Справа № 222/110/20
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/110/20
Провадження № 2-а/222/9/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Доценко С.І.,

за участю секретаря Болбат Н.І.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону №1 роти №1 УПП в Донецькій області сержанта поліції Ковальової Тетяни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в особі поліцейського інспектора поліції батальйону №1 роти №1 УПП в Донецькій області сержанта поліції Ковальової Тетяни Вікторівни про скасування постанови серії ЕАК №1958533 від 10.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, з якої вбачається, що 10.01.2020 року позивач, керуючи транспортним засобом ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 , не пред`явив на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4»а» Правил дорожнього руху України. Вважаючи дії відповідача незаконними, необґрунтованими, а винесену постанову такою, що не ґрунтується на достатніх доказах, які б підтверджували його вину, просив визнати дії працівника поліції незаконними та скасувати вищевказану постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування вимог зазначив в позовній заяві, що він, дійсно 10.01.2020 року керував зазначеним автомобілем та зупинився на блокпосту на в`їзді в м. Маріуполь на знак «СТОП». При перетині блокпосту працівник блокпосту став вимагати документи. Він пред`явив паспорт, що є посвідченням його особи. Але в нього поліцейський став вимагати пред`явлення свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Він відмовився його надати, вважаючи вимоги незаконними, тому що він нічого не порушив. Була викликана Державна патрульна служба. На місце прибула відповідач, яка також стала вимагати посвідчення водія та документи на автомобіль. Він пред`явив свій паспорт, а решту документів - ні, тому що вимоги вважає безпідставними та такими, що не відповідають Закону України «Про Національну поліцію» та Інструкції про оформлення поліцейських матеріалів про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та змісту ст.283 КУпАП. Зупинку його автомобілю та вимоги поліцейського надати документи вважає незаконними, тому що він не порушував правил дорожнього руху та не було підстав, передбачених законом для пред`явлення цих документів. Поліцейською було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності. При цьому вона не роз`яснила йому його права, перед складанням постанови.

В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги в повному обсязі. Пояснив, що 10.01.2020 року він з дружиною та дітьми їхали в м.Маріуполь. При зупинці на блокпосту, перед в`їздом в м.Маріуполь на Запорізькому шосе, він пред`явив працівнику поліції паспорт, як посвідчення особи. Але ж він став вимагати документи на авто та водійське посвідчення. Він відмовився йому надати, та пояснив що його вимоги є безпідставними, тому що відсутні підстави, передбачені ст. 32,35 Закону України «Про Національну поліцію» для зупинки його транспортного засобу та перевірки документів. Його авто незаконно зупинили на блокпосту та викликано Державну патрульну службу. Сержант Ковальова по прибуттю стала також вимагати у нього документи на авто та посвідчення водія. Він відмовився надати, тому що рішення про порушення Правил дорожнього руху України не приймалось та були відсутні підстави передбачені законом для витребування у мене цих документів. Інспектор склала постанову про порушення ст.126 ч.1 КУпАП про ненадання водієм документів. Винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення він не визнає. Вважає дії відповідача незаконними, а тому просив скасувати прийняту постанову.

Відповідачка в судове засідання не з`явилась. Але надала відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечувала, та просила відмовити в задоволенні вимог. Вважає, що її дії при складанні постанови відповідали вимогам Закону. В діях позивача мало місце порушення п.2.4 Правил дорожнього руху України, яким закріплено обов`язок водія на вимогу поліцейського зупинитись та пред`явити для перевірки документи зазначені в п.2.1 ПДР України (посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності). На її вимогу пред`явити документи на авто та водійське посвідчення він пред`явив лише паспорт, а решту документів пред`явити відмовився. Відмова зафіксована на відео з її боді-камери, що відображено в постанові. Під час складання постанови ОСОБА_1 були роз`яснені його права.

Ознайомившись з поданими сторонами заявами по суті справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Так, судом встановлено на підставі копії постанови серії ЕАК №1958533 від 10.01.2020 року, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 450 грн., з якої вбачається, що 10.01.2020 року в 11.00 водій ОСОБА_1 ,при керуванні транспортним засобом ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 , в м.Маріуполь, вул.Шоссе Володарське (Запорізьке) не пред`явив на вимогу поліцейського для перевірки посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив вимоги п.2.4»а» Правил дорожнього руху України. В п.9 Постанови зазначено в якості доказу рапорт та відео з боді-камери ан0124. (а.с.4)

При дослідженні наданого відповідачем диску з записом відеофіксації з реєстратора на форменому одягу патрульного, що є додатком до постанови, встановлено, що 10.01.2020 року дійсно на блокпосту в м.Маріуполі на момент прибуття патрульної поліції автомобіль ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 був припаркований на території блокпосту. ОСОБА_1 пояснював, що він керував транспортним засобом та його незаконно зупинили та вимагають пред`явлення документів на авто та водійське посвідчення при тому що відсутні для цього законні підстави. На вимогу сержанта поліції Ковальової пред`явити документи на право керування автомобілем та водійське посвідчення, ОСОБА_1 пред`явив лише паспорт, а надавати документи на авто та, що підтверджують його право керувати транспортним засобом відмовився. При цьому він не заперечував що керував транспортним засобом. Під час складання постанови ОСОБА_1 відповідачем роз`яснювались його права.

При дослідженні наданого позивачем диску з записом відео фіксації обставин, що мали місце 10.01.2020 року судом встановлено, що поліцейський при перетині позивачем блокпосту при в`їзді в м.Маріуполь звернувся до позивача, який перебував на місці водія про надання документів на підтвердження правомірності експлуатації транспортного засобу, звернувши увагу водія на те, що у позивача відсутній знак «Шипи», що є невідповідністю вимогам п.30.3 Правил дорожнього руху України. І непред`явлення позивачем документів послугувало підставою для виклику патрульної поліції та зупинки транспортного засобу.

Згідно з вимогами ст. 8 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню із наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до цієї статті ці дані встановлюються: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. .

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України «Про дорожній рух»).

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається обов`язок водія, мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб .

В той же час уповноважені працівники органів Національної поліції мають право перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів

Разом з тим, як вбачається з відеозапису реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного, та не заперечується й позивачем, останній відмовився пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а пред`явив лише паспорт на вимогу працівника поліції, що вказує на наявність обґрунтованих підстав для притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Суд не приймає доводи позивача про незаконність зупинки транспортного засобу та незаконність вимог про пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з посиланням на ст.32,35 Закону України «Про Національну поліцію». На думку позивача, він мав право не пред`являти посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною.

Такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та суперечуть обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Правовідносини між сторонами виникли в м. Маріуполі, яке відноситься до території Донецької області, де проводиться операція Об`єднаних сил по деокупації Донбасу, у зв`язку з чим Міністерством оборони України встановлено особливий порядок, який передбачає надання на підконтрольних Україні територіях Донецької області, (в тому числі і в м.Маріуполі) органам сектору безпеки і оборони, іншим державним органам України, спеціальних повноважень, необхідних для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони для відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях, що узгоджується з вимогами ст.12 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областях»

Блок-пост на якому був зупинений позивач є пунктом перепустки, облаштований за вимогою командування Об`єднаних сил для виконання завдань в секторі ООС, в тому числі для перевірки у громадян і посадових осіб документів, здійснення особистого огляду громадян, огляду речей, що при них знаходяться, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться; тимчасово обмежувати або забороняти рух транспортних засобів і пішоходів на вулицях та дорогах, не допускати транспортні засоби, громадян на окремі ділянки місцевості та об`єкти, виводити громадян з окремих ділянок місцевості та об`єктів, відбуксировувати транспортні засоби та інше.

Із наданого позивачем відео вбачається, що зупинка транспортного засобу під керуванням позивача була пов`язана з тим, що при перевірці документів на блок-посту поліцейським було звернуто увагу водія на відсутність знаку «Шипи», що є невідповідністю вимогам п.30.3 Правил дорожнього руху України. І непред`явлення позивачем документів послугувало підставою для виклику патрульної поліції та зупинки транспортного засобу.

Непред`явлення документів на підтвердження правомірності експлуатації транспортного засобу і представникам патрульної поліції, до повноважень яких відноситься здійснення контролю за дотриманням ПДР учасниками дорожнього руху та за правомірністю експлуатації транспортних засобів є порушенням обов`язку водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Таким чином повноваження поліції щодо перевірки правомірності експлуатації транспортного засобу на вулично-дорожній мережі відповідає обов`язку водія мати при собі і пред`явити на вимогу поліцейського документи, що підтверджують правомірність експлуатації транспортного засобу.

Така позиція суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній в Постанові від 25 вересня 2019 року в справі №127/19283/17 (адміністративне провадження №К/9901/17925/18), якою Верховний Суд наголосив, що право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Окремо, в цій справі, Верховний Суд зауважив, що притягнення позивача до відповідальності та накладення стягнення за частиною першою статті 126 КУпАП за одне правопорушення з числа вчинених, є обґрунтованим, навіть коли факт невиконання інших вимог ПДР не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

На думку суду відповідач при розгляді справи в зазначеній дорожній обстановці діяв в межах своїх повноважень, відповідно до вимог ст. 251, 252, 280 КУпАП.

Суд вважає, що обране відповідачем адміністративне стягнення за виявлені адміністративне правопорушення є достатнім, призначене з урахуванням досліджених під час розгляду справи доказів, в межах санкції ст.126 ч.1 КУпАП .

.

Керуючись ст.ст.126 ч.1, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст.2, 8-10, 72,90, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ :

Відмовити в повному обсязі в задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону №1 роти №1 УПП в Донецькій області сержанта поліції Ковальової Тетяни Вікторівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1958533 від 10.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 450 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Доценко