Справа № 640/7073/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року м. Київ № 640/7073/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Громадська організація "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (; вул. Шолуденка, буд. 33/19, м. Київ, 04116) у прийнятті звіту від 09.01.2019 р. про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації з додатками від Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" (; Харківське шосе, буд. 8-А, оф. 2, м. Київ, 32160).

- зобов`язати Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві (; 02094, м. Київ, б-р Верховної Ради, буд 246) прийняти звіт від 09.01.2019 р. про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації з додатками від Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" (; Харківське шосе, буд. 8-А, оф. 2, м. Київ, 02160) днем його подання, а саме: 09.01.2019 р.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що рішенням суду від 30.11.2017 року у справі №826/1169/17, яке набрало законної сили 31.01.2018 року, зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві включити Громадську організацію "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

09.01.2019 року позивачем, як неприбутковою організацією подано звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації з додатками.

Проте, 16.04.2019 року представником позивача отримано лист ГУ ДФС у м. Києві про те, що зазначений звіт вважається неподаним у зв`язку з тим, що Громадську організацію "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" не включено до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Отже, позивач вважає відмову у прийнятті звіту протиправною, оскільки Державною податковою інспекцією у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві не виконано рішення суду у справі №826/1169/17, яким набрано законної сили та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Через канцелярію суду 02.08.2019 року відповідачем подано відповідь на відзив, в якому проти позову заперечує, в обґрунтування чого зазначено, що відомості щодо внесення контролюючим органом позивача до Реєстру неприбуткових установ та організацій відсутні.

Відповідно до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 року №537 зареєстровано юридичну особу 30.07.2019 року, номер запису: 1 086626, Головне управління Державної податкової служби у м. Києві ().

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про здійснення процесуального правонаступництва відповідача у справі, а саме замінити відповідача - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві () на правонаступника - Головне у правління Державної податкової служби у м. Києві ().

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, проаналізувавши положення чинного законодавства, судом встановлено наступне.

09.01.2019 року Громадською організацією "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" подано за місцем реєстрації до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві Звіт про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації за звітний (податковий) період 2018 року (далі також - Звіт).

З огляду на те, що тривалий час жодної інформації щодо прийняття чи відмову у прийнятті Звіту від контролюючого органу не надходило, адвокатом позивача 28.03.2019 року направлено адвокатський запит начальнику ГУ ДФС у м. Києві з проханням повідомити чи прийнято Звіт від 09.01.2019 року; якщо звіт прийнято - надати відповідну довідку про його прийняття; якщо Звіт не прийнято - повідомити з яких саме підстав.

Листом ГУ ДФС у м. Києві від 05.04.2019 року №47014Щ//26-15-12-08-19 повідомлено адвоката позивача, що станом на 05.04.2019 року Звіт вважається неподаним (має статус «історія подання») відповідно до пункту 49.15 статті 49 Податкового кодексу України.

Також повідомлено, що на адресу позивача надіслано повідомлення від 11.01.2019 року №4240/10/26-15-12-08-14 про відмову у прийнятті звітності, оскільки підстави для подання Звіту відсутні (станом на 11.01.2019 року Рішення про включення Громадської організації «Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів» відсутнє в Реєстрі неприбуткових установ та організацій).

Вважаючи відмову у прийнятті Звіту протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 49.1, 49.15 статті 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Податкова декларація, надіслана платником податків або його представником поштою або засобами електронного зв`язку, вважається неподаною за умови її заповнення з порушенням норм пунктів 48.3 і 48.4 статті 48 цього Кодексу та надсилання контролюючим органом платнику податків письмової відмови у прийнятті його податкової декларації.

Пунктом 48.3 ПК України визначено обов`язкові реквізити, які має містити Податкова декларація.

