Справа № 420/7298/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 р.м. ОдесаСправа № 420/7298/19

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції:

м. Одеса;

Дата складання повного тексту рішення суду 1 інстанції:

23.03.2020 року;

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника позивача - Холод О.М. (довіреність від 17.01.2020 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року по справі за адміністративним позовом Приватного підприємства "ТЕРМОКЛІМАТ" до Одеської митниці ДФС, Одеської митниці Держмитслужби про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "ТЕРМОКЛІМАТ" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати незаконними та скасувати рішення Одеської митниці ДФС від 02.09.2019 року №UА500090/2019/000009/2 про коригування митної вартості товару та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 02.09.2019 року №UА500090/2019/00107.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки контролюючого органу про заниження позивачем митної вартості товарів та неможливість її визначення за ціною контракту зроблені в результаті неналежного аналізу поданих до митного оформлення документів. Під час митного оформлення товару позивачем надано всі матеріали, передбачені митним законодавством та які підтверджують митну вартість товарів за основним методом. Для перевірки правильності визначення митної вартості у контролюючого органу не виникло підстав для витребування додаткових документальних підтверджень заявленої митної вартості. Зазначені обставини беззаперечно свідчать про те, що рішення про коригування митної вартості товарів та відмову у митному оформленні товарів не ґрунтуються на законі, прийняті без достатніх правових підстав, а тому підлягають скасуванню.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року адміністративний позов Приватного підприємства "ТЕРМОКЛІМАТ" задоволено. Суд визнав протиправним та скасував рішення про коригування митної вартості №UА500090/2019/000009/2 від 02 вересня 2019 року. Визнав протиправною та скасував картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА500090/2019/00107 від 02 вересня 2019 року.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору. Водночас, відповідач не довів наявність у Митниці обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" товару та протиправність оскарженого рішення.

В апеляційній скарзі Одеська митниця Держмитслужби, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, і помилково не враховано, що з метою митного оформлення товарів позивачем подано документи, за якими не можливо було підтвердити фактичну вартість товару, його характеристики та кількість, що поставляється в межах зовнішньоекономічного договору. Вказане безумовно зумовлює митний орган здійснити перевірку правильності визначення митної вартості із урахуванням даних щодо митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів; провести перевірку даних, що містяться в документах, які підтверджують митну вартість товарів та витребувати у декларанта додаткові документи, а у передбачених законом випадках - прийняти рішення про коригування митної вартості та про відмову у митному оформленні товару. Таким чином, оскільки заявлена митна вартість не була підтверджена документально (належними та повними матеріалами), коригування митної вартості товарів та відмова у його митному оформленні згідно оскаржуваних рішень відбулись цілком обґрунтовано і правомірно, а тому у суду першої інстанції не виникло обставин для задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу Приватне підприємство "ТЕРМОКЛІМАТ" посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.

Судом першої інстанції з`ясовано та як встановлено під час апеляційного розгляду, 01.04.2015 року між ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" та фірмою "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." (Польща) укладено договір поставки №1, за яким фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." зобов`язується доставити та передати у власність ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" панельні радіатори та інше обладнання для системного опалювання, а ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" зобов`язаний прийняти даний товар та оплатити його згідно умов договору.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.3, 2.6 Договору фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." поставляє ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" товар окремими партіями відповідно до кількості та асортименту товару, передбаченими в комерційних інвойсах до даного Контракту на кожну партію товару. ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" надає специфікацію до даного Контракту на кожну поставку товару фірмі "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." засобами електронного або факсимільного зв`язку.

Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." здійснює поставку товару на умовах СРТ Київ, Україна згідно Міжнародних правил тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." під час кожного відвантаження товару зобов`язана надати належним чином оформлені товаросупровідні документи на товар: комерційний інвойс; пакувальний лист товару зі специфікацією товару; міжнародну товарно-транспортну накладну (CMR); копію експортної декларації; сертифікат походження.

Згідно із п. 4 Договору під цінами, які підлягають оплаті, розуміються ціни, виставлені Фірмою "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." в комерційному інвойсі на момент отримання замовлення від ПП "ТЕРМОКЛІМАТ", з урахуванням поточних цін та діючих знижок.

ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" здійснює оплату партії товару, що постачається за комерційним інвойсом, складеним за замовленням ПП "ТЕРМОКЛІМАТ". Оплата здійснюється шляхом банківського переведення на розрахунковий рахунок Фірми "RETTIG-HEATING SP., Z o. o.".

Оптова знижка на продукцію, яку виробляє та продає Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." складає від 5% до 30% на радіатори систем центрального опалення, аксесуари та запасні частини до них. Відсоток знижки залежить від асортименту та кількості товару і має бути представлений Фірмою "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." в комерційному інвойсі на момент одержання замовлення на покупку товару.

ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" здійснює 50% передоплату партії товару по виставленому комерційному інвойсу, інші 50% ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" оплачує протягом 30 банківських днів з моменту приймання-передачі кожної партії товару у пункті поставки, вказаному у п. 2.3 даного Договору, шляхом перерахування суми за товар, яка вказана в комерційному інвойсі, на банківський рахунок Фірми "RETTIG-HEATING SP., Z o. o.".

Загальна сума даного Договору складається із сум специфікацій.

Ціна на товар визначається у Євро.

Вартість товару включає в себе упаковку, маркування та завантаження.

Підпунктом 5.1 визначено, що даний Договір вступає в силу з моменту його підписання та скріплення печатками обох сторін і діє до 1 квітня 2016 року включно.

Додатковою угодою від 02.04.2015 року №1 сторони визначили, що згідно п. 4.2 Договору поставки від 01.04.2015 року №1 Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." надає ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" знижку у розмірі 27% на товари у зв`язку із великими обсягом замовлення №1/2015. Ціни, суми знижки та загальна сума до оплати зазначаються в інвойсах по кожній поставці.

Додатковою угодою від 02.04.2015 року №2 сторони визначили, що згідно п. 4.2 Договору поставки від 01.04.2015 року №1 Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." надає ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" додаткову знижку на весь асортимент товару у розмірі 2% строком до 25.02.2016 року. Ціни, суми знижки та загальна сума до оплати зазначаються в інвойсах по кожній поставці.

Додатковою угодою від 24.02.2016 року №3 сторони домовились продовжити строк дії Договору поставки від 01.04.2015 року до 01.04.2017 року. Додаткову угоду від 02.04.2015 року №2 продовжити до 25.02.2017 року. Ціна, сума знижки та загальна сума до оплати зазначаються в інвойсах по кожній поставці. Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." здійснює поставку товару на умовах СРТ Черноморськ, Україна згідно Міжнародним правилам тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010.

Додатковою угодою від 24.02.2017 року №4 сторони домовились продовжити дію договору від 01.04.2015 року №1 до 01.04.2020 року. Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." здійснює поставку товару на умовах СРТ Черноморськ, Одеса, Львів, Київ (Україна) згідно Міжнародним правилам тлумачення торгових термінів Інкотермс 2010. Продовжити строк дії Додаткової угоди №2 до 01.04.2020 року.

Додатковою угодою від 02.06.2017 року №5 сторони погодили зміни у п. 4.3 Договору від 01.04.2015 року №1, згідно якого загальна сума даного Договору складає загальну сукупну суму всіх специфікацій та/або інвойсів до даного Договору.

Додатковою угодою від 01.06.2018 року №6 сторони домовились, що згідно із п. 4.2 Договору від 01.04.2015 року №1 Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." надає ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" знижку у розмірі 30% на товари у зв`язку із великим обсягом замовлення. Ціна, сума знижки та загальна сума до оплати зазначаються в інвойсах по кожній поставці.

Змінено розмір знижки, визначеної у п. 4.2 Договору від 01.04.2015 року №1, наступним чином: оптова знижка на продукцію, яку виробляє та продає Фірма "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." складає від 5% до 35% на радіатори систем центрального опалення, аксесуари та запасні частини до них. Відсоток знижки залежить від асортименту та кількості товару та має бути визначений Фірмою "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." в комерційному інвойсі на момент одержання ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" замовлення на покупку товару.

Додатковою угодою від 10.09.2019 року №7 сторони домовились змінити адреси та банківські реквізити ПП "ТЕРМОКЛІМАТ".

