Справа № 640/20635/18
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року (м. Київ, дата складання повного тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Акціонерного товариства «Укргазвидобування» про застосування заходів реагування,-

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулося до суду з позовом, в якому просить:

- застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи підвального поверху адміністративної будівлі та приміщень оздоровчого комплексу будівлі Акціонерного товариства «Укргазвидобування», розташованого вулиця Кудрявська, 26/28 у Шевченківському районі міста Києва - до повного усунення порушень зазначених в акті перевірки;

- обов`язок щодо забезпечення виконання судового рішення шляхом опечатування та відімкнення від джерел електроживлення покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві;

- контроль за виконанням судового рішення щодо усунення відповідачем порушень вимог пожежної та техногенної безпеки та погодження термінів відтермінування зупинення експлуатації приміщень, покласти на Головне управління ДСНС України у м. Києві.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що під час проведення перевірки відповідача виявлено ряд порушень правил техногенної і пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Позивач вважає, що наявна необхідність у застосуванні заходів реагування.

Відповідач у своєму відзиві просив суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що ним було прийнято до уваги зауваження позивача, які були викладені в акті перевірки, та усунуто більшість виявлених порушень, що підтверджується відповідними доказами. Також, на думку відповідача, позивачем не доведено, що ті порушення, які залишились невиконаними, створюють реальну загрозу життю та здоров`ю населення, у зв`язку із чим, застосування такого крайнього заходу, як зупинення експлуатації, на переконання позивача, є невиправданим.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити, при цьому вказує на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи. Зазначає, що відповідачем не було усунуто повністю виявлених порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, докази на підтвердження зворотнього відповідачем також не надано.

Відповідачем подано відзив на апелянту скаргу, в якому вказано про безпідставність доводів апеляційної скарги та відсутність підстав для задоволення позову.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі наказу ГУ ДСНС України у м. Києві від 14.09.2018 № 554 «Про проведення планових перевірок», було здійснено позапланову перевірку приміщення Акціонерного товариства «Укргазвидобування» за адресою: м. Київ, вул. Кудрявська, 26/28 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

На підставі наказу №554, було видано посвідчення від 01.10.2018 №2890 на проведення державним інспектором перевірки підприємства Акціонерного товариства «Укргазвидобування» за адресою: вулиця Кудрявська, 26/28 у Шевченківському районі міста Києва.

За результатами перевірки складений акт перевірки від 12.10.2018 №376, згідно тексту якого під час здійснення перевірки виявлено недотримання відповідачем вимог пожежної та техногенної безпеки, , в якому вказані 25 порушень відповідача, а саме:

1. Р.3 п.п.2.31, 2.32 ППБУ - евакуаційні виходи приміщень підвального та 1-го поверхів адміністративної будівлі і оздоровчого комплексу не позначені світловими покажчиками «Вихід» білого кольору на зеленому фоні підключеними до джерел живлення аварійного (евакуаційного) освітлення;

2. Р.3 п.п.2.23, 2.37 ППБУ - двері сходової клітини оздоровчого комплексу не обладнані пристроями для само зачинення та ущільненням в притулах (порушення п.7.2.11 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»;

3. Р.4 п.2.37 ППБУ - двері евакуаційного виходу з приміщень 1-го поверху оздоровчого комплексу не обладнані замками що легко відчиняються з середини;

4. Р.3 п.2.37 ППБУ - на підлозі шляху евакуації з приміщень 2-го поверху оздоровчого комплексу влаштовано перепад висот (порушення п.7.3.8 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

5. Р.3 п.2.23 ППБУ - висота дверей евакуаційного виходу з приміщень 2-го поверху оздоровчого комплексу та першого поверху адміністративної будівлі (виходу зі сходових клітин) менше 2-х м (порушення п.7.2.7 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

6. Р.3 п.2.23 ППБУ - на шляхах евакуації з приміщень 2-гоповерху оздоровчого комплексу влаштовані криволінійні сходи (порушення п.9.1.8 ДБН В.2.2-9:2009 «Громадські будинки та споруди»);