Крім того, відповідно до абзацу 6 пункту 48.4. статті 48 ПК України у окремих випадках, коли це відповідає сутності податку або збору та є необхідним для його адміністрування, форма податкової декларації додатково може містити такі обов`язкові реквізити: дата та номер рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Ознайомившись із Звітом від 09.01.2019 року, судом встановлено що в графі 7, в якій необхідно зазначити номер і дату рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій позивачем зазначено «Рішення про включення неприбуткової організації до Реєстру неприбуткових установ та організацій від 14.04.2011 року №42».

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що Громадську організація «Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів» створено 19.01.2011 року згідно з протоколом Установчих Зборів №1; зареєстровано 18.02.2011 року відповідно до Свідоцтва про реєстрацію об`єднання громадян №0025-2011 Г.О. та внесено до Реєстру неприбуткових установ то організацій 14.04.2011 року згідно з рішенням Державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Дніпровському районі міста Києва №42, про яке зазначено позивачем у Звіті.

Разом з тим, 13.08.2015 року набрав чинності Закон України від 17.07.2015 року №652-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", яким зокрема статтю 133 Податкового кодексу України доповнено пунктом 133.4.

Так, відповідно до пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України не є платниками податку неприбуткові підприємства, установи та організації у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом.

Підпункт 133.4.1 пункту 133.4 статті 133 Податкового кодексу України встановлює, що неприбутковим підприємством, установою та організацією є підприємство, установа та організація (далі - неприбуткова організація), що одночасно відповідає таким вимогам:

утворена та зареєстрована в порядку, визначеному законом, що регулює діяльність відповідної неприбуткової організації;

установчі документи якої містять заборону розподілу отриманих доходів (прибутків) або їх частини серед засновників (учасників), членів такої організації, працівників (крім оплати їхньої праці, нарахування єдиного соціального внеску), членів органів управління та інших пов`язаних з ними осіб;

установчі документи якої передбачають передачу активів одній або кільком неприбутковим організаціям відповідного виду або зарахування до доходу бюджету у разі припинення юридичної особи (у результаті її ліквідації, злиття, поділу, приєднання або перетворення). Положення цього абзацу не поширюється на об`єднання та асоціації об`єднань співвласників багатоквартирних будинків;

внесена контролюючим органом до Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Згідно з нормами пунктів 34, 35 підрозділу 4 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України установлено, що до затвердження Кабінетом Міністрів України Порядку ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру (далі - новий Реєстр неприбуткових установ та організацій) діє Положення про Реєстр неприбуткових установ та організацій, затверджене наказом Міністерства фінансів України №37 від 24.01.2013 року.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, внесені до Реєстру неприбуткових установ та організацій на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо оподаткування неприбуткових організацій", що не відповідають вимогам пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, з метою включення до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій зобов`язані до 01 січня 2017 року привести свої установчі документи у відповідність із нормами цього Кодексу та у цей самий строк подати копії таких документів до контролюючого органу.

Неприбуткові підприємства, установи та організації, які не привели свої установчі документи у відповідність із нормами пункту 133.4 статті 133 цього Кодексу, після 01 січня 2017 року виключаються контролюючим органом з Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Тобто, з огляду на зміну податкового законодавства, запроваджено новий Реєстр неприбуткових установ та організацій, до якого реєструються неприбуткові установи та організації, у разі відповідності установчих документів вимогам статті 133 ПК України.

Порядок ведення Реєстру неприбуткових установ та організацій, включення неприбуткових підприємств, установ та організацій до Реєстру та виключення з Реєстру затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 року № 440 із змінами та доповненнями (далі - Порядок № 440).

Реєстр неприбуткових установ та організацій (далі також - Реєстр) включає ідентифікаційні та реєстраційні відомості про неприбуткові підприємства, установи та організації (далі - неприбуткова організація), зокрема: код згідно з ЄДРПОУ; найменування неприбуткової організації; дату включення неприбуткової організації до Реєстру, починаючи з якої визначається строк безперервної реєстрації неприбуткової організації; ознаку неприбутковості; дату присвоєння ознаки неприбутковості або її зміни; дату та номер рішення про включення, повторне включення неприбуткової організації до Реєстру або зміну ознаки неприбутковості; дату скасування ознаки неприбутковості; дату та номер рішення про виключення неприбуткової організації з Реєстру; найменування та ідентифікаційний код контролюючого органу (пункт 11 Порядку № 440).