Згідно вказаних умов Договору позивач одержав та пред`явив до митного оформлення митну декларацію від 02.09.2019 року №UA500090/2019/014635 на вантаж "Радіатори сталеві для центрального опалення та арматура кріплення з недорогоцінних металів", торгівельна марка "VOGEL & NOOT" із загальною митною вартістю 23209,78 євро (644049,14 грн.), а саме радіатори сталеві - 689 штук загальною вартістю 23207,26 євро, арматура кріплення - 1 штука загальною вартістю 2,52 EUR.

Митна вартість товарів визначена за першим методом: за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

На підтвердження правильності визначення митної вартості товару позивачем до митного оформлення подано: зовнішньоекономічний договір (контракт) №1 від 01.04.2015 року, додаткову угоду №1 від 02.04.2015 року, додаткову угоду №2 від 02.04.2015 року, додаткову угоду №3 від 24.02.2016 року, додаткову угоду №4 від 24.02.2017 року, додаткову угоду №6 від 01.07.2018 року; автотранспортна накладна №033213 від 29.08.2019 року; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №РL/МF/АR 0007223 від 29.08.2019 року; платіжне доручення №71 від 01.08.2019 року, платіжне доручення №72 від 06.08.2019 року; внутрішній договір (контракт) доручення №220217 від 22.07.2017 року; копію митної декларації країни відправлення №19РL391010Е1074270 від 29.08.2019 року; рахунок-фактура (інвойс) №SSІ/80156407 від 29.08.2019 року; рахунок-фактура (інвойс) №SSІ/80156404 від 29.08.2019 року; рахунок-фактура (інвойс) №SSІ/80156405 від 29.08.2019 року.

Під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів відповідачем витребувано у позивача додаткові матеріали; 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, специфікації виробника; 3) переклад митної декларації країни відправлення та курс перерахунку вартості товару у валюті контракту; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

12.09.2019 року позивачем направлено на адресу Одеської митниці ДФС додаткові документи, у тому числі копію митної декларації країни відправлення №19РL391010Е1074270 від 29.08.2019 року та розрахунок декларанта щодо курсу валют; інвойс-проформа №29 від 24.07.2019 року, каталог №0025/43 від 04.09.2019 року, експертний висновок Держзовнішінформ, довідку з банку "ОТП", виписку з бухгалтерської документації та надано пояснення з приводу поставленого товару, порядку проведення розрахунків за товар між сторонами тощо.

Водночас, під час митного оформлення товарів митний орган вказав на неможливість визнати обрану митну вартість, оскільки у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності, а саме: характеристики товарів (тип та лінійні розміри) вказані в інвойсах та у калькуляції виробника відрізняється від відомостей зазначених у прайс-листі виробника. У калькуляції та прайс-листі виробника не вказано країни виробництва, які зазначені у інвойсах; у пакеті документів відсутня специфікація на поставку товару, передбачена п.п. 2.1 зовнішньоекономічного контракту, що ускладнює перевірку складових митної вартості; сума за банківськими платіжними документами не відповідає ні загальній вартості партії ні 50% вартості партії заявленого товару, як зазначено у інвойсах. Також у банківських платіжних документах не зазначено до якої саме партії товару відноситься сплата; до копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад та курс перерахунку вартості товару у валюту контракту.

Митий орган зазначив, що митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. 59 Митного кодексу України, оскільки у митного органу відсутня інформація щодо вартості операцій з ідентичними товарами. Вирішено визначити митну вартість оцінюваних товарів шляхом застосування методу визначення митної вартості за ціною договору подібних товарів з використанням способів, які є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згідно з положеннями ст. 60 Митного кодексу України, ґрунтуються на раніше визнаних митними органами митних вартостях товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Визначено, що здійснити коригування митної вартості до рівня митної вартості подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, з заявленої декларантом 1,1874 євро/кг до 1,749 євро/кг, але не менше як 1,93 дол. США/кг на підставі аналізу МД UA №100210/2019/098224 від 27.05.2019 року та МД UA №100210/2019/759961 від 02.08.2019 року, з урахуванням при розрахунках умов поставки, опису товару, ваги одиниці товару та розміру партії.

За результатами перевірки митної декларації, а також документів, наданих відповідно до Митного кодексу України, відповідачем прийнято рішення від 02.09.2019 року №UА500090/2019/000009/2 про коригування митної вартості товару та картку відмови у митному оформленні товару від 02.09.2019 року №UА500090/2019/00107.

