Справа № 821/1308/17
Суддя: Вербицька Н. В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р.м.ОдесаСправа № 821/1308/17
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Ступакової І.Г.,

при секретарі судового засідання - Болтушенка А.О.,

за участю представників апелянта адвоката Діяментовича Д.Г., директора ТОВ "Маркет- Премьєр" - Максимюка О.Л.,

представників відповідача Веремієнко М.О., Горбина Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Премьєр" на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Премьєр" до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

31.02.2017 товариство з обмеженою відповідальністю "Маркет-Премьер" звернулось з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області (далі - ДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 19.06.2017 № , яким позивачу зменшена сума грошового зобов`язання з ПДВ за вересень-грудень 2016 на суму 7 461 522 грн та зменшено суму податкового кредиту за вказаний період на суму 7 459 270 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що первинні документи ТОВ «Маркет-Премєр» були вилучені працівниками правоохоронних органів 22.03.2017 під час проведення обшуку в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000596, та перевірка проведена з використанням вилучених документів, що містяться в матеріалах кримінального провадження. Позивач зазначає, що акт перевірки не містить інформації про документи, які використані при перевірці, немає опису отриманих від правоохоронних органів для перевірки копій документів, тому позивач вважає, що наявні первинні документи лише частково висвітлені в акті перевірки.

Згідно договору з ПрАТ «Броварське ШБУ №50» позивач постачав бітум нафтовий дорожній, мазут, пічне паливо в період вересень-грудень 2016 року. Для виконання взятих на себе зобов`язань перед ПрАТ „Броварське ШБУ №50", ТОВ «Маркет-Премьє» уклав договори з контрагентами-постачальниками: ПП „Інгус Ойл" та ТОВ „Інтербіт Індастрі" на постачання бітуму, та з іншими суб`єктами господарювання, які надавали послуги з розігріву, збезводнення, відвантаження бітуму, транспортні послуги. З метою оптимізації витрат, пов`язаних з поставкою замовленого товару, бітум, мазут направлявся безпосередньо кінцевому замовнику - ПрАТ „Броварське ШБУ №50'', що забезпечувало більшу економічну ефективність господарської діяльності, та не суперечило положенням податкового законодавства, яке не визначає умови ведення фінансово-економічної діяльності платника. Фактичний рух активу підтверджується вантажно-митними деклараціями, та фактично сплаченим ввізним митом, оскільки вищезазначений товар, як зокрема зазначається за текстом самого акту, був навантажений на терміналах, розташованих на території Росії, та пройшов всі етапи митного контролю. Недоліки видаткових накладних не є беззаперечним доказом відсутності господарських операцій. Податкові накладні з отриманих та наданих послуг, придбаного та поставленого товару, були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, що є підставою формування податкових зобов`язань та податкового кредиту. Щодо податкової інформації про контрагентів позивача, то ТОВ «Маркет-Премьер» вважає, що не повинен нести ніякої відповідальності за недотримання вимог податкового законодавства іншими суб`єктами господарювання. Позивач звертає увагу суду на те, що контролюючі органи під час проведення перевірок не повинні використовувати матеріали кримінального провадження (протоколи допиту) без наявного судового рішення або обвинувального вироку.

Відповідач заперечував проти позову, зазначаючи, що в ході проведення перевірки встановлено невикористання ТОВ "Марке-Премьер" у власній господарській діяльності бітуму дорожнього, послуги з розігріву, збезводнення, відвантаження бітуму, мазуту, масла гідравлічного, масло універсальне, а/м перевезення вантажу, а також не мав фізичної, технічної, технологічної можливості надавати дані послуги власними силами. Внаслідок декларування ТОВ „Маркет-Премьер" придбання бітуму та супутніх послуг без фактичного їх отримання ТОВ „Маркет-Премьер", здійснено лише документальне оформлення постачання бітуму, залишку кубового, мазуту паливного, масла гідравлічного, масла універсального на адресу ПрАТ „Броварське ШБУ №50" за ціною, що значно перевищує ціну придбання, у зв`язку з тим, що до ціни поставлених товарів включено послуги з розігріву, збезводнення, відвантаження бітуму та мазуту, розігріву та відвантаження залишку кубового, а/м перевезення вантажу від контрагентів-постачальників ТОВ „Маркет-Премьер", які фактично цими контрагентами не надавались та не здійснювалось їх придбання у інших контрагентів. Під час перевірки встановлено, що у ТОВ „Маркет-Премьер", крім податкових накладних зареєстрованих в ЄРПН, відсутні первинні документи, що підтверджують набуття у власність ТОВ „Маркет-Премьер" товарів, задекларованих від постачальників ПП „Інгус Ойл" та ТОВ „Інтербіт Індастрі" за період вересень-грудень 2016 року. Також у ТОВ „Маркет-Премьер" відсутні договори, накладні, акти прийому-передачі, акти виконаних робіт (послуг), довіреності на отримання товарів, товарно-транспортні накладні та будь-які інші документи, що не свідчить про отримання ТОВ „Маркет- Премьер" товарів та послуг від НВКП „Промсервіс", ТОВ „Авелінк", ТОВ „Алекрі", ТОВ „Велесіті", ТОВ „Грант ЛМС", ТОВ „Дакстер Трен", ТОВ „Конкордвест", ТОВ „Мартейн", ТОВ „Праймкорп", ТОВ „Райа Леон", ТОВ „Регіонжитлобуд-21", ТОВ „Толмін". Також вказані документи відсутні у вилучених документах в матеріалах кримінального провадження. Відповідач зазначає, що надання послуг по розігріву, збезводненню, відвантаженню бітуму, розігріву та відвантаженню залишку кубового, розігріву, збезводненню, відвантаженню мазуту потребують наявності кваліфікованого персоналу та спеціального обладнання, за допомогою якого здійснюються надання даних послуг, нагрівання, перекидання бітуму, насоси, бітумно-плавильні агрегати; бітумосховища. Проте, контрагенти позивача не мали фізичних, технологічних можливостей для вчинення задекларованих господарських операцій, деякі з них були зареєстровані на підставних осіб, що підтверджуються протоколами допиту керівників підприємств.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема, апелянт зазначає, що суд помилково погодився з доводами податкового органу щодо не підтвердження реальності господарських операцій позивача з ПрАТ "Броварське ШБУ № 50", оскільки у вантажних накладних отримувачем товару вказане саме ПрАТ "Броварське ШБУ № 50". Судом не надана належна оцінка тим фактам, що фактичних рух активу підтверджується вантажно-митними деклараціями та фактично сплаченим ввізним митом, оскільки бітум був навантажений на терміналах, розташованих в РФ та пройшов всі етапи митного контролю. Судом при прийнятті рішення врахована нічим не підтверджена інформація, що у контрагентів позивача - ТОВ „Авелінк", ТОВ „Алекрі", ТОВ „Велесіті", ТОВ „Грант ЛМС", ТОВ „Дакстер Трен", ТОВ "Конкордвест", ТОВ „Мартейн", ТОВ „Праймкорп", ТОВ „Райа Леон", ТОВ „Регіонжитлобуд-21", ТОВ „Толмін" відсутні фактичні можливості для здійснення господарської діяльності. При цьому відсутні акти щодо незнаходженні їх за податковою адресою, акти зустрічних звірок тощо. Разом з цим актом перевірки ТОВ "Маркет-Премьер" встановлена наявність працюючих у ТОВ "Велесіті" - 56 осіб, у ТОВ "Конкордвест" - 95 осіб. На думку позивача, він не може зазнавати негативних наслідків через порушення податкової дисципліни своїми контрагентами, а тому недекларування ними податкових зобов`язань не свідчить про фіктивність господарських операцій.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду - без змін в зв`язку із необґрунтованістю доводів апелянта.

В ході апеляційного розгляду ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року здійснена заміна відповідача ГУ ДФС у Херсонській області на правонаступника - ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (т.4 а.с.126-127).

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що в ході проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Маркет-Премьєр" з питань правильності нарахування, повноти та своєчасності сплати до бюджету податку на додану вартість і податку на прибуток при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ПрАТ "Броварське шляхово-будівельне управління № 50", а також фінансово-господарських операцій з підприємствами, які здійснювали постачання товарів, робіт та послуг по вказаних господарських операціях за період з 01.01.2015 по 10.04.2017, яка призначена на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 10.04.2017 в рамках кримінального провадження № 0000596, за результатами якої 16.05.2017 року складений акт № 109/21-22-14-04-11/40451409, встановлені порушення:

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198 ПК України, в зв`язку з чим не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентами-постачальниками на загальну суму ПДВ 7 459 269,56 за період вересень-грудень 2016 року,

- п.44.1 ст.44, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188 ПК України, в зв`язку з чим не підтверджено реальність здійснення господарських операцій з контрагентом покупцем ПрАТ "Броварське ШБУ № 50" на загальну суму ПДВ 7 461 522,48 грн за вересень-грудень 2016 року,

- п.44.1 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, ст.135 ПК України, п.1,2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 "Дохід", затвердженого наказом Мінфіну України від 29.11.1999 № 290, п.11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого наказом Мінфіну України від 31.12.1999 №318, в результаті чого не підтверджена сума собівартості реалізованої продукції, що включена ТОВ "Маркет-Премьєр" до складу витрат за 2016 рік у розмірі 37 296 348 грн, та дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку на суму 37 307 612 грн.

ТОВ «Маркет-Премьер» не погодився із вищезазначеними висновками перевірки, подав заперечення, які були розглянуті ГУ ДФС України в Херсонській області та відхилені як безпідставні.

На підставі акту перевірки 19.06.2017 ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № про зменшення суми грошового зобов`язання з ПДВ за вересень-грудень 2016 на суму 7 461 522 грн та зменшення суми податкового кредиту за вказаний період на суму 7 459 270 грн.

Дане податкове повідомлення-рішення було оскаржено позивачем до ДФС України. Рішенням ДФС України від 16.08.2017 № 18011/6/99-99-11-01-01-25 скарга залишена без задоволення.

Відмовляючи в задоволенні позовної заяви, суд першої інстанції виходив з правомірності та обґрунтованості прийнятого контролюючим органом оскаржуваного рішення.

Судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення (стаття 1 Закону № 996-XIV).

Згідно зі статтею 1 Закону № 996-XIV господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Зі змісту наведених норм слідує, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту з податку на додану вартість наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, за наявності ділової мети, розумних економічних причин для здійснення господарської операції, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

При цьому будь-які документи (у тому числі договори, акти виконаних робіт, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності, та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи.

Водночас наведені вище норми податкового законодавства у взаємозв`язку з положеннями законодавства з питань бухгалтерського обліку та звітності визначають окремі випадки, за яких неможливе формування витрат та податкового кредиту, зокрема, це: непов`язаність здійсненої операції (понесених витрат) з господарською діяльністю покупця (придбання товарів/послуг без мети їх використання у господарській діяльності); фіктивність операцій/нездійснення оподатковуваних операцій; видача податкової накладної особою, яка не є платником податку на додану вартість; відсутність у платника податків юридично значимих первинних документів.

Документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються, тощо.

Перевіркою встановлено, що згідно договору від 01.09.2016 між ТОВ «Маркет-Премьер» (продавець) та ПрАТ «Броварське ШБУ-50» (покупець) позивач мав поставити бітум нафтовий дорожній в`язкий марки БНД 60/90, БНД 70/100, БНД 90/130, мазут, пічне паливо в період вересень-грудень 2016 року на загальну суму 44769134,90 грн., в т.ч. ПДВ 7461522 грн. 48 коп. Договором передбачалась поставка автомобільним або залізничним транспортом згідно усній чи письмовій заявці покупця. Витрати по транспортування, інші витрати, які пов`язані з доставкою продукції, продавець включав до вартості продукції, яка зазначалась в рахунках-фактурах.

Позивач зазначає, що для виконання взятих на себе зобов`язань перед ПрАТ „Броварське ШБУ №50", він уклав договори з контрагентами-постачальниками: ПП „Інгус Ойл" та ТОВ „Інтербіт Індастрі" на постачання бітуму, мазуту та з іншими суб`єктами господарювання, які надавали послуги з розігріву, збезводнення, відвантаження бітуму, транспортні послуги. З метою оптимізації витрат, пов`язаних з поставкою замовленого товару, бітум, мазут направлявся безпосередньо кінцевому замовнику - ПрАТ „Броварське ШБУ №50'', що забезпечувало більшу економічну ефективність господарської діяльності, та не суперечило положенням податкового законодавства, яке не визначає умови ведення фінансово-економічної діяльності платника.

З акту перевірки вбачається, що позивач за період вересень-грудень 2016 року задекларував операції з придбання товарів та послуг, які в подальшому були реалізовані ПрАТ «Броварське ШБУ №50», а саме:

- бітуму дорожнього БНД 60/90 (код УКТЗЕД ) у кількості 426.595тн на загальну суму 2941568,26 грн, в т.ч. ПДВ 490261,38 грн, та бітуму нафтового дорожнього в`язкого БНД 60/90 у кількості 639,3 тн на загальну суму 4046592,50 грн в т.ч ПДВ 674432,08 грн від ПП „Інгус Ойл" (код 36143790),

- бітуму БНД 60/90 (код УКТЗЕД ) у кількості 2789,415 тн на загальну суму 18228349,35 грн, в т.ч. ПДВ 3038058,22 грн від ТОВ „Інтербіт Індастрі" (код 38777266);

- бітуму дорожнього 60/90 у кількості 24,5 тн на загальну суму 298900 грн, в т.ч. ПДВ 49816,67 грн від ТОВ „Мартейн" (код 40474672);

- послуг з розігріву, збезводнення, відвантаження бітуму на загальну суму 16796082,57 грн в т.ч. ПДВ 2799347,09 грн від: ТОВ „Авелінк" (код 40646607) на загальну суму 1896232,78 грн в т.ч. ПДВ 316038,80 грн; ТОВ „Алекрі" (код 40682142) на загальну суму 4590326,9 грн в т.ч. ПДВ 765054,48 грн; ТОВ „Велесіті" (код 40752434) на загальну суму 973124 грн в т.ч. ПДВ 162187,30 грн; ТОВ „Грант ЛМС" (код 40836299) на загальну суму 527996,4 грн в т.ч. ПДВ 87999,40 грн; ТОВ „Дакстер Трен" (код 40076727) на загальну суму 1094265 грн, в т.ч. ПДВ 182377,4 грн, ТОВ „Конкордвест" (код 40823211) на загальну суму 764459,40 грн, в т.ч. ПДВ 127409,90 грн, ТОВ „Мартейн" (код 40474672) на загальну суму 3893058,41 грн, в т.ч. ПДВ 648843,07 грн, ТОВ „Праймкорп" (код 40800168) на загальну суму 1631284,48 грн в т.ч. ПДВ 271880.74 грн, ТОВ „Райа Леон" (код 40151377) на загальну суму 525575,20 грн в т.ч. ПДВ 87595,87 грн, ТОВ „Регіонжитлобуд-21 " (код 40095810) на загальну суму 124392,40 грн, в т.ч. ПДВ 20732,06 грн, ТОВ „Толмін" (код 40018317) на загальну суму 775368 грн в т.ч. ПДВ 129228 грн;

- залишку кубового у кількості 144,84 тн разом з транспортними витратами на загальну суму 1389050,70 грн, в т.ч. ПДВ 231508,50 грн від ТОВ „Алекрі", НВКП „Промсервіс", ТОВ „Мартейн";

- розігрів та відвантаження залишка кубового на загальну суму 193557 грн в т.ч. ПДВ 32259,50 грн. від ТОВ „Алекрі", ТОВ „Мартейн" ;

- мазуту паливного 100 зольний малосірчистого низькопарафіністого у кількості 20,14 тн з відшкодуванням транспортних витрат на загальну суму 151050 грн, в т.ч. ПДВ 25175 грн у НВКП „Промсервіс" ; - розігрів, збезводнення, відвантаження мазуту на загальну суму 67469 грн в т.ч. ПДВ 11244,83 грн від ТОВ „Мартейн";

масла гідравлічного у кількості 3,6 тн на загальну суму 367920 грн в т.ч. ПДВ 61320 грн у ТОВ „Мартейн";

-масла універсального у кількості 0,65 тн на загальну суму 70200 грн, в т.ч. ПДВ 11700 грн у ТОВ „Мартейн",

- а/м перевезення вантажу на загальну суму 220278,20 грн, в т.ч. ПДВ 36713,04 грн, від ТОВ „Алекрі", ТОВ „Дакстер Трен".

На підтвердження господарських операцій з ПП «Інгус Ойл» позивач надав: заявки ТОВ «Маркет-Премьер» на адресу ПП «Інгус Ойл» про відвантаження бітуму (т.1 арк. справи 46-48), копії актів прийому-передачі бітуму, складені ПП "Інгулс Ойл" та ТОВ «Маркет-Премьер» № ИГ000001931 від 08.10.2016, № ИГ000001964 від 10.10.2016, № ИГ000001965 від 11.10.2016, № ИГ000002040 від 17.10.2016 (т. 1 арк. справи 49-52), копії видаткової накладної складеної ПП «Інгус Ойл» та ТОВ «Маркет-Премьер» № 1828 від 27.09.2016 (т.1 арк. справи 53 ), копії податкових накладних виданих ПП «Інгус Ойл» від 30.11.16 № 292, від 17.10.16 № 117, від 11.10.16 № 116, від 10.10.16 № 115, від 08.10.16 № 72, від 27.09.16 № 255 (т.1 арк. справи 130, 149, 152, 154, 156, 165), платіжні документи (т. 1 арк. справи 39-45).

Щодо господарських операцій між позивачем та ТОВ «Інтербіт Індастрі», то вони підтверджуються наданими суду копіями договору поставки нафтопродуктів № 017/16 від 02.09.2016 з ТОВ «Інтербіт Індастрі» (т.1 арк.справи 85-90), копіями специфікацій до договору поставки нафтопродуктів від 02.09.16 № 017/16 (т.1 арк.справи 73-84), заявками ТОВ «Маркет-Премьер» на адресу генерального директора ТОВ «Інтербіт Індастрі» (т.1 арк.справи 54-55), копіями видаткових накладних ТОВ «Інтербіт Індастрі» та ТОВ «Маркет-Премьер» № РН-113 від 05.09.16, № 118 від 06.09.16. № 143 від 16.09.16, № 145 від 17.09.16, № 174 від 03.10.16, № 183 від 06.10.16, № 204 від 19.10.16, № 217 від 24.10.16, № 223 від 26.10.16, № 236 від 03.11.16, № 254 від 16.11.16, № 257 від 18.11.16, № 260 від 19.11.16, № 267 від 23.11.16, № 277 від 28.11.16, № 279 від 28.11.16 № 289 від 01.12.16 (т.1 арк.справи 56-72) копії податкових накладних, виданих ТОВ «Інтербіт Індастрі» позивачу (т.1 арк. справи 123, 134,135, 138-140, 142, 146, 151, 158,182, 184, 187) копіями платіжних доручень (т.1 арк.справи 38-45).

Суд першої інстанції вірно погодився з позицією контролюючого органу про не підтвердження господарських операцій позивача з ПП "Інгус Ойл" та ТОВ "Інтербіт Індастрі", оскільки з актів прийому-передачі між позивачем та ПП "Інгус Ойл", які складені у м. Одеса, та видаткових накладних щодо господарських операцій придбання товарів у ТОВ "Інтербіт Індастрі", складених у м. Київ, не вбачається, яким чином даний товар був доставлений та переданий ПрАТ "Броварське ШБУ № 50", реквізити транспортних засобів, відсутні залізничні накладні, докази приймання товару під час надходження залізничним транспортом відповідно до Інструкції про порядок приймання , транспортування, зберігання , відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів, відсутні документи про те, яка відповідальна особа позивача приймала товари у перевізника, та в подальшому передавала товари ПрАТ "Броварське ШБУ № 50".

Лише в ході апеляційного розгляду позивачем надано до суду копії накладних, акти прийому-передачу товару: бітуму нафтового дорожнього в`язкого 60/90, залишку кубового (палива котельного), а також транспортних витрат за період з 05.09.2016 по 01.12.2016 (т.3 а.с.17-81).

Судова колегія критично ставиться до вказаних документів та вважає, що вони не підтверджують реальність операцій позивача з ПрАТ "Броварське ШБУ № 50" з огляду на таке.

По-перше, позивач не пояснив, чому вказані документи не були подані до суду першої інстанції, а з`явились лише на стадії апеляційного перегляду, після зазначення судом першої інстанції у рішенні про відсутність доказів передачі нафтопродуктів від позивача до ПрАТ "Броварське ШБУ № 50". Серед вилучених органами досудового слідства документів є накладні між ТОВ "Маркет-Премєр" та ПрАТ "Броварське ШБУ №50", але в меншому обсязі, ніж наданому апелянтом до суду (т.1 а.с.232-238).

По-друге, разом з копіями накладних та актів прийму-передачі товару, про які зазначалось раніше, позивачем до апеляційного суду надані копії залізничних накладних, з яких вбачається, що бітум нафтовий дорожній в`язкий 60/90 у період вересень-листопад 2016 року відправлявся від ООО "Газпромнефть - Логистика" Російська Федерація залізничними вагонами, що належать ООО "Трансойл", безпосередньо отримувачу, яким зазначено ПрАТ "Броварське ШБУ № 50" на залізничну станцію у м.Бровари (т.3 а.с.101-212).

Судова колегія погоджується з доводами відповідача, що вказані залізничні накладні виключають участь ТОВ "Маркет-Премєр" у придбанні нафтопродуктів та в подальшому передачі його ПрАТ "Броварське ШБУ № 50". Тобто, має місце здійснення позивачем лише документування операцій з постачання ПрАТ "Броварське ШБУ № 50" нафтопродуктів з метою додаткового збільшення ціни товару без фактичного руху активів.

Судом першої інстанції також вірно встановлена відсутність первинних документів, що підтверджують виконання робіт на замовлення ТОВ "Маркет-Премьєр" з розігріву, збезводненню, відвантаженню бітуму, які є обов`язковими при прийомці-передачі нафтопродуктів.

В підтвердження придбання послуг з розігріву, збезводнення, відвантаження бітуму від ТОВ „Авелінк", ТОВ „Алекрі", ТОВ „Велесіті", ТОВ „Грант ЛМС", ТОВ „Дакстер Трен", ТОВ „Конкордвест", ТОВ „Мартейн", ТОВ „Праймкорп", ТОВ „Райа Леон", ТОВ „Регіонжитлобуд-21 ", ТОВ „Толмін"; послуг з розігріву, збезводнення, відвантаження мазуту від ТОВ „Мартейн"; розігріву та відвантаження залишку кубового від ТОВ „Алекрі", ТОВ „Мартейн"; а/м перевезення вантажу від ТОВ „Алекрі", ТОВ „Дакстер Трен», придбання масла гідравлічного, масла універсального у ТОВ „Мартейн» позивачем до суду надані тільки податкові накладні.

Судова колегія вважає вірними висновки суду, що відсутність первинних документів перешкоджає визначити перелік та вартість робіт, місце їх виконання, та дає підстав для висновків про відсутність доказів надання цими підприємствами за замовленням позивача з розігріву бітуму перед вивантаженням, доказів обезводнення і нагріву нафтопродуктів.

При цьому судом вірно враховано, що для розвантаження бітуму, мазуту із залізничних вагонів або автобітомувозів необхідно мати спеціальне обладнання (бітумосховище, бітумокотли, бітумно-плавильні агрегати, насоси, бітумопроводи) та кваліфікований персонал. Згідно акту перевірки у контрагентів позивача, які надавали послуги, встановлено відсутність необхідних умов для надання таких послуг у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів.

До того ж діяльність таких контрагентів, як ТОВ "Толмін", ТОВ "Мартейн", ТОВ "Конкордвест", ТОВ "Авелінк" носить фіктивний характер, оскільки у рамках кримінального провадження директори даних підприємств заперечували свою участь у господарській діяльності.

Крім того, вироком Деснянського районного суду м.Києва від 23.10.2017 по справі № 754/12007/17, якій набрав законної сили, директора ТОВ "Мартейн" визнано винним у вчиненні злочину за ознаками, передбаченими ч.2 ст.205-1 КК України (за підробку документів при проведенні державної реєстрації ТОВ "Мартейн" у червні 2016 року). При цьому вироком встановлено, що вказана особа отримала фактичне право на керівництво фінансово-господарською діяльністю ТОВ «Мартейн» здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, але не мала наміру на його використання, оскільки перереєстрував вказане підприємство на прохання невстановленої особи та за грошову винагороду, підписав документи, які стали підставною для проведення державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи ТОВ "Мартейн".

Щодо правовідносин з НВКП "Промсервіс", від якого позивачем задекларована поставка залишку кубового, мазуту разом з транспортними послугами, позивачем надано до суду копію договору купівлі-продажу від 07.09.2016 № 89/П-16, укладеного між позивачем та НВКП «Промсервис», податкові накладні (т.1 а.с. 122,164,170,183). В переліку вилучених органами досудового слідства документів, що підтверджується протоколом огляду речей та документів від 25.04.2017 року (т.1 а.с.232-238), зазначені акти приймання-передачі продукції між позивачем та НВКП "Промсервіс", видаткові та товарно-транспортні накладні, копії яких суду не надано, що обґрунтовано позбавило суд надати їм належну правову оцінку у взаємозв`язку із операціями з ПрАТ "Броварське ШБУ № 50".

В процесі доведення або спростування реальності певної господарської операції необхідно встановити дійсний рух активів у процесі виконання такої господарської операції.

Пункт 44.1 ст.44 ПК України передбачає, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 № 996-XIV бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що правильність відображення у податковому обліку господарських операцій ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ "Премьєр-Маркет" не надано до перевірки головні книги, журнали-ордери і відомості по рахунках 20 "Виробничі запаси", 26 "Готова продукція", 27 "Продукція сільськогосподарського виробництва", 28 "Товари", 311 "Поточні рахунки в національній валюті", 631 "Розрахунки з вітчизняними постачальниками", 30 "Готівка", 37 "Розрахунки з різними дебіторами", 38 "Резерв сумнівних боргів", 644 "Податковий кредит", 70 "Доходи від реалізації", 79 "Фінансові результати", 80 "Матеріальні витрати", 84 "Інші операційні витрати", 90 "Собівартість реалізації", 91 "Загальновиробничі витрати", 92 "Адміністративні витрати", 943 "Собівартість реалізованих виробничих запасів" за 2016 рік. Регістри бухгалтерського обліку відсутні і в матеріалах кримінального провадження (стор.19 акту перевірки).

Отже, судова колегія звертає увагу, що позивачем не надано доказів ведення бухгалтерського обліку у 2016 році, що свідчить про неможливість встановити рух активів або зміну власного капіталу ТОВ "Маркет-Премьєр" у процесі здійснення господарських операцій із контрагентами: ПрАТ "Броварське ШБУ № 50", ПП „Інгус Ойл" та ТОВ „Інтербіт Індастрі", НВКП „Промсервіс", ТОВ „Авелінк", ТОВ „Алекрі", ТОВ „Велесіті", ТОВ „Грант ЛМС", ТОВ „Дакстер Трен", ТОВ „Конкордвест", ТОВ „Мартейн", ТОВ „Праймкорп", ТОВ „Райа Леон", ТОВ „Регіонжитлобуд-21", ТОВ „Толмін".

На вказані обставини звертав увагу судовий експерт Одеського НДІСЕ Тимофєєнко С.А. при проведенні судово-економічної експертизи від 28.02.2020 року та надані висновку щодо документального підтвердження висновків акту перевірки та податкового повідомлення-рішення (т.4 а.с.96-105).

Доводи апелянта, що документи бухгалтерського обліку вилучені органами досудового слідства в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000596, не підтверджуються, ані протоколом обшуку від 22.03.2017, складеного слідчим ОВС ГСУ Генпрокуратури України, з якого вбачається, що в процесі обшуку з приміщення ТОВ "Маркет-Премьєр" вилучені документи на 165 арк., папка зеленого кольору з документами на 23 арк., які поміщені до поліетиленового пакету чорного кольору та жорсткий диск, ані протоколом огляду речей та документів від 25.04.2017, складеного слідчим в особливо важливих справах п`ятого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування кримінальних справі ГСУ Генпрокуратури України, який містить докладний перелік вилучених при обшуку 22.03.207 документів та жорсткого диску "Самсунг", ємністю 320 Gb. У переліку документів зазначено лише первинні документи при оформленні господарських операцій позивача з певними контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями. Будь-яких документів бухгалтерського обліку, зокрема головних книг, журналів-ордерів або відомостях по рахунках, протокол огляду речей та документів від 25.04.2017 не містить.

Оцінюючи викладені обставини в сукупності, судова колегія зазначає про відсутність у ТОВ "Маркет-Премьєр" підстав для відображення у податковому обліку господарських операцій з ПрАТ "Броварське ШБУ № 50", ПП „Інгус Ойл" та ТОВ „Інтербіт Індастрі", НВКП „Промсервіс", ТОВ „Авелінк", ТОВ „Алекрі", ТОВ „Велесіті", ТОВ „Грант ЛМС", ТОВ „Дакстер Трен", ТОВ „Конкордвест", ТОВ „Мартейн", ТОВ „Праймкорп", ТОВ „Райа Леон", ТОВ „Регіонжитлобуд-21", ТОВ „Толмін", які здійснені позивачем з порушенням вимог Податкового кодексу та Закону № 996-XIV, що підтверджує правильність висновків контролюючого органу як про завищення зобов`язань з ПДВ, так і податкового кредиту за перевіряємий період.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Маркет-Премьєр" - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 15 січня 2018 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений та підписаний колегією суддів 31 липня 2020 року.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: І.Г.Ступакова