Відповідно до пункту 8 Порядку №440 за результатами розгляду реєстраційної заяви та документів, що додаються до неї, протягом 14 календарних днів з дня їх отримання контролюючим органом приймається рішення про: включення, повторне включення, відмову у включенні (повторному включенні) неприбуткової організації до Реєстру.

Отже, слід дійти висновку, що з 01.01.2017 року у Звіті про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, такою неприбутковою організацією має бути зазначено дату та номер рішення про включення або повторне включення неприбуткової організації до Реєстру.

З матеріалів справи та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» встановлено, що у провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №826/1169/17 за позовом Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" до Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві в якому просить: 1) визнати неправомірними дії відповідача, що виражаються у відмові у внесенні ГО "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" до Нового Реєстру неприбуткових установ та організацій; 2) зобов`язати відповідача включити позивача до Нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.11.2017 року, залишеною ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 31.01.2018 року без змін, адміністративний позов Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" задоволено повністю. Визнано протиправними дії Державної податкової інспекції у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві щодо відмови у внесенні Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій. Зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві включити Громадську організацію "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що як позивачем, так і відповідачем підтверджується невиконання рішення суду в частині, якою зобов`язано Державну податкову інспекцію у Дніпровському районі Головного управління ДФС у місті Києві включити Громадську організацію "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, що має своїм наслідком відсутність рішення контролюючого органу про повторне включення позивача до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, дату та номер якого мало б було зазначено у Звіті позивачем.

Враховуючи викладене, у зв`язку із відсутністю відповідного рішення контролюючого органу про повторне включення позивача до нового Реєстру неприбуткових установ та організацій, відмова відповідача у прийнятті звіту від 09.01.2019 р. про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації з додатками від Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" не містить ознак протиправності, оскільки відповідає вимогам ПК України.

В свою чергу, посилання позивача на протиправність відмови відповідача у зв`язку із невиконанням рішення суду у справі №826/1169/17 не може братися судом до уваги, оскільки бездіяльність контролюючого органу, яка, на переконання позивача, виражається у невиконанні рішення суду у справі №826/1169/17, яке набрало законної сили, не є предметом справи №640/7073/19.

Крім того, право оскарження протиправних рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено Кодексом адміністративного судочинства України в порядку статті 383, водночас, позивачем не надавалися суду докази про звернення до суду із таким позовом, що свідчить про передчасність заявлених позовних вимог у справі №640/7073/19.

Статтями 8, 55 Конституції України передбачено, що звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Конституційне право на судовий захист належить до невідчужуваних та непорушних. Частина перша статті 55 Конституції України містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви про розгляд навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист. Відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв чи скарг, які відповідають встановленим законом вимогам, є порушенням права на судовий захист, яке відповідно до статті 64 Конституції України не може бути обмежене.

Таким чином, положення частини першої статті 55 Конституції України закріплює одну з найважливіших гарантій здійснення як конституційних, так й інших прав та свобод людини і громадянина. Кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства, має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді

Як зазначалося, статтею 55 Конституції України передбачено, що кожній людині гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, місцевого самоврядування, посадових осіб і службових осіб, а тому суд не має права відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених законом, який це право обмежує.

Здійснюючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Вирішуючи спір, суд зобов`язаний надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законі інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Отже, судом встановлено, що право позивача не порушено в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову. Разом з тим, позивач скористався своїм правом на судовий захист та йому такий захист надано відповідно до способу захисту, обраного позивачем.

Керуючись статтями 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Громадської організації "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України. апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: Громадська організація "Комітет з питань захисту прав потерпілих від злочинів" (, адреса: 02160, м. Київ, Харківське шосе, буд. 8-А, оф. 2);

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19).

Повне рішення складено 30.07.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна