Справа № 160/11929/19
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2020 року м. Дніпросправа № 160/11929/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 ( суддя першої інстанції Турлакова Н.В.) в адміністративній справі №160/11929/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" до Державної податкової служби України третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хладотехніка сервіс" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Домус Фрігус» звернулось до Державної податкової служби України, третя особа без самостійних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Хладотехніка сервіс» з позовом, в якому просить визнати протиправною відмову Державної податкової служби України від 04.09.2019 року у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» та поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Хладотехніка сервіс» розрахунку коригування № 289 від 30.08.2019рокудо складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» податкової накладної № 250 від 28.04.2016року(зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних 28.04.2016 року за № та зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» та поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Хладотехніка сервіс» розрахунок коригування № 289 від 30.08.2019 року до складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» податкової накладної № 250 від 28.04.2016 року (зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних 28.04.2016 року за № ).

Позиція викладена в обґрунтування позову вмотивована тим, що 29.08.2019року було укладено угоду з контрагентом ТОВ «Хладотехніка сервіс» про повернення попередньої оплати за товар, сплаченої по рахунку №1138 від 27.04.2016року, у зв`язку з чим товариством подано розрахунок коригування для реєстрації №289 від 30.08.2019року, однак 04.09.2019року отримало повідомлення про відмову у прийнятті розрахунку коригування, оскільки порушено дату складання розрахунку коригування більш ніж на 1095 днів. Позивач не погоджується з такою відмовою, оскільки вважає, що згідно з Податковим кодексом України та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, розрахунок коригування до податкової накладної, яка була складена до 01.02.2015року та була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних, може бути поданий незалежно від строку, який минув з моменту виписування податкової накладної. Відтак ТОВ «Домус Фрігус» та ТОВ «Хладотехніка сервіс» не були обмежені будь-якими строками щодо повернення попередньої оплати по рахунку №1138 від 27.04.2016року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» до Державної податкової служби України, третя особа без самостійних вимог на предмет спору ТОВ «Хладотехніка сервіс» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернувся позивач ТОВ «Домус Фрігус», в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення яким задовольнити позов в повному обсязі. В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт зазначив обставини та позицію викладену в позові.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу.

Справа судом розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга має бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору поставки №202 від 17.06.2013pоку, який був укладений між ТОВ «Домус Фрігус» (постачальник) та ТОВ «Хладотехніка сервіс» (покупець), ТОВ «Домує Фрігус» виставило рахунок №1138 від 27.04.2016 року на попередню оплату вартості товару на суму 94094,58грн. (в т.ч. ІІДВ 15682,43грн.), який ТОВ «Хладотехніка сервіс» оплатило Платіжним дорученням №556 від 28.04.2016року.

На підставі абзацу «а» п.187.1 п.201.1 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час відповідних подій) ТОВ «Домус Фрігус» виписало ТОВ «Хладотехніка сервіс» податкову накладну №250 від 28.04.2016pоку, яка була зареєстрована у ЄРПН за №. Сума ПДВ за податковою накладною №250 від 28.04.2016 року була включена у податковий кредит ТОВ «Хладотехніка сервіс».

Між ТОВ «Хладотехніка сервіс» та ТОВ «Домус Фрігус» були укладені угоди: - від 29.08.2019 року про повернення попередньої оплати за товар, сплаченої по рахунку № 1138 від 27.04.2016 року; - від 30.08.2019 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, за якою кошти, сплачені по рахунку №1138 від 24.04.2016 року, які підлягають поверненню покупцю, зараховані в рахунок оплати по рахунку №1603 від 28.05.2019 року.

ТОВ «Домус Фрігус» склало розрахунок коригування №289 від 30.08.2019 року до податкової накладної №250 від 28.04.2016 року, який надало ТОВ «Хладотехніка сервіс» для його реєстрації.

ТОВ «Хладотехніка сервіс» подало розрахунок коригування для реєстрації, однак 04.09.2019 року отримало повідомлення про відмову у прийнятті розрахунку коригування, з наступних підстав: «Порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (з урахуванням внесених змін), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування».

На суму товару за рахунком №1603 від 28.05.2019 року ТОВ «Домус Фрігус» виписало на ТОВ «Хладотехніка сервіс» податкові накладні: - №243 від 29.05.2019 року на суму 649 999,92 грн., в т.ч. ПДВ 108 333,32 грн.; - №243 від 25.07.2019 року на суму 94 094.58 грн., в т.ч. ПДВ 15 682,43 грн.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що з моменту складення відповідної податкової накладної минуло більше ніж 1095 календарних днів, а тому відповідний розрахунок коригування не може бути прийнятий для реєстрації у ЄРПН з огляду на пропуск строку давності, визначеного статтею 102 ПК України.

Суд визнає такий висновок необґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на підставі договору поставки №202 від 17.06.2013pоку, який був укладений між ТОВ «Домус Фрігус» (постачальник) та ТОВ «Хладотехніка сервіс» (покупець), ТОВ «Домує Фрігус» виставило рахунок №1138 від 27.04.2016 року на попередню оплату вартості товару на суму 94094,58грн. (в т.ч. ІІДВ 15682,43грн.), який ТОВ «Хладотехніка сервіс» оплатило Платіжним дорученням №556 від 28.04.2016року.

ТОВ «Домус Фрігус» виписало ТОВ «Хладотехніка сервіс» податкову накладну №250 від 28.04.2016pоку, яка була зареєстрована у ЄРПН за №. Сума ПДВ за податковою накладною №250 від 28.04.2016 року була включена у податковий кредит ТОВ «Хладотехніка сервіс».

В подальшому, між ТОВ «Хладотехніка сервіс» та ТОВ «Домус Фрігус» були укладені угоди: - від 29.08.2019 року про повернення попередньої оплати за товар, сплаченої по рахунку № 1138 від 27.04.2016 року; - від 30.08.2019 року про зарахування зустрічних однорідних вимог, за якою кошти, сплачені по рахунку №1138 від 24.04.2016 року, які підлягають поверненню покупцю, зараховані в рахунок оплати по рахунку №1603 від 28.05.2019 року.

ТОВ «Домус Фрігус» склало розрахунок коригування №289 від 30.08.2019 року до податкової накладної №250 від 28.04.2016 року, який надало ТОВ «Хладотехніка сервіс» для його реєстрації.

ТОВ «Хладотехніка сервіс» подало розрахунок коригування для реєстрації, однак 04.09.2019 року отримало відмову у прийнятті розрахунку коригування.

Підставою прийняття відповідачем оскаржуваної відмови в реєстрації спірних уточнюючих розрахунків стали висновки про порушення поданням такого розрахунку ст.102 Податкового кодексу України та п. 6 Порядку № 1246.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання правомірності дій відповідача щодо відмови у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних, які складені позивачем та поданого ТОВ «Хладотехніка сервіс» розрахунку коригування № 289 від 30.08.2019року до складеної позивачем податкової накладної № 250 від 28.04.2016року(зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних 28.04.2016 року за № , з огляду на пропуск строку давності, визначеного статтею 102 ПК України.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Аналогічно процедура реєстрації податкових накладних та коригувань до їх показників внормована Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (Порядок № 1246).

Відповідно до п. 6 Порядку №1246 передбачені певні обмеження стосовно тих податкових накладних, які складені до 01.02.2015 року та не підлягали реєстрації відповідно до п. 11 підр. 2 р. XX ПКУ. Якщо з дати складання такої податкової накладної минуло 1095 к. д., її вже не можна зареєструвати в ЄРПН. Відповідно, нема можливості зареєструвати і розрахунок коригування до неї.

На інші випадки положення п. 6 Порядку № 1246 не поширюються, звідси, позиція що реєстрація розрахунку коригування повинна здійснюватися з урахуванням визначених ст. 102 ПКУ строків давності є необґрунтованою та помилковою.

Пункт 102.1. ст. 102 ПКУ станом на дату направлення квитанції №1 має наступний зміст: 102.1. Контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті. має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, ви значеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Так, зміст даного пункту підтверджує, що п. 102.1 ст. 102 ПКУ України регламентує строки реалізації податковим органом свого права па самостійне визначеним суми грошових зобов`язань платнику податків, але не встановлює жодних прямих обмежень для платника податку щодо здійснення коригування розрахунків до податкової накладної.

Нормами Податкового кодексу України не визначено терміну, протягом якого платник має можливість скласти розрахунок коригування до податкової накладної.

Тобто платник ПДВ може складати розрахунок коригування до податкової накладної навіть після спливу 1095 к. д.

Застосування положень ст. 102 Податкового кодексу України окремо від змісту п. 6 Порядку № 1246 не може бути визнане законним та обґрунтованим.

Положення ст. 102 Податкового кодексу України не встановлюють строкові обмеження для процесу коригування кількісних та вартісних показників податкової накладної.

Крім цього, Податковий кодекс України не містить прямої норми, яка б обмежувала платників податків у строках здійснення коригування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Отже, враховуючи викладене, правомірним є висновок, що платники ПДВ мають право здійснити коригування ПДВ внаслідок зміни суми компенсації (зміни умов договору) за межами терміну в 1095 днів з дати формування податкових зобов`язань та податкового кредиту.

Строки давності та їх застосування регулює ст. 102 ПКУ. Однак і в ній 1095-денний строк визначено як строк давності в разі:

- донарахування податкових зобов`язань контролюючим органом (п. 102.1 ПКУ);

- подання заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування (п. 102.5 ПКУ).

Про застосування строку давності в разі коригування ПДВ стаття 102 ПКУ не передбачає.

Положення п. 6 Порядку № 1246 не можуть бути застосовані як підстава для неприйняття розрахунку коригування, складених до податкової накладної, які були зареєстровані в ЄРПН. Приписи ст. 102 ПКУ не встановлюють жодних обмежень щодо можливості здійснювати коригування ПДВ у порядку, визначеному ст. 192 ПКУ.

Отже, оскаржуване рішення прийнято із помилковим застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, та спростовують висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для відмови у задоволенні позову.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що суд апеляційної інстанції скасовує рішення суду першої інстанції, внаслідок чого позовні вимоги задоволені в повному обсязі, наявні підстави для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні до суду з позовною заявою та з апеляційною скаргою.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 в адміністративній справі №160/11929/19 скасувати.

Прийняти у справі №160/11929/19 нову постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" до Державної податкової служби України третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Хладотехніка сервіс" про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Державної податкової служби України від 04.09.2019 року у прийнятті до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» та поданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Хладотехніка сервіс» розрахунку коригування № 289 від 30.08.2019 року до складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» податкової накладної № 250 від 28.04.2016року(зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних 28.04.2016 року за № .

Зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних складений Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» та поданий Товариством з обмеженою відповідальністю «Хладотехніка сервіс» розрахунок коригування № 289 від 30.08.2019 року до складеної Товариством з обмеженою відповідальністю «Домус Фрігус» податкової накладної № 250 від 28.04.2016 року (зареєстрованої у Єдиному реєстрі податкових накладних 28.04.2016 року за № ).

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Домус Фрігус" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України судові витрати за подання до суду позовної заяви та апеляційної скарги в загальному розмірі 9 605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн. сплаченого судового збору.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 03.08.2020 р.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва