Справа № 160/8592/20
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 липня 2020 року Справа №160/8592/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ільков В.В., розглянувши заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/8592/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання неправомірним пунктів акту обстеження та стану дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою,-

ВСТАНОВИВ:

27.07.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради, в якому позивач просить суд:

- визнати неправомірним Акт обстеження стану та дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу від 25.06.2020 року в частині п. 9, 10 щодо припису про демонтаж каркасу навісу, звільнення земельної ділянки, приведення земельної ділянки у початковий стан;

- скасувати викладені в Акті висновки комісії з благоустрою в частині демонтажу металевого каркасу, розміщеного за адресою: АДРЕСА_1 , звільнення земельної ділянки від вказаної тимчасової споруди і приведення її у початковий стан.

Також, разом із позовом, 27.07.2020 року до суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі №160/8592/20, в якій позивач просить суд забезпечити позовну заяву про визнання дій незаконними в частині складання акту обстеження та стану дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою:

- шляхом зупинення дії Акту обстеження стану та дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу від 25.06.2020 року в частині п. 9, 10 щодо припису про демонтаж каркасу навісу, звільнення земельної ділянки, приведення земельної ділянки у початковий стан, та заборонити будь-яких дій щодо демонтажу тимчасової споруди (металевого каркасу навісу), який розміщений біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по пр.Гагарина, 63 м.Кривого Рогу.

У обґрунтування вимоги про забезпечення позову зазначено про необхідність зупинення дії оскаржуваного Акту обстеження стану та дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м.Кривого Рогу від 25.06.2020 року в частині п. 9, 10 щодо припису про демонтаж каркасу навісу, звільнення земельної ділянки, приведення земельної ділянки у початковий стан. Зазначене обумовлюється тим, що позивач не погоджується з актом обстеження та стану дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою від 25.06.2020 року, прийнятого виконавчим комітетом Довгинцівської районної в місті ради і не має намір у добровільному порядку виконати його приписи в частині демонтажу каркасу навісу та звільнення земельної ділянки, приведення земельної ділянки у початковий стан, на думку позивача, на даний час існує реальна можливість початку примусового виконання Акту відповідача, оскарження якого, згідно з чинним законодавством, не зупиняє його виконання. Тим більше, що позивачем було отримано повідомлення про проведення демонтажних робіт, що на його думку свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Отже, позивач вказує на те, що оскільки правомірність (неправомірність) оскаржуваного акту обстеження та стану дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою від 25.06.2020 року, прийнятого виконавчим комітетом Довгинцівської районної в місті ради, буде встановлена лише судовим рішенням, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваного акту і задоволення позовних вимог про скасування викладених в Акті висновків комісії з благоустрою в частині демонтажу металевого каркасу, розміщеного за адресою, м.Кривий Ріг, пр.Гагаріна, 63, звільнення земельної ділянки від вказаної тимчасової споруди і приведення її у початковий стан, йому доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути в початкове положення.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи та керуючись законом.

За правилами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно із ч.4 ст.150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06.03.2008 року №2 Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, слід пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову.

Необхідно звернути увагу, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного позивачем рішення може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Тобто, на цьому етапі суд позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного позивачем рішення. Крім того, встановлення ознак протиправності оскаржуваного рішення є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на цій стадії судового процесу.

Відповідно до приписів чинного законодавства, у випадку звернення сторони з вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, згідно матеріалів справи, заява позивача обґрунтована тим, що в разі не вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинення дії акту обстеження стану та дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради м. Кривого Рогу від 25.06.2020 року в частині п. 9, 10 щодо припису про демонтаж каркасу навісу, звільнення земельної ділянки, приведення земельної ділянки у початковий стан та заборони заборонити будь-яких дій щодо демонтажу тимчасової споруди (металевого каркасу навісу), який розміщений біля магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по пр.Гагарина, 63 м.Кривого Рогу до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили, в подальшому унеможливить захист і поновлення порушених прав та законних інтересів позивача у разі ухвалення рішення суду на його користь.

При цьому позивачем не було наведено достатніх підстав, які б унеможливили захист його прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, не надано належних доказів щодо існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Згідно наданих до суду доказів, не встановлено очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Судом такі підстави також не встановлені.

Посилання позивача на повідомлення про проведення демонтажних робіт, що на його думку свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, не спростовує наведеного вище.

Наведені заявником обставини, на думку суду, не є переконливими та достатніми для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову визначеним позивачем шляхом, оскільки не свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, неможливості захисту цих прав, свобод та інтересів без вжиття таких заходів.

При цьому із заяви про забезпечення позову судом встановлено, що наведені позивачем аргументи фактично зводяться до твердження про протиправність оскаржуваного рішення (акту).

Окрім цього, суд зауважує, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем не наведено та не надано належних доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення у цій адміністративній справі, або доказів того, що ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду буде неможливий; або очевидними є ознаки протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів позивача таким рішенням.

Отже, перевіривши зазначені у поданій заяві доводи на предмет їх відповідності вище викладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши додані до неї докази, суд прийшов до висновку про недоведеність та необґрунтованість поданої позивачем заяви про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/8592/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання неправомірним пунктів акту обстеження та стану дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою, як наслідок, про відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 248 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову у справі № 160/8592/20 за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визнання неправомірним пунктів акту обстеження та стану дотримання вимог законодавства України у сфері благоустрою відмовити.

Позивач: ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , код ОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради (50086, м.Кривий ріг, вул. Дніпропетровське шосе, 11, ).

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.В Ільков