Не погоджуючись із коригуванням митної вартості товару, посилаючись на безпідставність і необґрунтованість рішень відповідача, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про їх неправомірність та скасування.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів (пункт 1 частини 2 статті 52 Кодексу (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 53 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Таким чином, митна вартість товарів має підтверджуватись вищезазначеними та можуть підтверджуватись іншими документами, з яких вбачається ціна товару, фактично сплачена або яка підлягає сплаті за ці товари.

Митна вартість визначається самостійно декларантом, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів.

У разі, якщо документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин), містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи (ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України).

Згідно із ст. 54 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Частинами 1, 2 ст. 55 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з цим, за правилами цієї статті, прийняте органом доходів і зборів рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

За змістом ст. 57 Митного кодексу України (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції), а кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

При цьому, застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Разом з цим, відповідно до ст. 256 Митного кодексу України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Рішення про відмову у митному оформленні приймається в межах строку, відведеного статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення. Неприйняття такого рішення протягом зазначеного строку є бездіяльністю, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм показав, що обов`язок доведення митної вартості товару покладається на позивача, а митний орган, у випадку наявності сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, може витребувати додаткові документи. При цьому такі сумніви мають бути обґрунтованими, а дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю.

Колегія суддів звертає увагу на те, що наявність підстав для витребування митним органом додаткових документів для підтвердження митної вартості товару не може обумовлюватись лише формальними обставинами, які цей орган підводить під сумнівність митної вартості. Лише за наявності підстав, визначених чинним законодавством, митний орган повинен витребовувати, а позивач - надавати лише ті докази, які можуть підтвердити або спростувати сумніви митниці.

Водночас, апеляційний суд враховує, що під час митного оформлення товарів позивачем подано митниці, у тому числі, митну декларацію; зовнішньоекономічний договір із додатковими угодами до нього; комерційні інвойси; експортну декларацію постачальника; автотранспортну накладну; платіжні доручення; банківські виписки тощо.

Оплата товарів проведена позивачем шляхом перерахування коштів на рахунок Фірмою "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." згідно платіжних доручень на підставі виставлених інвойсів з урахуванням визначеної в них вартості товару, кількості товарів, їх характеристик та відсоткової знижки, що відповідає п. 4.2 Договору від 01.04.2015 року №1 із змінами, внесеними відповідними додатковими угодами.

Колегія суддів враховує, що вказаний порядок розрахунків та прийняття товару по кількості та якості узгоджений між сторонами зовнішньоекономічного договору, а відповідно до ст. 53 Митного кодексу України під час митного оформлення товару позивачем подано документи, за якими має підтверджуватись заявлена митна вартість.

При цьому, судом першої інстанції правильно зазначено про документальне підтвердження вчинених підприємствами в межах зовнішньоекономічного договору зобов`язань і вірно враховано, що за інвойсом №SSІ/80156404 від 29.08.2019 року замовлено товари: типу F1E000 вартістю 22,07 євро на суму 1544,90 євро, типів F1E000 вартістю 27,52 євро, F1E000 вартістю 34,94 євро; F1E000 вартістю 37,14 євро на загальну суму 22519,18 євро; за інвойсом №SSІ/80156407 від 29.08.2019 року товари типу F1000R9001 вартістю 688,08 євро на суму 688,08 євро; за інвойсом №SSІ/80156405 від 29.08.2019 року товари типу AZ1BU130К001000 вартістю 2,52 євро на суму 2,52 євро.

Відповідно до каталогів товару №025/43 вищезазначені товари передбачають наступні ціни: F1E000 вартість 22,07 євро; F1E000 вартість 27,52 євро; F1E000 вартістю 34,94 євро; F1E000 вартість 37,14 євро; F1000R9001 вартість 688,08 євро.

В прайс-листі від 08.08.2019 року №0356/2019 вартість товару типу AZ1BU130К001000 вказана в розмірі 2,52 євро, що також відповідає вартості даного товару в інвойсі №SSІ/80156405 від 29.08.2019 року.

Вказані матеріали дають можливість встановити, що товар, замовлений позивачем згідно інвойсів та передбаченої в них вартості, відповідає вартості та типу товару вказаному в каталогах №025/43 та прайс-листі від 08.08.2019 року №0356/2019.

Згідно калькуляції від 18.08.2019 року вартість одиниці товару типу F1E000, що зазначений у інвойсі №SSІ/80156404 від 29.08.2019 року під позицією 3, становить 53,21 євро. З інвойсу №SSІ/80156404 від 29.08.2019 року вбачається, що товар F1E000 коштує 53,21 євро, а ціна нетто - 34,94 євро і так на кожен тип придбаного товару за інвойсом, вказана ціна та ціна нетто. Автотранспортна накладна №033213 видана на перевезення вантажу за інвойсом №SSІ/80156404 від 29.08.2019 року, за інвойсом №SSІ/80156407 від 29.08.2019 року та інвойсом №SSІ/80156405 від 29.08.2019 року

Застосування до поставки товару знижки підтверджується і листом фірми "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." від 02.09.2019 року про надання ПП "ТЕРМОКЛІМАТ" знижки на продукцію Vonova - 35%, Vonaris - 12%.

Судом першої інстанції вірно враховано, що і прайс-лист від 08.08.2019 року №0356/2019 і калькуляція від 18.08.2019 року видані контрагентом позивача за договором поставки №1, а саме фірмою "RETTIG-HEATING SP., Z o. o.", про що свідчать бланки та реквізити вказаної фірми на зазначених документах. Реквізити зазначені на прайс-листі від 08.08.2019 року №0356/2019 і калькуляції від 18.08.2019 року відповідають реквізитам продавця, тобто фірми "RETTIG-HEATING SP., Z o. o." за договором поставки №1 від 01.04.2015 року.

Країна виробництва товару підтверджується сертифікатом походження товару за формою EUR.1 №РL/МF/АR 0007223 від 29.08.2019 року, який також містить і інформацію про номери інвойсів, зокрема: №SSІ/80156404 від 29.08.2019 року, №SSІ/80156407 від 29.08.2019 року та №SSІ/80156405 від 29.08.2019 року.

Партія товару на загальну суму 66654,96 євро придбана позивачем за інвойсом №29 від 24.07.2019 року на виконання договору поставки №1 від 01.04.2015 року.

Позивачем здійснено оплату 50% вказаної вартості товару 01.08.2019 року та 06.08.2019 року, що підтверджується відповідними платіжними доручення №71 від 01.08.2019 року та №72 від 06.08.2019 року призначення платежу передоплата за товари відповідно до договору поставки №1 від 01.04.2015 року на загальну суму 33711,05 євро (а.с.129-130 том 1).

При цьому, товар, на який позивачем подано митну декларацію №UA500090/2019/014635 є частиною замовленого товару за інвойсом №29 від 24.07.2019 року. Комерційні інвойси №SSІ/80156404, №SSІ/80156407, №SSІ/80156405, з якими прибув товар на який позивачем подано митну декларацію №UA500090/2019/014635 від 02.09.2019 року, сформовані 29.08.2019 року, тобто вже після здійсненої позивачем 50-відстокової оплати за товар за інвойсом №29 від 24.07.2019 року. Тобто вказати в призначенні платежу номер інвойсу за яким здійснено конкретну поставку партії товару є неможливим.

При цьому, позивачем надано докази на здійснення оплати товару за інвойсом №29 від 24.07.2019 року на виконання договору поставки №1 від 01.04.2015 року, частина якого доставлена за інвойсами №SSІ/80156404, №SSІ/80156407, №SSІ/80156405 від 29.08.2019 року.

З урахуванням зазначеного посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що сума за банківськими платіжними документами не відповідає ні загальній вартості партії, ні 50% вартості партії заявленого товару, як зазначено у інвойсах та у банківських платіжних документах не зазначено до якої саме партії товару відноситься сплата, є безпідставними та необґрунтованими.

Судом першої інстанції вірно зазначено на безпідставність посилань Одеської митниці ДФС на те, що до копії митної декларації країни відправлення відсутній переклад, оскільки відповідно МК України, документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються органу доходів і зборів українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування та органи доходів і зборів вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України митна декларація країни відправлення є додатковим документом для підтвердження заявленої митної вартості та згідно із ч. 2 вказаної статті митного законодавства не є документом, який підтверджує заявлену митну вартість товару.

Разом з цим, відповідно до змін до Договору від 01.04.2015 року №1 в редакції додаткової угоди від 02.06.2017 року №5 сторонами узгоджено, що загальна сума Договору складає загальну сукупну суму всіх специфікацій та/або інвойсів до даного Договору.

Таким чином, в силу наведених умов Договору під час митного оформлення товару підтвердження його вартості на підставі інвойсів відбулось за відповідною домовленістю сторін, а не надання специфікації на товар не впливає на його вартість та не свідчить про не можливість встановити таких характеристик товару.

Разом з цим, судом першої інстанції вірно враховано, що ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України визначено перелік додаткових документів, до якого входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару.

При цьому, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у калькуляції певних відомостей (реквізитів), зокрема, не зазначення країни виробництва, не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів.

Разом із тим, для підтвердження ціни, як "дійсної вартості" товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, контролюючим органом можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару.

Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

У контексті спірних правовідносин ні прайс-лист, ні калькуляція не є тими обов`язковими документами, які надаються на підтвердження митної вартості товару та не є єдиними доказами, які в кінцевому результаті впливають на числове значення заявленої митної вартості товарів. Разом з тим, вони містять необхідну для предмета доказування інформацію і у сукупності з іншими наявними у справі доказами дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування, тобто з цих підстав є належними і достатніми доказами у даній справі.

У свою чергу, відповідачем жодним чином не обґрунтовано необхідності надання перекладу документів, не зазначено які саме документи містять дані на підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації, складені іншою мовою та потребують перекладу.

Серед іншого є необґрунтованими доводи митниці про не можливість прийняти обраний метод митної вартості товару через те, що позивачем не надано дані про курс перерахунку вартості товару у валюту контракту, адже виявлені недоліки не можуть спростовувати заявлений позивачем рівень митної вартості товару, який підтверджується наданими належних та допустимих доказів, а саме: договором, додатками до нього, інвойсами, розрахунками на оплату товару та не викликають у суду сумнівів у достовірності визначеної позивачем митної вартості товару.

У зв`язку із чим, не обґрунтованими є доводи митниці про те, що відомості про митну вартість товарів були неповними, не конкретизовані. Митним органом не зазначено, які витрати як складові митної вартості товарів не підтверджені або не включені.

З огляду на те, що митницею належним чином не обґрунтовано, в чому полягає розбіжність у поданих документах та як це впливає на числові значення показників митної вартості або яких відомостей не містять ці документи та які саме документи необхідно надати для їх підтвердження тощо, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що неподання позивачем всіх додатково витребуваних митницею документів не є безумовною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю.

Заявлення вартості товару за нижчою ціною, ніж рівень цін за такі ж (аналогічні) товари, дані про які містяться в Єдиній автоматизованій інформаційній системі, не є самостійною підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю. Ці обставини лише додатково підтверджують не здійснення контролюючим органом належного аналізу поданих позивачем на митне оформлення товару документів, які безпосередньо розкривають зміст митної вартості імпортованого підприємством товару.

Апеляційний суд враховує, що надані позивачем до митного оформлення документи передбачені умовами зовнішньоекономічного договору, за цими матеріалами вбачаються вартісні та кількісні характеристики товару, чим підтверджується ціна, визначена підприємством у вигляді його митної вартості.

Відомості у цих матеріалах не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митних деклараціях, та не свідчать про те, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

У зв`язку із цим, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідачем не обґрунтовано ті обставини, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, у тому числі причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено за ціною договору та які призвели до виникнення у митного органу сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів вважає, що встановлення в судому порядку необґрунтованості коригування митної вартості товару в силу приписів норм митного законодавства є беззаперечною підставою для скасування рішень, що прийняті на підставі неправомірних висновків митного органу.

Враховуючи викладене, оскільки відповідачем необґрунтовано не враховано документи, за якими декларантом заявляється митна вартість, цим документам не була надана належна правова оцінка, коригування митної вартості та відмова у митному оформленні товару відбулись не у відповідності до норм митного законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено підстави для скасування оспорюваних рішень митниці.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду про наявність підстав для задоволення позову відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці Держмитслужби - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 31.07.2020 року.

Головуючий суддя: О.В. Єщенко

судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло