Справа № 320/4948/19
Суддя: Лапій С.М.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року № 320/4948/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Лапій С.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ТОВ «Сарафан» до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Сарафан" з позовом, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 16.07.2019:

- № про визначення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 330 212, 00 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням - 256 176, 00 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 64 044, 00 грн;

- № про визначення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 200 828, 00 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням - 160 662, 00 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 40 166, 00 грн;

- № про зменшення розміру суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 64, 00 грн;

- № про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 80 182, 00 грн від незареєстрованих протягом граничних строків податкових накладних за платежем: податок на додану вартість;

- № про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7 257, 89 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням-4 488, 62 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 769, 27 грн;

- № про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 365, 24 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням -869, 48 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 495, 76 грн;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510, 00 грн за платежем: податок на доходи фізичних осіб.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що не погоджується з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями, оскільки не вчиняв податкових правопорушень, про які зазначено в акті перевірки, а викладені в ньому судження контролюючого органу є помилковими, не відповідають положенням закону і не узгоджуються із дійсними фактичними обставинами проведених реальних господарських операцій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до наданих на перевірку документів встановлено порушення вимог податкового законодавства під час виконання Договорів про спільну діяльність від 24.12.2014 №4 (100000014) та від 16.02.2012 №1/2012 (296300287), внаслідок чого було занижено податок на прибуток на суму 330 212 грн та податок на додану вартість на суму 200 828 грн.

Окрім цього, перевіркою було встановлено неперерахування (неповне перерахування) податку з доходів фізичних осіб з нарахованого та виплаченого доходу та військового збору на суму 4 488,62 грн та 869,48 грн відповідно.

Представник позивача надав суду клопотання, в якому просив розглядати справу у порядку письмового провадження

На підставі ст. ст. 194, 205 КАС України судом прийнято рішення про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Судом встановлено, що у період з 26.04.2019 по 21.05.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Київській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «САРАФАН» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018.

За результатами перевірки складено акт від 28.05.2019 №431/10-36-14-02-13/23061300 (далі Акт).

Перевіркою встановлено порушення:

п. 44.1. ст. 44, п.п 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПК України в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 256176 грн., в т.ч. по періодам: за 2017 рік на суму 256176 грн.

п. 187.1. ст. 187, п.п. «г» п. 198.5., п. 198.6. ст. 198 ПК України в результаті чого занижено податок з податку на додану вартість на загальну суму 160662 грн., в т.ч. по періодам: за січень 2017 на суму 298 грн., за лютий 2017 на суму 37833 грн., за березень 2017 року на суму 7373 грн., за листопад 2017 на суму 23554 грн., за січень 2018 на суму 91604 грн. та завищено суму від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2018 року на суму 64 грн.

п. 201.10. ст. 201 ПК України - не зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних: за лютий 2017 - 37833 грн., за березень 2017 - 7373 грн., за травень 2017 - 24286 грн., за липень 2017 - 61622 грн., за листопад 2017 - 29250 грн.

п.п. 168.1.2., п.п. 168.1.5., п.п. 168.1.6. п. 168.1. ст. 168, п. 176.2. ст. 176 ПК України - неперерахування (неповне перерахування) податку з доходів фізичних осіб з нарахованого та виплаченого доходу за відповідні звітні періоди на загальну суму 4488,62 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі - 1198,75 грн. (березень - 1190,00 грн., липень - 8,75 грн.), за 2017 рік - 1170,00 грн. (січень - 90 грн., липень - 540 грн., грудень - 540 грн.) та за 2018 рік у сумі - 2119,87 грн. (березень - 540 грн., червень - 499,88 грн., вересень - 540 грн., грудень - 539,99 грн.

п. 119.2. ст. 119 та п. 176.2. ст. 176 ПК України .

п.п. 168.1.2., п.п. 168.1.5., п.п. 168.1.6. п. 168.1. ст. 168, п. 176.2. ст. 176 ПК України - неперерахування (неповне перерахування) військового збору з нарахованого та виплаченого доходу за відповідні звітні періоди на загальну суму 869,48 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі - 571,17 грн. (березень - 54,18 грн., вересень - 516,99 грн.), за 2017 рік у сумі - 166,74 грн. (березень - 3,87 грн., травень - 74,00 грн., червень - 43,90 грн., вересень - 44,97 грн.), за 2018 рік у сумі - 131,75 грн. (березень - 44,97 грн., червень - 41,64 грн., грудень - 44,96 грн.).

На підставі Акту перевірки податковим органом 16.07.2019 року прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення:

- № про визначення суми грошового зобов`язання по податку на прибуток у розмірі 330 212 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням - 256 176 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 64 044 грн;

- № про визначення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість у розмірі 200 828 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням - 160 662 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 40 166 грн;

- № про зменшення розміру суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 64 грн.;

- № про застосування штрафу у розмірі 50% у сумі 80 182 грн від незареєстрованих протягом граничних строків податкових накладних за платежем: податок на додану вартість;

- № про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7 257,89 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням - 4 488,62 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 769,27 грн;

- № про визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1 365,24 грн, з яких сума за податковим зобов`язанням - 869,48 грн., сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 495,76 грн;

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) у розмірі 510 грн за платежем: податок на доходи фізичних осіб.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку обставинам, що склалися суд зазначає наступне.

Як з`ясовано судом, фактичною підставою для відповідача про наявність факту порушень абз. 8 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. 5, 7, 21 П(С)БО №15 «Дохід», п. 44.1. ст. 44, п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 ПКУ, внаслідок чого було занижено дохід на суму 1 423 200 грн, у т.ч. за 2017 рік на суму 1 423 200 грн, що призвело до заниження податку на прибуток на суму 256 176 грн слугував той факт, що отримані від Договору №4 від 24.12.2014 «Про спільну діяльність у будівництві ЖК «Ірпінь Річ Таун» (100000014), укладеного позивачем з ОК «ЖБК «Гранд Віллас Україна», кошти у розмірі 1423200 грн мають характер безповоротної фінансової допомоги, у зв`язку із збільшенням активу Товариства.

Так, відповідно до п.п. 14.1.257. п. 14.1. ст. 14 ПК України фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі.

Безповоротна фінансова допомога - це:

сума коштів, передана платнику податків згідно з договорами дарування, іншими подібними договорами або без укладення таких договорів;

сума безнадійної заборгованості, відшкодована кредитору позичальником після списання такої безнадійної заборгованості;

сума заборгованості одного платника податків перед іншим платником податків, що не стягнута після закінчення строку позовної давності;

основна сума кредиту або депозиту, що надані платнику податків без встановлення строків повернення такої основної суми, за винятком кредитів, наданих під безстрокові облігації, та депозитів до запитання у банківських установах, а також сума процентів, нарахованих на таку основну суму, але не сплачених (списаних).

Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов`язковою до повернення

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до положень п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст.. 134 ПК України прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Відповідно до приписів ст. 1 Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Згідно ст. 4 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» одним з принципів на якому ґрунтується бухгалтерський облік та фінансова звітність є, зокрема, превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Як слідує з матеріалів справи, відповідно до положень п. 3.1. Договору про спільну діяльність у будівництві ЖК «Ірпінь Річ Таун» від 24.12.2014 №4 (далі - ДСД №4 від 24.12.2014) для досягнення цілей за цим Договором Сторони зобов`язуються здійснити вклади у вигляді права на користування земельною ділянкою (права на забудову земельної ділянки), грошових коштів, трудової участі, майна та майнових прав у розмірах та на умовах відповідно до умов цього договору.

Відповідно до підпункту 3.3.2 ДСД №4 від 24.12.2014 Сторона 2 (позивач) здійснює вклад у вигляді грошових коштів, майна, трудової участі та веденням спільних справ учасників Договору про спільну діяльність в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, а саме: фінансування будівництва (п.п. 3.3.2.1.), ведення обліку спільної діяльності в рамках цього Договору про спільну діяльність (п.п. 3.3.2.2.), укладення правочинів для забезпечення виконання спільної діяльності з третіми особами в рамках цього Договору про спільну діяльність (п.п. 3.3.2.3.), виконання будівельних робіт (п.п.3.3.2.4.).

На виконанням своїх зобов`язань по ДСД №4 від 24.12.2014 щодо ведення обліку спільної діяльності, укладення правочинів для забезпечення виконання спільної діяльності з третіми особами та виконання будівельних робіт позивач отримував поворотну фінансову допомогу від ДСД №4 від 24.12.2014, яку у подальшому повернув у повному обсязі, а саме: 06.04.2018 у сумі 16100 грн, 17.10.2018 у сумі 10000 грн, 01.11.2018 у сумі 18490 грн, 27.11.2018 у сумі 16200 грн, 19.12.2018 у сумі 200000 грн, 22.01.2019 у сумі 300000 грн, 23.01.2019 у сумі 250000 грн, 29.01.2019 у сумі 200000 грн та 30.01.2019 у сумі 600000 грн, що підтверджується копіями відповідних платіжних доручень та банківськими виписками по рахунку позивача.

Твердження відповідача про безповоротність фінансової допомоги спростовується також наявністю кредиторської заборгованості, у тому числі і по сумі вказаної фінансової допомоги, що відображено в картці рахунку 361 ТОВ «Сарафан» по взаємовідносинам з ДСД №4 від 24.12.2014.

Щодо виявлених контролюючим органом порушень з питань повноти декларування ТОВ «Сарафан» податку на додану вартість, судом встановлено, що позивачем у листопаді 2017 року отримано від ДСД від 16.02.2012 року №1/2012 «Про спільну діяльність у будівництві житлового масиву «НОВАТОР» ( код 296300287) коштів на суму 175 500 грн, у т.ч. ПДВ 29 250 грн, у якості компенсації платежу за електроенергію по ЖК Квартал, без складення податкових накладних і їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та не відображення вказаної суми податку у складі податкових зобов`язань в додатку 5 декларації з ПДВ за листопад 2017 року, чим порушено п. 187.1 ст. 187 ПК України.

Крім того, по розрахунках з ПАТ «Київобленерго» у період з лютого по листопад 2017 року позивачем сформовано податковий кредит у сумі 131114 грн за отриману електроенергію, якою користувався ДСД №1/2012 від 16.02.2012 року «Про спільну діяльність у будівництві житлового масиву «НОВАТОР» (код 296300287), укладеного ТОВ «Сарафан» з ОСОБА_1 . При цьому на користь ДСД №1/2012 від 16.02.2012 року податкові зобов`язання не нараховувалися та податкові накладні не реєструвалися, чим порушено п.п. «г» п. 198.5., п. 198.6 ст. 198 ПК України.

Однак, висновки контролюючого органу в частині порушень позивачем вимог п.п. «г» п. 198.5., п. 198.6 ст. 198 ПК України не ґрунтуються на вимогах Закону з огляду на наступне.

Відповідно до п. 187.1. ст. 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Так, відповідно до положень п. 3.1. ДСД від 16.02.2012 року №1/2012 для досягнення цілей за цим Договором Сторони зобов`язуються здійснити ділові вклади у вигляді грошових коштів, трудової участі, майна та майнових прав у розмірах та на умовах відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 3.4 ДСД №1/2012 від 16.02.2012 року Сторона 2 (позивач) здійснює вклад у вигляді грошових коштів, трудової участі, майна та веденням спільних справ учасників Договору в порядку і на умовах, передбачених цим Договором, а саме: фінансування будівництва (п.п. 3.4.1.), ведення бухгалтерського та податкового обліку (п.п. 3.4.2.), укладення правочинів для забезпечення виконання спільної діяльності з третіми особами в рамках цього Договору (п.п. 3.4.3.), виконання функцій замовника (п.п.3.4.4.).

Відповідно до п.п. 3.4.5. ДСД №1/2012 від 16.02.2012 вклад ТОВ «Сарафан» підлягає внесенню шляхом перерахування сум внеску за відповідним цільовим призначенням на рахунок виконавця відповідних робіт або на рахунок спільної діяльності у визначений строк із дня виникнення підстави для проведення відповідної оплати учасниками спільної діяльності.

Виходячи з того факту, який не спростовано відповідачем, що ТОВ «Сарафан з ДСД №1/2012 від 16.02.2012 станом на дату проведення перевірки не складалися ані акт прийому-передачі внеску в спільну діяльність у вигляді понесених витрат на електроенергію, ані остаточний акт розподілу результатів спільної діяльності, податкові зобов`язання з податку на додану вартість у силу положень п. 187.1. ст. 187 ПК України у позивача не виникли, а тому і не могли бути нараховані, а податкові накладні у відповідності до п. 201.1 ст. 201 ПК України не могли бути складені та зареєстровані.

У зв`язку з цим суд доходить висновку про безпідставність визначення контролюючим органом суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за рішенням від 16.07.2019 № в частині нарахувань у розмірі 163 893 грн., з яких сума за податковим зобов`язанням - 131 114 грн, сума за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 32 779 грн.

З огляду на викладене безпідставним є і нарахування штрафу у відповідній частині на суму 65 557 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 16.07.2019 №.

Щодо іншої частини сум, які залишилася за вказаними ППР, суд зазначає, що позивач не наводить будь яких заперечень чи спростувань протиправності нарахування контролюючим органом до складу цих ППР сум.

На підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість висновків контролюючого орану про порушення позивачем приписів п. 187.1 ст. 187 ПК України при отриманні від ДСД від 16.02.2012 №1/2012 (296300287) коштів на суму 175 500 грн. у т.ч. ПДВ 29 250 грн, у якості компенсації платежу за електроенергію по ЖК Квартал, без складення податкових накладних і їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та не відображення вказаної суми податку у складі податкових зобов`язань в додатку 5 декларації з ПДВ за листопад 2017 року.

Щодо неперерахування (неповне) перерахування ТОВ «Сарафан» податку з доходів фізичних осіб з нарахованого та виплаченого доходу на суму 4488,62 грн та військового збору на суму 869,48 грн, судом встановлено наступне.

Перевіркою встановлено порушення п. 176.2. ст. 176, п.п. 168.1.2., п.п. 168.1.5., п.п. 168.1.6. п. 168.1. ст. 168 ПК України, а саме згідно із наданими для перевірки щоденними виписками банків та платіжним дорученням встановлено неперерахування (неповне) перерахування податку з доходів фізичних осіб з нарахованого та виплаченого доходу за відповідні звітні періоди на суму 4488,62 грн.

Також встановлено порушення п. 176.2. ст. 176, п.п. 168.1.2., п.п. 168.1.5., п.п. 168.1.6. п. 168.1. ст. 168 ПК України, а саме згідно із наданими для перевірки щоденними виписками банків та платіжним дорученням встановлено неперерахування (неповне) перерахування військового збору з нарахованого та виплаченого доходу за відповідні звітні періоди на загальну суму 869,48 грн.

У зв`язку з цим податковими повідомленнями-рішеннями № та № контролюючим органом визначено суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 7 257,89 грн. (податкове зобов`язання - 4 488,62 грн., штрафна (фінансова) санкція - 2 769,27 грн.) та у розмірі 1 365,24 грн. (податкове зобов`язання - 869,48 грн., штрафна (фінансова) санкція - 495,76 грн.).

Положення пункту 170.1 статті 170 ПК України визначають особливості оподаткування доходу від надання нерухомості в оренду (суборенду, емфітевзис), житловий найм (піднайм), і ці норми є спеціальними по відношенню до норм п. 168.1. ст. 168 ПК України і підлягають обов`язковому застосуванню.

Так, відповідно до п.п. 170.1.2. п. 170.1 ст. 170 ПК України податковим агентом платника податку - орендодавця під час нарахування доходу від надання в оренду об`єктів нерухомості, інших, ніж зазначені в підпункті 170.1.1 цього пункту (включаючи земельну ділянку, що знаходиться під такою нерухомістю, чи присадибну ділянку), є орендар.

При цьому об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеної в договорі оренди, але не менше ніж мінімальна сума орендного платежу за повний чи неповний місяць оренди. Мінімальна сума орендного платежу визначається за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України, виходячи з мінімальної вартості місячної оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органом місцевого самоврядування села, селища, міста, об`єднаної територіальної громади, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, на території яких вона розташована, та оприлюднюється у спосіб, найбільш доступний для жителів такої територіальної громади. Якщо мінімальну вартість не встановлено чи не оприлюднено до початку звітного (податкового) року, об`єкт оподаткування визначається виходячи з розміру орендної плати, зазначеного в договорі оренди.

Відповідно до п.п. 170.1.4. п. 170.1 ст. 170 ПК України доходи, зазначені у підпунктах 170.1.1-170.1.3 цього пункту, оподатковуються податковим агентом під час їх нарахування (виплати) за ставкою, визначеною пунктом 167.1статті 167 цього Кодексу.

Згідно Договору найму (оренди) приміщення від 01.04.2016 №1/16 гр. ОСОБА_2 (орендодавець) передала, а ТОВ «Сарафан» (орендар) прийняв в строкове платне користування (найм) на правах оренди приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п. 4.1. Договору від 01.04.2016 №1/16, із змінами, внесеними Додатковою угодою від 30.12.2016 року, орендна плата з 01.01.2017 сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця за кожний квартал оренди приміщення.

У зв`язку з цим позивач як податковий агент здійснював оподаткування доходу орендодавця - фізичної особи, податком з доходів фізичних осіб та військовим збором у відповідності до вимог п.п. 170.1.4. п. 170.1 ст. 170 ПК України, тобто під час їх нарахування (виплати), про що свідчать додані до позову копії відповідних платіжних доручень та відомостей на виплату грошей.

Суд також погоджується з доводами позивача щодо порушення контролюючим органом строку визначення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, встановлених п. 102.1 ст. 102 ПКУ.

Так, відповідно до Акту перевірки та розрахунків нарахування штрафних санкцій по ПДФО та військовому збору, доданими до оскаржуваних податкових-рішень № та №, за порушення приписів п. 163.1. ст. 163, п.п. 168.1.2., п.п 168.1.4., п.п. 168.1.6. п. 168.1. ст. 168 ПК України контролюючим органом визначено позивачу суму грошового зобов`язання з ПДФО у розмірі 1487,50 грн (1190,00 грн - податкове зобов`язання; 297,50 грн. - штрафна санкція) та з військового збору у розмірі 67,72 грн (54,18 грн - податкове зобов`язання; 13,54 грн - штрафна санкція) за березень 2016 року, звіт за який подано позивачем 25.04.2016 при граничному терміні подання 10.05.2016.

Згідно п. 102.1 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до п. 102.2. ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо:

- податкову декларацію за період, протягом якого виникло податкове зобов`язання, не було подано;

- посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Визначений п. 102.2. ст. 102 ПК України перелік підстав для нарахування грошового зобов`язання без дотримання строку давності є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Щодо зменшення розміру суми від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 64 грн за податковим повідомленням-рішення № суд зазначає, що позивач також не наводить будь яких заперечень чи спростувань протиправності такого зменшення, у зв`язку з чим відповідне ППР залишається без змін.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 2 другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Також суд звертає увагу сторін, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського Суду з прав людини у справі Трофимчук проти України, no. 4241/03, від 28.10.2010).

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності своїх дій та рішень, а позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано докази сплати судового збору у сумі 9156, 41 грн. (платіжне доручення від 23.08.2019 № 508).

Оскільки суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, відшкодуванню позивачу з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати у сумі 9156, 41 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.07.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.07.2019 № частково на суму 131 114, 00 грн податкового зобов`язання та на суму 32 779, 00 грн штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.07.2019 № частково на суму 65 557, 00 грн штрафу.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.07.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.07.2019 №.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 16.07.2019 №.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ТОВ «Сарафан» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області судові витрати у сумі 9156 (дев`ять тисяч сто п`ятдесят шість) грн 41 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лапій С.М.