Справа № 160/8746/20
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 серпня 2020 року Справа № 160/8746/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Віхрова Вікторія Станіславівна, перевіривши матеріали позовної заяви Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2020 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 в якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати, пов`язані з його навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі на загальну суму 340 828,61 грн. на користь Національної академії Національної гвардії України (61001, м. Харків, майдан Захисників України, 3, код ЄДРГІОУ 08610502, р/р НОМЕР_3, МФО 820172, банк платника ДКСУ м. Київ).

За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/8746/20 передана до розгляду судді Віхровій В.С.

Відповідно до частини 1 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 2 статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Участь у судовому процесі органів та осіб, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб визначено статтею 53 КАС України, відповідно до частин 3, 4 якої у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України визначено Законом України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014року №1697-VII (зі змінами та доповненнями) відповідно до статті 23 якого представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді інтересів громадянина (громадянина України, іноземця або особи без громадянства) у випадках, якщо така особа не спроможна самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження через недосягнення повноліття, недієздатність або обмежену дієздатність, а законні представники або органи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси такої особи, не здійснюють або неналежним чином здійснюють її захист.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду України від 08.04.1999р. №3-рп/99 (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді), прокурори та їхні заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій, незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не лише в їхній діяльності, але й у діяльності приватних підприємств, товариств.

З огляду на викладене, прокурор може звертатися до суду в інтересах держави, які, в свою чергу, можуть бути пов`язані з необхідністю захисту прав державних органів, а також підприємств, установ, організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

З урахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, у чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Здійснення прокуратурою повноважень органу державної влади в обхід процедури уповноваження її на представництво від імені такого державного органу (позивача) є підміною повноважень позивача на звернення до суду, а тому порушенням статті 19 Конституції України.

Із наведеного слідує, що при зверненні прокурора до відповідного суду, прокурор повинен у позовній заяві обґрунтувати причини неможливості пред`явлення позову самою особою або органом, в інтересах яких позов, із наданням підтверджуючих документів, а також обґрунтуванням обставин, які вказують на існування реальної загрози порушень державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб та необхідності їх захисту.

Відповідно до пунктів 7, 8 частини 1 статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг; позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Судом встановлено, що Військовою прокуратурою Дніпропетровського гарнізону у позовній заяві належним чином не обґрунтовано, та до матеріалів позову не додано жодних доказів на підтвердження наявності законодавчо визначених підстав для звернення, у порядку приписів ст.53 КАС України, до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з цим позовом, зокрема, в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України, з огляду на те, що Міністерство внутрішніх справ України та Національна академія Національної гвардії України є суб`єктами владних повноважень, та, з урахуванням приписів КАС України, уповноважені самостійно здійснювати функції позивача, та до того ж, не обґрунтовано які саме інтереси держави, у даному випадку, порушено, та яким чином відповідач впливає на інтереси держави. Відсутність у вказаних установ коштів на сплату судового збору таких обставин не спростовує, враховуючи, що КАС України визначено можливість звернення до суду з клопотанням про відстрочення та/або звільнення від сплати судового збору

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявлені повноваження прокурора в цій справі як представника позивача (суб`єкта владних повноважень), є необґрунтовані обставинами, які є обов`язковою умовою для суду при вирішенні питання допуску прокурора до участі у справі, оскільки до матеріалів позову не додано доказів правомірності представництва прокуратурою інтересів позивача, та, зокрема, правомірності звернення до суду з цією позовною заявою.

Натомість, звернення прокурора з цим позовом без належного підтвердження свого права на представництво інтересів позивача, що є суб`єктом владних повноважень, та може і має реалізувати свої повноваження самостійно, є прямим порушенням вимог статті 19 Конституції України, оскільки в такому випадку прокуратура реалізує не власні повноваження, а повноваження позивача.

Окрім того, суд вважає за необхідне наголосити, що участь прокурора як представника суб`єкта владних повноважень у адміністративній справі без належного обґрунтування необхідності такого представництва та неможливість захисту державних інтересів у загальному порядку звернення до суду самого суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності умов відповідного представництва інтересів для відповідача у цій справі, також порушує принцип змагальності судового процесу, та право сторін на рівноправність, котрі передбачено положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 7 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо відсутні підстави для звернення прокурора до суду в інтересах держави або для звернення до суду особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Таким чином, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.

Керуючись статтями ст.ст. 169, 243, 248, 256, 294, 295 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону в інтересах Держави в особі Міністерства внутрішніх справ України та Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.С. Віхрова