Справа № 400/309/20
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р. Справа № 400/309/20
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, вул. Нове Шосе, 3, м. Буча, Київська область, 08292
третя особа:Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», вул. Кільцева дорога, 18-А, м. Київ, 03680
про:визнання протиправними та скасування постанов від 13.11.2019 р. ВП № 60435696,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (далі відповідач, приватний виконавець), в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2019 року ВП № 60435696 та про арешт коштів, що містяться на рахунках АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Альфа-Банк», в тому числі в частині накладення арешту на кошти, які зараховані на рахунок 50046/50046 номер рахунку НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою від 11.02.2020 року суд відкрив провадження у справі.

Ухвалою від 12.03.2020 року суд ухвалив розглядати справу з урахуванням збільшених (уточнених) позовних вимог в наступній редакції:

- визнати протиправними та скасувати постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження від 13.11.2019 року ВП № 60582918 та про арешт коштів, що містяться на рахунках АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Альфа-Банк», в тому числі в частині накладення арешту на кошти, які зараховані на рахунок 50046/50046 номер рахунку НОМЕР_1 у АТ КБ «Приватбанк»;

- стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича на користь ОСОБА_1 7631,89 грн., які були отримані приватним виконавцем на свій рахунок на підставі платіжної вимоги ВП № 60582918/1 від 21.01.2020 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що місце її проживання як боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. Отже, виконавчий документ прийнято до виконання не за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позову просила відмовити. В своєму відзиві відповідач зазначила, що виконавчий документ відповідав до вимог Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі Закон України № 1404). Стягувачем місце проживання боржника було зазначено адресу у Київській області, тому відповідав відкрив виконавче провадження. Повноваження виконавця в межах виконавчого провадження виникають вже після відкриття виконавчого провадження та здійснювати заходи щодо встановлення фактичного місця проживання чи перебування боржника виконавець може лише після відкриття виконавчого провадження.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, на підставі ч. 9 ст. 205 КАС України.

Дослідивши всі матеріали справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

19.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 5006 про звернення стягнення з ОСОБА_1 невиплачену за період з 23.03.2017 року по 11.09.2019 року заборгованість за тілом кредиту у сумі 5128,25 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами у сумі 1457,41 грн., плату за вчинення виконавчого напису 150,00 грн.

21.10.2019 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами» звернулась до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення (вих. № 59 202), в якій просило розпочати примусове виконання на підставі виконавчого напису № 5006 від 19.09.2019 року; звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника.

Постановою приватного виконавця від 13.11.2019 року було відкрито виконавче провадження № 60582918 з примусового виконання виконавчого напису № 5006, виданого 19.09.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» коштів в сумі 6736,26 грн.

Постановою приватного виконавця від 13.11.2019 року про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження у ВП № 60582918 постановлено стягнути з ОСОБА_1 витрати на проведення виконавчих дій у сумі 222,00 грн.

Постановою приватного виконавця від 13.11.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у ВП № 60582918 постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 673,63 грн.

Постановою приватного виконавця від 13.11.2019 року про арешт коштів боржника у ВП № 60582918 постановлено накласти арешт на грошові кошти ОСОБА_1 , що містяться на рахунках АТ «Ощадбанк», МФО 300465; АТ «Райффайзен Банк Аваль», МФО 380805; АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299; АБ «Укргазбанк», МФО 320478; АТ «Альфа-Банк», МФО 300346 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом у межах суми звернення стягнення 7631,89 грн.

Не погоджуючись із постановами приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника, позивач звернулась до суду з позовом про їх скасування.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Пунктом 1 ст. 5 Закону України № 1404 встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 02.06.2016 року №1403-VIII (далі Закон України № 1403) про початок діяльності приватний виконавець повідомляє Міністерство юстиції України.

У повідомленні про початок діяльності обов`язково зазначаються виконавчий округ, на території якого приватний виконавець має намір здійснювати діяльність (п. 2 ч. 2 ст. 22 Закону України № 1403).

Пунктом 4 ч. 2 ст. 23 Закону України № 1403 передбачено, що у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Відповідно до ч. 1 3, 6 ст. 25 Закону України № 1403 виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ. Інформація про приватних виконавців виконавчого округу та реквізити їхніх офісів розміщуються у всіх судах та в органах державної виконавчої служби, розташованих у межах відповідного виконавчого округу. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України № 1404 приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку, що і Закон України № 1404 і Закон України № 1403 визначають вимоги (критерії) до місця відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження. При цьому, згідно з ч. 3 ст. 25 Закону України № 1403 право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

При цьому зі змісту наведеної норми ч. 2 ст. 24 Закону України № 1404 слідує, що у разі якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

У ч. 4 ст. 24 Закону України № 1404 передбачено, що виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України (ч. 5 ст. 24 Закону України № 1404).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України № 1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 3 ст. 26 Закону України № 1404 встановлено, що у заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.

Згідно з абз. 1 ч. 5 ст. 26 Закону України № 1404 виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до абз. 1 ч. 7 ст. 26 Закону України № 1404 у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

Судом встановлено, що приватний виконавець Говоров П.В. здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі Київської області.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи від 30.09.2019 року № 200, виданої позивачу Виконавчим комітетом Снігурівської міської ради Миколаївської області позивач з 02.08.2016 року та по час видачі довідки була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Ця ж саме адреса зазначена й у виконавчому написі № 5006 від 19.09.2019 року.

Отже, місце проживання боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, а виконавчий документ у виконавчому провадженні ВП № 60582918 прийнято до виконання відповідачем не за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи.

За таких обставин, оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження прийнята відповідачем з порушенням приписів ч. 2 ст. 24 Закону України № 1404, а отже підлягає скасуванню.

Щодо вимоги про скасування постанови про арешт коштів боржника, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України № 1404, арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

З урахуванням того, що відкриття виконавчого провадження не відповідало нормам чинного законодавства, а постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, скасуванню підлягає й постанова про арешт коштів боржника.

З приводу вимог щодо стягнення з приватного виконавця 7631,89 грн., які були отримані приватним виконавцем на свій рахунок на підставі платіжної вимоги ВП № 60582918/1 від 21.01.2020 року, суд зазначає наступне:

Вказана сума складається з боргу позивача перед ТОВ «Фінансова компанія управління активами» у розмірі 6736,26 грн., основної винагороди у розмірі 673,63 грн. та витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 222,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач не просить суд скасувати постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

При цьому, суд звертає увагу на те, що постановою від 24.02.2020 року приватний виконавець закрив виконавче провадження № 60582918 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України № 1404 у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Тобто, в даній частині вимоги позивача спрямовані на стягнення з приватного виконавця грошових коштів, що були відраховані з арештованого рахунку позивача для погашення боргу за кредитним договором, а також витрат на проведення виконавчих дій та винагороду приватного виконавця.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 32 Закону України № 1403, приватний виконавець уповноважений зберігати кошти, цінні папери або інші цінності, що вилучаються у боржника за результатами вчинення виконавчих дій, для подальшої їх передачі стягувачу.

Приватний виконавець для здійснення діяльності зобов`язаний відкрити в державному банку окремі рахунки для: 1) обліку депозитних сум і зарахування стягнутих з боржників коштів у національній та іноземній валютах та їх виплати стягувачам; 2) зарахування коштів виконавчого провадження; 3) зарахування винагороди.

З наведеного суд робить висновок, що кошти за кредитом, після їх стягнення з рахунків позивача на рахунок приватного виконавця, перераховувались на рахунок стягувача ТОВ «Фінансова компанія управління активами». А кошти за витрати на проведення виконавчих дій та винагороду приватного виконавця на рахунок приватного виконавця для зарахування винагороди та коштів виконавчого провадження, що підтверджено наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями від 28.01.2020 року № 6879 та № 6890.

При цьому, позивач не просить суд скасувати постанови приватного виконавця про стягнення з боржника основної винагороди та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. А отже, позовні вимоги в частині стягнення з приватного виконавця 895,63 грн. взагалі є передвчасними.

Щодо стягнення з приватного виконавця 6736,26 грн., то дана сума перераховується на рахунок третьої особи в рахунок погашення боргу за кредитним договором, а отже й вимоги щодо стягнення даної суми повинні пред`являтись до третьої особи в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з приватного виконавця 7631,89 грн., які були отримані приватним виконавцем на свій рахунок на підставі платіжної вимоги ВП № 60582918/1 від 21.01.2020 року задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд виходить з наступного:

Ухвалою від 11.02.2020 року суд задовольнив клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору та відстрочив їй сплату судового збору за подання позову у справі до ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

За подачу даного адміністративного позову позивач повинен був сплатити судовий збір у сумі 1681,60 грн.

Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, таким чином, судові витрати у справі покласти на позивача та відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (вул. Нове Шосе, 3, м. Буча, Київська область, 08292, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (вул. Кільцева дорога, 18-А, м. Київ, 03680, ), задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 13.11.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60582918.

3. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича від 13.11.2019 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 60582918.

4. В решті позовних вимог відмовити.

5. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. на користь Державного бюджету України на реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

6. Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича (вул. Нове Шосе, 3, м. Буча, Київська область, 08292, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 840,80 грн. на користь Державного бюджету України на реквізити: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.07.2020 року.

Суддя О.В. Малих