7. Р.3 п.2.23 ППБУ - ширина сходового маршу 1-го поверху оздоровчого комплексу менше 1,2 метра (порушення п.9.1.11 ДБН В.2.2-9:2009 «Громадські будинки та споруди»);

8. Р.3 п.2.5 ППБУ - не здійснено вогнезахисну обробку покриву дерев`яних конструкцій покриття будівлі оздоровчого комплексу з складанням акту;

9. Р.3 п.п.2.23, 2.26 ППБУ - із приміщення 2-го поверху оздоровчого комплексу не передбачено другий евакуаційний вихід безпосередньо на зовні (порушення п.7.2.4 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»; п.п.9.1.14, 9.1.15 ДБН В.2.2-9:2009 «Громадські будинки та споруди»);

10. Р.3 п.2.23 ППБУ - висота проходу на шляхах евакуації підвального поверху менше 2-х м (порушення п.7.3.6 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

11. Р.3 п.2.37 ППБУ - допускається захаращування шляхів евакуації (коридор підвального поверху закладу харчування адміністративної будівлі) холодильним обладнанням, матеріальними цінностями тощо;

12. Р.5 П.1.2 ППБУ - відсутній клапан в системі димовидалення з приміщень підвального поверху адміністративної будівлі;

13. Р.3 п.2.23 ППБУ - вхід на сходи, що ведуть до першого поверху з приміщень підвального поверху виконаний через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу без дверей (порушення п.6.36 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»; п.9.11 ДБН В.2.2-3:2018 «Заклади освіти. Будинки і споруди»);

14. Р.3 п.2.37 ППБУ - на шляхах евакуації першого пор веху адміністративної будівлі влаштовані турнікети (центральний вхід);

15. Р.3 п.2.37 ППБУ - під сходовою кліткою адміністративної будівлі розміщено приміщення;

16. Р.3 п.п.2.3, 2.4 ППБУ - клас вогнестійкості проходок інженерних комунікацій приміщень технічного та підвального поверхів адміністративної будівлі (електричних, кабельних та шино провідних проходок, водопровідних, каналізаційних труб тощо) через огороджувальні конструкції з нормативним класом вогнестійкості або через протипожежні перешкоди менший ніж нормований клас вогнестійкості огороджувальної конструкції або протипожежної перешкоди за ознакою ЕІ (порушення п.6.20 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

17. Р.3 п.2.23 ППБУ - приміщення 1-го поверху адміністративної будівлі де розміщено блок сервера (шафа з електричним та електронним обладанням) не відокремлене від інших приміщень протипожежними перегородками 1-го типу з класом вогнестійкості ЕІ-45 (порушення п.п.6.2, 6.3, 6.4 табл.2 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва. Загальні вимоги»);

18. Р.3 п.2.3 ППБУ - двері приміщень 1-го поверху адміністративної будівлі, серверної, щитової, архіву та складських (підсобних) закладу харчування підвального поверху адміністративної будівлі не виконані протипожежними з класом вогнестійкості ЕІ-30 (порушення п.9.3.6 табл.3 ДБН В.1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва»);

19. Р.5 п.1.2 ППБУ - приміщення серверної не обладнане автоматичною системою пожежогасіння (порушення п.13.1 табл.А.2 додатку А ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

20. Р.5 п.1.2 ППБУ - в зоні з кухонним обладнанням закладу харчування (плити; сковороди; вертикальні, кутові, ланцюгові печі; фритюрниці; жарові шафи; «китайські котли» тощо) не використовується модульна система локального пожежогасіння, спеціалізовані для такого виду загорань (порушення п.8.1.5 ДБН В.2.5-56:2014 «Інженерне обладнання будинків та споруд. Системи протипожежного захисту»);

21. Р.5 п.1.2 ППБУ - приміщення охорони 1-го поверху адміністративної будівлі в якому встановлений приймально-контрольний прилад системи автоматичної пожежної сигналізації, не забезпечене аварійним освітленням (порушення п.7.2.24 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);

22. Р.5 п.п.1.1, 1.2, 1.4 ППБУ - не надано акт підтвердження відомостей системи протипожежного захисту (системи автоматичної пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуювання людей) відповідно дод. И, п. И.2.4 ДБН В.2.5-56:2014;

23. Р.3 п.2.37 ППБУ - виходи з пасажирських ліфтів адміністративної будівлі не передбачено через ліфтовий хол (порушення п.7.6.8 ДБН В.2.2-9-2009 «Громадські будинки та споруди. Основні положення»);

24. Р.5 п.п.1.1, 1.2 ППБУ - приміщення 3-го поверху та кабінет керуючого не обладнано системою автоматичної пожежної сигналізації (порушення п.5.1 додаток А, таблиця А.2, п.7 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»);,

25. П.8 ч.1 ст.20, ст.40 КЗпП - не здійснено навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки.

В подальшому 08 травня 2019 року за результатами позапланової перевірки, був складений акт № 331 щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, з якого вбачається, що відповідачем усунуто частину виявлених порушень, зазначених в акті №376 від 12.10.2018, а саме залишись не усунутими 16 із 25.

На думку позивача, всі виявленні порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки зазначені в акті перевірки створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей, які працюють, перебувають на об`єкті, що стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що під час судового розгляду виявлено, що відповідачем надано докази усунення виявлених порушення, які призводять до загрози життю та здоров`ю людей у випадку виникнення пожежі. Порушення, які залишились не виконаними не є суттєвими, та не можуть призвести до виникнення пожежі як неконтрольованого процесу знищування або пошкодження вогнем майна, під час якого виникають чинники, небезпечні для людей та навколишнього природного середовища.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до першого речення ст. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з Положенням про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, яке затверджено Указом Президента України від 16.01.2013 № 20/2013, Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади та здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V.

Так, ч. 1 ст. 1 Закону № 877, встановлено, що державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 7 Закону № 877, за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

Згідно з положеннями ч. 7 ст. 7 Закону № 877, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

У свою чергу, припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, регулюються Кодексом цивільного захисту України № 5403 від 02.10.2012.

Відповідно до ч. 2 ст. 68 Кодексу цивільного захисту, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Разом з тим, згідно зі ст. 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

Згідно з ч. 1 ст. 70 Кодексу цивільного захисту, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (ч. 2 ст. 70 Кодексу цивільного захисту України).

Таким чином, ст. ст. 69, 70 Кодексу цивільного захисту України, передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей та одночасно мають бути співмірними.

Так, у відповідності до п. 26 ч. 1 ст. 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

З матеріалів справи вбачається:

- щодо порушення пункту «Виконати двері приміщень 1-го поверху адміністративної будівлі серверної, електрощитової, архіву та складських (підсобних) закладу харчування підвального поверху адміністративної будівлі протипожежними з класом вогнестійкості ЕІ-30 відповідно до вимог п.9.3.6 табл. З ДБН В. 1.1-7:2016 «Пожежна безпека об`єктів будівництва» - виконано, встановлено нові двері в зазначених приміщеннях з класом вогнестійкості ЕІ-30;

- щодо порушення пункту «Здійснити навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної безпеки» - виконано, 02.09.2019 укладено договір між AT «Укргазвидобування» та Головним управлінням ДНС України у м. Києві щодо проведення занять на протипожежну тематику з працівниками Товариства із залученням пожежних автомобілів з бойовими розрахунками (термін дії договору - до 31.12.2019).

- 03.12.2019 проведено заняття на протипожежну тематику з працівниками Товариства із залученням пожежних автомобілів з бойовими розрахунками.

Крім того, в матеріалах справи наявна копія акту здавання-приймання послуг за договором №пп/06/010/39/УГВ2589/37-19 від 02.09.2019.

Колегія суддів звертає увагу на те, що, дійсно, перевіряючи обґрунтованість позовних вимог відповідного органу ДСНС України про застосування заходів реагування, суд має перевірити: 1) відповідність виявлених порушень з вимогами законодавства, що регулюють дані правовідносини; 2) встановити обсяг та «вагу» зазначених в акті перевірки порушень на предмет існування реальної загрози життю та здоров`ю людей (працівників, відвідувачів); 3) оцінити зібрані під час розгляду спору по суті докази від усіх сторін на предмет здійснення суб`єктом господарювання заходів по усуненню порушень, виявлених під час перевірочного заходу (вжиття заходів по ініціюванню проведення позапланової перевірки, часткове/повне усунення виявлених порушень, пріоритет усунення реальних загроз над «паперовими порушеннями» тощо); 4) надати оцінку спірним правовідносинам щодо наявності/відсутності підстав для застосування заходів реагування.

Колегія суддів наголошує на тому, що застосування заходів реагування спрямовано не як санкція для відповідача, а виключно для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей, які працюють у будівлі та відвідують її, від будь-якого ризику настання небезпечних чинників, а захід реагування має тимчасовий та спонукаючий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення виявлених порушень.

Проте, слід врахувати, що при вирішенні питання про наявність підстав для застосування заходів реагування, у вигляді повного зупинення експлуатації об`єкта, слід виходити з того, чи можуть порушення, що так і не було усунуто призвести до реальної загрози життю та здоров`ю людей, адже важливим та необхідним є дотримання балансу наявності можливого ризику з негативними наслідками для суб`єкта господарювання, пов`язаними з блокуванням роботи, що безперечно тягне за собою певні негативні наслідки.

З приводу порушення розділу III п. 2.23 ППБУ, зокрема, висота дверей евакуаційного виходу з приміщень 2-го поверху оздоровчого комплексу та першого поверху адміністративної будівлі (виходу зі сходових клітин) менше 2-х м; на шляхах евакуації з приміщень 2-гоповерху оздоровчого комплексу влаштовані криволінійні сходи; ширина сходового маршу 1-го поверху оздоровчого комплексу менше 1,2 метра; із приміщення 2-го поверху оздоровчого комплексу не передбачено другий евакуаційний вихід безпосередньо на зовні; висота проходу на шляхах евакуації підвального поверху менше 2-х м; вхід на сходи, що ведуть до першого поверху з приміщень підвального поверху виконаний через протипожежний тамбур шлюз 1-го типу без дверей, колегія суддів зазначає, що вказані порушення обумовлені структурою капітальної будівлі та не свідчать про існування факту явної та очевидної небезпеки для життя та здоров`я людей.

Разом із тим, колегія суддів вказує, що усунення частини виявлених порушень неможливо без реконструкції будівлі або капітального ремонту.

Будівлю АТ «Укргазвидобування», введено в експлуатацію у 1971 році відповідно до норм і стандартів що діяли на той час. Оскільки, починаючи з дати введення будівлі її реконструкція не проводилась, то на неї не поширюються вимоги Державних будівельних норм, прийняті після введення будівлі в експлуатацію.

Приведення деяких елементів споруди до нових будівельних норм є неможливим без її капітальної реконструкції.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що виявлені порушення зумовлюють необхідність застосування судом заходу реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщення готелю.

Позивач наділений повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог техногенної та пожежної безпеки). При цьому захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку відсутні підстави для примусового застосування до відповідача заходу реагування у сфері державного нагляду (контролю) як у вигляді повного зупинення роботи підвального поверху адміністративної будівлі та приміщень оздоровчого комплексу будівлі Акціонерного товариства «Укргазвидобування», розташованого вулиця Кудрявська, 26/28 у Шевченківському районі міста Києва.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 лютого 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 30.07.2020.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна