №815/4673/15, якою встановлено, що категорію складності об`єкта будівництва зазначено ІІ замість ІІІ категорії складності, оскільки площа будівництва складає 1305,4 кв.м.

Надаючи пояснення відповідач посилається також на те, що замовником будівництва ОСОБА_1 не вірно визначено категорію складності об`єкта будівництва. Враховуючи наведені обставини відповідач зазначає, що вказаний об`єкт будівництва є самочинним та відомості, які зазначені в деклараціях, є недостовірними.

Треті особи та адв. ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні позову, підтримавши відзив відповідача та надані ними заперечення. При цьому зазначили, що про порушення вимог законодавства позивачем в частині визначення категорії складності об`єкту, про відсутність басейну, що будинок незаконно збудовано позивачем 4-х поверховий, та який порушує їх права як суміжних землекористувачів, що порушує протипожежні та санітарні норми та інсоляція,, та про існування великої кількості судових рішень щодо незаконності будівництва, про видачу виконавчого листа про знесення будинку, а також про скасування попередніх декларацій,

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Статтею 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Із матеріалів справи та в ході розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу № 562 від 17 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Коваль Н.В., належить на праві власності земельна ділянка під АДРЕСА_9 , загальною площею 0,0799 га.

27 листопада 2014 року Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради за № 01-13/329ог відповідачу ОСОБА_1 надано Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_9 , з намірами забудови будівництво індивідуального житлового будинку та відкритого басейну зі знесенням існуючих на ділянці будівель та споруд.

В подальшому ОСОБА_1 звернувся до Центру НТТМ академії будівництва України яким розроблено 12 грудня 2014 року Проектну документацію будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_9 , АДРЕСА_1 .

04 березня 2015 року отримано Технічні умови приєднання № 17-15 Пд до електричних мереж та електроустановок; 14 липня 2015 року отримано Технічні умови № 4142-29/1649 на приєднання багатоквартирного житлового будинку до централізованої системи водопостачання та водовідведення м. Одеси.

12 серпня 2015 року Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано Декларацію № ОД 29 про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_9 , замовник будівництва ОСОБА_1

30.09.2016 року Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ОД 01.

У зв`язку зі зверненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та інших стосовно дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльності за адресою АДРЕСА_9 (а.с.39-55 т.1) 08 листопада 2016 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видано Направлення № 000131, відповідно до якого головний спеціаліст інспекційного відділу № 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко Світлана Анатоліївна направляється, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 «Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю», для здійснення позапланової перевірки будівництва за адресою: м. Одеса, вул. Костанді, 127. (а.с.37 т.1).

Направлення видане на підставі наказу Управління архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 24 ДАБК від 04.10.2016 року та звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства (від 03.11.2016 року вх.№ 01-8/509 вх, від 02.11.2016 року вх.№01-8/503-вх, від 07.11.2016 року вх.№01-8/526вх).

Строк дії направлення з 08 листопада 2016 року до 14 листопада 2016 року.

За результатами проведення вказаної перевірки із залученням голов. спеціаліста Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради Луки Ігоря Петровича, начальника відділу ЖКГ та благоустрою Київської районної адміністрації Одеської міської ради Лисовської Зої Вікторівні, головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко Світланою Анатоліївною 08 листопада 2016 року складено Акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів та правил за адресою: АДРЕСА_9 , АДРЕСА_1 .

09 листопада 2016 року за № 01-8/509вх головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Заїченко Світланою Анатоліївною складено доповідну записку на ім`я начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Рябоконь П.М. у якій зазначено, що під час комісійного виїзду 08 листопада 2016 року на місце за адресою: м АДРЕСА_9 встановлено, що гр. ОСОБА_1 здійснив будівництво 4-х поверхового житлового будинку із порушенням вимог законодавства, в результаті чого вказаний об`єкт вважається самочинним.

Також, головний спеціаліст зазначила, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що гр. ОСОБА_1 в декларації про початок виконання будівельних робіт з будівництва індивідуального житлового будинку та відкритого басейну за адресою: АДРЕСА_9 надалі недостовірні дані та виконані будівельні роботи без отримання права на виконання таких робіт, чим порушується п.2 ч.1 ст.34 та ч.1 ст.35 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Передбачений в проектній документації, зазначений в декларації про початок виконання будівельних робіт та в декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності відкритий басейн відсутній, об`єкт не готовий до експлуатації, чим порушується п.10 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

09 листопада 2016 року за №01-13/50 Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2016 року та доповідної записки головного спеціаліста інспекційного відділу №1 Заїченко С.А. видано Наказ «Про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 29 від 12.08.2015 року з будівництва індивідуального житлового будинка та відкритого басейна за адресою: АДРЕСА_9 , замовник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 .

У той самий день, 09 листопада 2016 року за №01-13/51 ДАБК Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради на підставі Акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2016 року та доповідної записки головного спеціаліста інспекційного відділу №1 Заїченко ОСОБА_8 видано Наказ «Про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 01 від 30.09.2016 року з будівництва індивідуального житлового будинка та відкритого басейна за адресою: АДРЕСА_9 , замовник ОСОБА_1 , код НОМЕР_1 .

Про видання вищезазначених наказів відповідачем складено лист ОСОБА_1 від 14.11.2016р. (а.с.72 т.1), проте належних та допустимих доказів його направлення позивачу відповідач суду не надав.

Тобто предмет позову є саме ці два накази щодо скасування Декларацій , та перевірка законності дій суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання його владних управлінських функцій.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності регулюються Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Плановою перевіркою вважається перевірка, що передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю, який затверджується керівником такого органу.

Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки є: подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю; вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що об`єктами містобудування на державному та регіональному рівнях є планувальна організація території, система розселення, система взаємопов`язаного комплексного розміщення основних об`єктів промисловості, транспорту, інженерної та соціальної інфраструктури, функціональне зонування території України, її частин (груп областей), території Автономної Республіки Крим, областей, адміністративних районів.

Об`єктами містобудування на місцевому рівні є планувальна організація території населеного пункту, його частини (групи земельних ділянок) зі спільною планувальною структурою, об`ємно-просторовим рішенням, інженерно-транспортною інфраструктурою, комплексом об`єктів будівництва, що визначаються відповідно до: у населених пунктах меж населених пунктів, їх функціональних зон (сельбищної, промислової тощо), житлових районів, мікрорайонів (кварталів), приміських зон відповідно до містобудівної документації на місцевому рівні; за межами населених пунктів меж приміських зон, а також функціональних зон відповідно до містобудівної документації на регіональному рівні.

Об`єктами будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що суб`єктами містобудування є органи виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», постановою Кабінету Міністрів України за №553 від 23.05.2011 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі Порядок).

Під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю щодо суб`єктів містобудування (юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) на об`єктах будівництва органи державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 «Прикінцеві положення» Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (пункт 1 Порядку).

Відповідно до пункту 2 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється за дотриманням: вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, технічних умов, інших нормативних документів під час виконання підготовчих і будівельних робіт, архітектурних, інженерно-технічних і конструктивних рішень, застосування будівельної продукції; порядку здійснення авторського і технічного нагляду, ведення загального та (або) спеціальних журналів обліку виконання робіт (далі - загальні та (або) спеціальні журнали), виконавчої документації, складення актів на виконані будівельно-монтажні та пусконалагоджувальні роботи; інших вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, правилами та проектною документацією, щодо створення об`єкта будівництва.

Згідно п.п.9, 12 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 553 від 23.05.2011 року, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва та посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані, зокрема, ознайомлювати суб`єкта містобудування чи уповноважену ним особу з результатами державного архітектурно-будівельного контролю у строки, передбачені законодавством.

Відповідно до положень п.п. 16, 17, 21 наведеного Порядку № 553 від 23.05.2011 року за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

Таким чином, з аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що державний архітектурно-будівельний контроль реалізується, зокрема, шляхом проведення позапланової перевірки виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю без повідомлення відповідного суб`єкта містобудування.

В свою чергу, такий захід державного архітектурно-будівельного контролю повинен здійснюватись в присутності суб`єкта містобудування, який має ознайомитись з його результатами, зокрема, з актом перевірки, приписом, протоколом.

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 9 липня 2014 року № 294, Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Основними завданнями Держархбудінспекції є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а саме, зокрема, здійснення державного контролю та нагляду за дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил.

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, здійснює державний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, проектної документації, будівельних норм, державних стандартів і правил, технічних умов, інших нормативних документів під час провадження містобудівної діяльності.

Європейський суд у справі Black Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ( "Лелас проти Хорватії" , заява № 55555/08, пункт 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" , заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах (" Онер`їлдіз проти Туреччини", пункт 128, та "Беєлер проти Італії", пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків ("Лелас проти Хорватії", пункт 74).

Позивач, не погоджуючись з зазначеними наказами контролюючого органу, звернувся з позовом до суду, в якому просить їх скасувати. При цьому в обґрунтування позову зазначає, що відповідач про перевірку його не повідомили , спростовує сам факт перевірки, що він не був під час цієї перевірки та його не пропонували отримати Акт перевірки і таким чином він не відмовлявся від його підпису та отримання, йому не направляли для відмова вказаний акт, та не повідомили про накази про скасування декларацій.

Що стосується виявлених порушень, то як встановлено судом, відповідачем складено оскаржувані Накази та скасовані дозвільні документи на проведення будівельних робіт ОСОБА_1 посилаючись на відомості відображені в Акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 08.11.2016 року та доповідної записки.

Відповідачем в акті зазначено, враховуючи наявні документи та внаслідок здійснення замовником будівельних робіт по АДРЕСА_10 Костанді АДРЕСА_11 127, які не відповідають вихідним даним на проектування, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 24.09.2015 року № 328 скасовано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, видані Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради.

Проте суд погоджується з доводами позивача що зазначена обставина не відповідає дійсності, оскільки судом встановлено, 07 грудня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення по справі № 522/15352/16-а, за яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Одеської міської ради, за участі третіх осіб: Управління архітектури та містобудування Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Люстдорф 139/1» про скасування рішення задоволено. Вирішено скасувати рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 328 від 24.09.2015 року «Про скасування містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_9 , наданих Управлінням архітектури та містобудування Одеської міської ради листом від 27 листопада 2014 року для будівництва індивідуального житлового будинку та відкритого басейну зі знесенням існуючих на ділянці будівель та споруд».

Не погодившись із таким рішенням суду виконавчий комітет Одеської міської ради та ОСОБА_2 подали апеляційні скарги.

02 квітня 2019 року П`ятим апеляційним адміністративним судом прийнято постанову по справі № 522/15352/16-а, якою апеляційні скарги виконавчого комітету Одеської міської ради та ОСОБА_2 залишили без задоволення, а рішення Приморського районного суду м. Одеси по справі № 522/15352/16-а від 07 грудня 2018 року без змін.

За умови наявності судового рішення, що набрало законної сили по справі № 522/15352/16-а, суд приходить до висновків про безпідставність посилань відповідача на проведення ОСОБА_1 будівельних робіт за відсутності Містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки, враховуючи факт поновлення останніх в судовому порядку.

З матеріалів справи вбачається, що в даному випадку відповідачем було проведено саме позапланову перевірку виконання позивачем вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.05.2017 року, а тому посилання позивача, в позові, на порушення відповідачем порядку проведення перевірки з огляду на не направлення повідомлення про її проведення є обгрунтованим.

Аналогічна позиція також викладена в постанові ВС/КАС № 400/2866/18 від 08.11.2019р.

Суд зазначає, що акт, складений відповідачем за результатами проведеної перевірки, не є рішеннями (актами індивідуальної дії) в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, він не є обов`язковими до виконання, само по собі не тягне для позивача ніяких правових наслідків.

Враховуючи, що посадовими особами Управління Державної архітектурно-будівельної контролю Одеської міської ради не було дотримано порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю щодо ознайомлення позивача з копією направлення для проведення позапланової перевірки, відсутність належних доказів щодо проведення такої перевірки й присутності позивача та доказів щодо його відмови від підпису на Акті перевірки від 08.11.2016р., та зважаючи на те, що накази від 09 листопада 2016 року складені за результатом її проведення, суд зазначає, що відповідач діяв не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

А відтак акт, складений за відсутності позивача чи уповноваженого представника позивача, не може бути підставою для складання наказів від 09.11.2016р. , що порушило права позивача, а саме право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 27.02.2019 у справі №210/3059/17, від 17.07.2019 у справі № 822/714/16, від 08.08.2019 у справі №822/712/16.

Інші доводи відповідача та третіх осіб щодо порушення норм ДБН під час проектування та здійснення будівництва, невідповідність проекту будівництва містобудівним умовам та обмеженням, порушенням протипожежних та санітарних норм, норм інсоляції, категорії складності об`єкту та висновків судових експертиз, не спростовують висновків суду про відсутність правових підстав для видання відповідачем наказів від 09.11.2016р., оскільки були перевірені під час розгляду справи, зокрема під час розгляду справ № 815/611/16, №815/4504/16, №520/3156/16, №520/3572/16-ц, №520/17078/14-ц, №815/6834/15, та зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким надана відповідна оцінка судами, а також до необхідності встановлення обставин, які судом у цій справі не потребує встановлюватись .

Крім того судом встановлено, що при введенні будинку до експлуатації змінено адресу об`єкта будівництва та на підставі відповідної довідки про присвоєння адреси зареєстровано на будинок АДРЕСА_12 .

07.10.2016 року ТОВ «БТІ ЕКСПЕРТ-КОНСАЛТИНГ» надано висновок щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомості.

10.10.2016 року державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Щеплоцькою Х.Б. прийнято низку рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на квартири за адресою: м АДРЕСА_9 , АДРЕСА_6 139 АДРЕСА_13 .

11.10.2016 року державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем О.В. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на квартири за адресою: АДРЕСА_4 139 АДРЕСА_14 1.

Зазначені факти проведення державної реєстрації квартир №1-26 також підтверджуються запереченнями третіх осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на клопотання щодо залучення ОСББ до участі у справі в якості третьої особи (а.с.124-125 т.2)

27.10.2016 року співвласниками приміщень створено ОСББ «ЛЮСТДОРФ 139/1» (), та зареєстровано 09.02.2017р. (а.с.102-115 т.2), якому в результаті передано на баланс земельну ділянку :33:010:0027 та будинок по АДРЕСА_9 .

Із викладеного вбачається, що відповідачем проводилась перевірка відомостей внесених до декларації про початок виконання будівельних робіт та про готовність об`єкта до експлуатації вже після реєстрації права власності на об`єкт нерухомості за фізичним особами та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Із цього приводу правова позиція, із якою погоджується суд , викладена у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду розглянувши справу №916/1986/18 від 12.06.2019р. і Касаційного адміністративного суду ВСУ у справі №465/1461/16-а від 02.10.2018 року відповідно до якої: «На думку колегії суддів, після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання, та виключає можливість віднесення такого об`єкту до самочинного в силу його узаконення. Тому КАС ВС дійшов висновку, що не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно-будівельного контролю.

Крім того суд звертає увагу, що фактично оскаржуваними позивачем наказами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради скасовані Декларації Департаменту державного архітектурно-будівельного контролю Одеської області, що свідчить про перевищення відповідачем наданих повноважень на скасування реєстрації декларацій, яка не здійснювалась останнім. Вбачається порушення дискреційних повноважень.

Вказане свідчить про те, що Управління Державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, складаючи накази від 09.11.2016р. про скасування Декларацій виданих Департаментом ДАБІ в Одеській області, діяв поза межами наданих повноважень.

Докази, які б спростували доводи позивача та підтверджували правомірність винесених наказів, відповідачем - суб`єктом владних повноважень суду на момент прийняття постанови не надано.

Слід зазначити, що у даному випадку згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, суб`єктом владних повноважень порушено принцип юридичної визначеності (legal certainty), який є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог повністю.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд вважає протиправними та такими, що підлягають скасуванню наказ № 01-13/50ДАБК від 09.11.2016 року про скасування реєстрації Декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 29 від 12.08.2015 року та наказ № 01-13/51ДАБК від 09.11.2016 року про скасування реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 01 від 30.09.2016 року, а позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Керуючись ст.. 19 Конституції України, Законами України «Про регулювання містобудівної діяльності», «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», ст. 2,-14, 19-20, 22, 44, 46, 72-77, 118, 139, 162, 205, 227-228, ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_15 ) до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6), треті особи: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_6 ) про скасування наказів задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/50 ДАБК від 09.11.2016 року про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт №ОД 29 від 12.08.2015 року.

Визнати протиправним та скасувати наказ Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/51 ДАБК від 09.11.2016 року про скасування реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації №ОД 01 від 30.09.2016 року.

Стягнути із Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (, місцезнаходження м. Одеса, вул. Черняховського, буд. 6) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_15 ) судовий збір у розмірі 1280, 00 грн. (одну тисячу двісті вісімдесят гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м. Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк після проголошення рішення суду .

Повний текст рішення суду складено 28.07.2020р..

Суддя: Домусчі Л.В.