Справа № 640/15945/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 липня 2020 року м. Київ № 640/15945/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом

ОСОБА_1

до Недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України

про визнання протиправним та скасування рішення

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач), адреса: АДРЕСА_1 до недержавної некомерційної професійної організації «Національна асоціація адвокатів України» в особі Ради адвокатів України (надалі - відповідач), адреса: 04070, місто Київ, вулиця Борисоглібська, 3, 2-й поверх, треті особи: Офіс генерального прокурора (надалі - третя особа 1), адреса: 01011, місто Київ, вулиця Різницька, 13/15, Національне антикорупційне бюро України (наділ - третя особа 2), адреса: 03035, місто Київ, вулиця Василя Сурикова, 3, в якій позивач просить суд:

- визнати нечинним з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України № 37 від 18 червня 2020 року із визнанням відсутності повноважень і компетенції у Ради адвокатів України щодо встановлення плати у будь-якому вигляді за подачу заяв (скарг) щодо адвоката до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок прийняття уповноваженим органом оскаржуваного рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, у зв`язку з наявністю недоліків, які перешкоджають розгляду та встановлено останньому строк для їх усунення.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви, яка передана судді Клочковій Н.В. на розгляд 27.07.2020.

Розглянувши вказану заяву позивача, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно ч. 2 ст. 160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно ч. 3 ст. 160 КАС України позовна заява може бути складена шляхом заповнення бланка позову, наданого судом.

Згідно ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини 1 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем способи судового захисту свого права, свободи чи інтересу. При цьому, способи судового захисту визначені у статті 5 цього ж Кодексу.

У контексті з наведеним, суд звертає увагу позивача на те, що позовна заява повинна містити максимально чітко і зрозуміло сформовані позовні вимоги.

Як вже було зазначено вище, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків, шляхом подання належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідатиме вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з уточненням складу сторін, уточненням позовних вимог, разом з її копією відповідно до кількості учасників справи, яких зазначить позивач.

На виконання вимог вказаної вище ухвали, позивачем було подано заяву про усунення недоліків адміністративного позову, в якій позивач надав свої пояснення з цього приводу, в яких фактично погодився з виявленими недоліками, проте нового позову не надав суду.

Вказаною вище ухвалою суду про залишення позову без руху було встановлено та доведено до відома позивача, що:

1. Позовні вимоги сформульовано як компетенційний спір, який можливий лише між суб`єктами владних повноважень, яким не являється позивач.

Позивач звернувся до суду з даним позовом як фізична особа та не є суб`єктом владних повноважень, що є обов`язковою умовою для звернення до суду з вимогою адміністративного позову про встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень, у зв`язку з чим, останньому необхідно було надати до суду нормативно обґрунтовані письмові пояснення, з метою з`ясування питання наявності у нього права на звернення до суду з вимогами стосовно визнання відсутності повноважень і компетенції у Ради адвокатів України щодо встановлення плати у будь-якому вигляді за подачу заяв (скарг) щодо адвоката до кваліфікаційно-дисциплінарних комісій адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури. Дана вимога суду обґрунтована тим, що компетенційні спори (спори щодо встановлення факту наявності або відсутності компетенції у суб`єкта владних повноважень) допускаються згідно п. 3 ч. 1 ст. 19 КАС України виключно між суб`єктами владних повноважень. В той час, як позивач звернувся з первісним позовом, як фізична особа, а не суб`єкт владних повноважень.

На виконання вимоги суду щодо приведення у відповідність позовних вимог, позивачем у заяві були надані пояснення, в яких останній зазначив, що при первісному зверненні до суду він був необізнаний, що вказані вимоги його позовної заяви є компетенційними, у зв`язку з чим просив суд викласти позовні вимоги в новій редакції, а саме: "визнати протиправним і нечинним з моменту прийняття рішення Ради адвокатів України № 37 від 18.06.2020 із зобов`язанням Ради адвокатів України утриматися від вчинення певних дій, а саме встановлення плати у будь-якому вигляді за подачу заяв (скарг) щодо адвоката до кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури та до Вищої кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури".

Проте, позивачем так і не було надано до суду належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідатиме вимогам ст. 160 КАС України, із новими позовними вимогами, про які зазначив позивач, відповідно до кількості сторін та для суду.

2. В первісному позові заявником було вказано дві треті особи - Офіс Генерального прокурора та Національне антикорупційне бюро України.

Разом з тим, ст. 49 КАС України передбачає дві абсолютно різних категорії третіх осіб: треті особи, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору та треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 49 КАС України за клопотанням сторони, треті особи без самостійних вимог на предмет спору можуть бути залучені до справи на стороні позивача або відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 49 КАС України у заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Враховуючи те, що в первісному позові, позивачем було лише зазначено "треті особи", без вказівки "які заявляють самостійні вимоги" або "які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору", без зазначення на стороні позивача або відповідача потрібно залучити третіх осіб, без зазначення, яким саме чином рішення у даній справі може вплинути на їх права та/або обов`язки, та взагалі не було вказано на стороні кого із учасників справи виступають дані суб`єкти, суд дійшов висновку про необхідність для надання до суду обґрунтованих письмових пояснень щодо залучення третіх осіб до участі у даній справі та належного уточнення, згідно вимог КАС України, кола учасників у відповідній позовній заяві.

У зв`язку також із цим недоліком, який позбавляв суд можливості відкрити провадження на підставі такого примірника позовної заяви, позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві час та можливість усунути вказані недоліки, шляхом надання належним чином оформленої позовної заяви, яка відповідатиме вимогам КАС України.

Надаючи пояснення на вказаний вище аргумент суду, позивач зазначає, що він не наполягає на залученні третіх осіб до даної справи, проте нового примірника позовної заяви, де вказані юридичні особи були б виключені із числа третіх осіб, позивач не надає.

При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року було зобов`язано позивача подати до суду належним чином оформлену позовну заяву, яка відповідатиме вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з уточненням складу сторін, уточненням позовних вимог разом з її копією відповідно до кількості учасників справи, яких зазначить позивач.

Отже, ознайомившись з вказаною заявою на усунення недоліків адміністративного позову, суд зазначає, що позивачем було надано лише вказані вище письмові пояснення щодо виявлених судом недоліків позовної заяви, однак, всупереч вимогам вказаної вище ухвали суду, останнім фактично так і не було надано належним чином оформленої позовної заяви, разом з її копією відповідно до кількості учасників справи хоча в заяві про усуненні недоліків позивач зазначив інші позовні вимоги, і вказав, що на залученні третіх осіб не наполягає.

Це, в свою чергу, дає підстави суду прийти до висновку, про неможливість подальшого розгляду даної справи за відсутністю належної позовної заяви, оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений законом строк.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевикладеного, та враховуючи, той факт що позивачем не були усунуті належним чином недоліки позовної заяви, а наявні недоліки позбавляють суд можливості відкрити провадження у справі (відсутній позов з останніми позовними вимогами та новим складом осіб - учасників справи), первісний позов суд не може направити сторонам, оскільки його зміст не відповідає вимогам КАС України та змінений у заяві про усунення недоліків (змінені учасники та позовні вимоги), суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

При цьому, суд звертає увагу, що згідно частини 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Щодо клопотання позивача про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, суд зазначає наступне.

Пунктом 4 в заяві про усунення недоліків позивач вказав "я прошу суд продовжити мені строк на усунення недоліків позову в тому разі, якщо цим клопотанням я усунув не всі чи не повністю недоліки, які вказані в ухвалі від 16.07.2020 року".

Відповідно до частини 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом. А якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Згідно статті 119 Кодексу адміністративного судочинства України суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Згідно з частиною 2 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Частиною 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено можливість розгляду заяви про продовження процесуального строку, встановленого судом, у письмовому провадженні.

З аналізу вищевказаної заяви позивача вбачається, що він просить суд продовжити йому строки на усунення недоліків позовної заяви в тому разі, якщо цією заявою він не усунув всі чи частково недоліки, які вказані в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 липня 2020 року.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивачем у вказаній заяві не вказано, які саме об`єктивні та непереборні обставини були перешкодою для подачі до суду належної заяви про виправлення недоліків, з урахуванням всіх вимог та у с трок, наданий судом згідно вимог КАС України, що був зазначений в ухвалі.

Також, суд звертає увагу, що позивачем не було вказано, на який саме строк, на думку позивача, потрібно продовжити строк на усунення недоліків та які поважні причини для цього.

Фактично позивачем в цій частині не зазначено жодної причини для продовження строку на усунення недоліків.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного, суд, за відсутності поважних причин, які б вказав позивач для продовження строку та за відсутності періоду часу, на який позивач просить продовжити цей строк, суд позбавлений можливості задовольнити таку заяву про продовження строку на необмежений час без зазначення поважних причин для такого продовження.

Проте, суд наголошує, що у випадку пропуску процесуального строку підставами для його продовження та розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання строків є однією з умов дисциплінування учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, а також однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає про те, що процесуальні строки є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі «Перез де Рада Каванілес проти Іспанії» від 28.10.1998, заява № 28090/95, пункт 45).

Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Таким чином, виходячи з аналізу викладеного вище, та у зв`язку з тим, що судом при розгляді даної заяви було встановлено, що позивачем всупереч вимог чинного законодавства України не було вказано належних та обґрунтованих підстав для продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, а також той факт, що позивачем у вказаній заяві не було зазначено, коли останній буде взмозі усунути виявленні судом недоліки позовної заяви та на який час необхідне продовження строку у разі задоволення даної заяви позивача, суд приходить до висновку, що вказана заява є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 та пункту 6 частини 5 статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

На переконання суду, позивачу було надано достатній час на усунення недоліків, позивачем не вказано про перешкоди, які б позбавили його об`єктивної можливості усунути недоліки первісного позову, з наявністю яких фактично погодився позивач у заяві про усунення недоліків, і які об`єктивні причин перешкоджали у визначений строк позивачеві подати до суду належним чином оформлену позовну заяву, яка відповідатиме вимогам ст. 160 КАС України, у відповідній кількості примірників.

На підставі вищевикладеного, статтями 19, 49, 118, 119, 121, 160, 161, пунктом 1 частини 4 статті 169, статтями 241 - 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про продовження строків на усунення недоліків відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 повернути.

3. Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

4. Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Клочкова