Справа № 640/22527/19
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Платинум банк" до Міністерства юстиції України, третя особа: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Платинум Банк" Грошова Світлана Василівна про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Платинум Банк" звернулося до суду з адміністративним позовом, у якому просило:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 11 вересня 2019 року про відмову у задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошової С.В. від 30 липня 2019 року № 10/2129-Л без розгляду по суті;

- зобов`язати Міністерство юстиції України розглянути по суті вказану скаргу.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 11 вересня 2019 року № 3464/17 про відмову у задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошової С. В. від 30 липня 2019 року №10/2129-Л без розгляду по суті. Зобов`язано відповідача розглянути по суті вказану скаргу.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що враховуючи ті обставини, що скарга позивача не була оформлена відповідно до вимог, передбачених ч. 5 ст. 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", то вона не була розглянута по суті, а комісією скаржник не запрошувався. Крім того, зауважено про необґрунтованість висновків суду першої інстанції, який не врахував, що скаржнику стало відомо про прийняте рішення10.12.2018, в той час як скарга подана до відповідача30.07.2019, що вказує на порушення строків подачі такої скарги.

У відзиві Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в ПАТ "Платинум Банк" Грошової Світлани Василівни на апеляційну скаргу Міністерства юстиції України вказано на правомірність висновків суду першої інстанції, який прийняв обґрунтоване рішення, належно та повно встановивши обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 19 січня 2012 року між ОСОБА_1 (Продавець) та Публічним акціонерним товариством "Платинум Банк" (Покупець) укладено договір купівлі-продажу нерухомості, що посвідчений приватним нотаріусом Малиновською О.Ю. Київського міського нотаріального округу та зареєстрований в реєстрі за № 183 (Договір купівлі-продажу).

У відповідності до Договору купівлі - продажу, Продавець передав у власність, а Покупець прийняв належну Продавцю на праві приватної власності нежитлову будівлю, а саме склад промислово-продовольчих товарів площею 1732,1 кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька обл., місто Енергодар, вул. Промислова (Промислова зона), будинок б (шість).

15 травня 2014 року на підставі рішення державного реєстратора приватного нотаріуса КМНО Малиновської О. Ю., про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 13064244, було проведено державну реєстрацію прав на вказаний об`єкт нерухомого майна (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25).

23 лютого 2017 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення № 95-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк".

24 лютого 2017 року Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - Фонд гарантування) прийнято рішення від №743 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "ПтБ" та делегування повноважень ліквідатора банку".

10 грудня 2018 року за наслідком отриманої інформаційної довідки за номером 148733708 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкту нерухомого майна ПАТ "ПтБ" стало відомо про арешт нерухомого майна, а саме, складу промислово-продовольчих товарів за адресою: Запорізька обл., місто Енергодар, вул. Промислова (Промислова зона), будинок 6 (шість), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 25.

З розділу Актуальна інформація про державну реєстрацію обтяжень інформаційної довідки за номером 148733708 було встановлено:

30 січня 2018 року о 18:39 державним реєстратором Київської філії комунального підприємства "Реєстрація нерухомості та бізнесу" Гребенюковим Костянтином Віталійовичем на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 26.01.2018 по справі за номером 263//8349/17 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 39431635 від 30 січня 2018 року 18:39:08, про арешт нерухомого майна.

23 травня 2019 року враховуючи факт перебування ПАТ "ПтБ" в процедурі ліквідації, що обумовлює скасування усіх наявних обтяжень у відповідності до порядку визначеному КПК України, ПАТ "ПтБ" звернулось до Жовтневого районного суду м. Маріуполь з клопотанням про скасування арешту майна, що накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполь Киян Д.В. від 26 січня 2018 року у справі № 263/8349/17.

03 липня 2019 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь винесено ухвалу по справі № 263/7844/19 за клопотанням ПАТ "ПтБ" про скасування арешту майна, яку було отримано ПАТ "ПтБ" в паперовому вигляді 13 серпня 2019 року.

В ухвалі від 03 липня 2019 року Жовтневим районним судом м. Маріуполь встановлено наступне: "У Єдиному державному реєстрі судових рішень у справі № 263/8349/17 (провадження № 1-кс/2б3/53/2018) міститься ухвала слідчого судді Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Кияна Д. В. від 26 січня 2018 року, але не про арешт майна ПАТ "Платинум банк", а про залишення без розгляду клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Донецькій області Тимко В.С. про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000030 від 17 січня 2017 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 КК України".

Таким чином, як у Єдиному державному реєстрі судових рішень, так і в матеріалах справи № 263/8349/17 (провадження № 1-кс/263/53/2018) неіснує ухвали слідчого судді про накладення арешту на вищевказаний склад промислово-продовольчих товарів.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03 липня 2019 року по справі № 263/7844/19 ПАТ "ПтБ" було отримано ПАТ "ПтБ" 13 серпня 2019 року, проте текст ухвали було отримано представником ПАТ "ПтБ" 25 липня 2019 року на електронну пошту.

Таким чином, обставини за яких було прийнято рішення державного реєстратора Гребенюкова К. В. стали відомі ПАТ "ПтБ" з електронного повідомлення 25 липня 2019 року.

З ухвали суду від 03 липня 2019 року у справі № 263/7844/19ПАТ "ПтБ" дізналось, що причиною накладення арешту, є не ухвала Жовтневого районного суду м. Маріуполь у справі № 263/8349/17, а рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяження.

30 липня 2019 року через, п`ять календарних днів, ПАТ "ПтБ" звернулось до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію обтяжень речового права на нерухоме майно № 10/2128-Л (далі - Скарга на рішення державного реєстратора № 10/2128-Л від 30.07.2019 р.).

Жодного повідомлення про дату розгляду скарги по суті від Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України на адресу ПАТ "ПтБ" направлено не було, також не було жодного оголошення на сайті Міністерства юстиції України (https://miniust.qov.ua/other/zasidannya котізіі) на якому розміщується інформація про засідання комісії.

11 вересня 2019 року представником ПАТ "ПтБ" було наручно передано Міністерству юстиції України заяву про долучення доказів до мкарги на рішення державного реєстратора № 10/2128-Л від 30 липня 2019 року № 10/2423-Л від 10 вересня 2019 р. за адресою: м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 15.

Працівником МЮУ 11 вересня 2019 року було повідомлено представника ПАТ "ПтБ", що справа ПАТ "ПтБ" не розглянута, а тому докази з відповідним супровідним листом можливо залишити для їх приєднання до справи. Представник ПАТ "ПтБ" долучив до матеріалів справи копію ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 03 липня 2019 року по справі № 263/7844/19, що була отримана ПАТ "ПтБ" у паперовому вигляді.

23 жовтня 2019 року ПАТ "ПтБ" отримано лист від Міністерства юстиції України та копію Наказу Міністерства юстиції України № 3464/7 від 11 вересня 2019 року.

Отриманий 23 жовтня 2019 року лист від МЮУ був відповіддю на заяву про долучення доказів до Скарги на рішення державного реєстратора № 10/2128-/1 від 30 липня 2019 року № 10/2423-Л від 10 вересня 2019 p., в якому поміж іншого було зазначено, що відповідач у зв`язку з отриманням листа від 10 вересня 2019 року № 10/2423-Л, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 вересня 2019 року за № 31583-33-19 стосовно долучення доказів до поданої скарги від 30 липня 2019 року № 10/2129-Л, повідомляє, що 02 серпня 2019 року до Міністерства юстиції України надійшла скарга уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошової С. В. від 30 липня 2019 № 10/2129-Л, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 02.08.2019 за № 26156-33-19 (далі - скарга).

30 серпня 2019 року відбулося засідання Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації (далі - Комісія), за результатами якої на підставі висновку Комісії відповідно пункту 8 частини восьмої статті 37 Закону було прийнято рішення у формі наказу Міністерства юстиції України від 11 вересня 2019 року № 3464/7 "Про відмову у задоволенні скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошової С. В. від 30 липня 2019 року № 10/2129-Л без розгляду її по суті".

Наказом МЮУ № 3464/7 від 11 вересня 2019 року, відповідно до пункту 8 частини восьмої статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", пункту 7 Порядку розгляду скарг у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 прийнято рішення відмовити у задоволені скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошової С. В. від 30 липня 2019 року № 10/2129-Л без розгляду по суті у зв`язку з тим, що закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив, зокрема, з того, що відповідачем не доведено правомірність винесення спірного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України,

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України протягом 15 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

У разі якщо розгляд та вирішення скарги потребують перевірки діяльності державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав, а також залучення скаржника чи інших осіб, Міністерство юстиції України та його територіальні органи можуть подовжити строки розгляду та вирішення скарги, повідомивши про це скаржника. При цьому загальний строк розгляду та вирішення скарги не може перевищувати 45 календарних днів.

З огляду на викладене, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлений строк (60 календарних днів) для оскарження рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, який відповідно починає перебіг з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів погоджується з тим, що позивач дізнався про арешт майна на підставі ухвали суду від 10 грудня 2018 року за наслідком отриманої інформаційної довідки, а щодо рішення державного реєстратора про обтяження майна Банк зміг дізнатися тільки 25 липня 2019 року.

Рішення державного реєстратора ґрунтувалось на ухвалі районного суду м. Маріуполь, тому ПАТ "ПтБ" спочатку звернувся до адміністративного суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Текст ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполь, з якої ПАТ "ПтБ" дізнався та тільки з якої міг дізнатися було отримано 25 липня 2019 року, а вже 30 липня 2019 року ПАТ "ПтБ" було подано до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації відповідну скаргу.

Таким чином, позивач не спростовує, що 10 грудня 2018 року йому стало відомо про арешт майна, проте саме 25 липня 2019 року позивачу стали відомі обставини, які на його думку порушують права, з огляду на які останній вважає арешт майна незаконним.

Вказане в сукупності підтверджує те, що скаргу на рішення державного реєстратора подано ПАТ "ПтБ" до Комісії з розгляду скарг у межах строку оскарження та з повним дотриманням затвердженого законодавством порядку, що свідчить про неправомірність дій відповідача в межах спірних правовідносин, та вказує на наявність підстав для розгляду по суті скарги уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Платинум Банк" Грошової С.В. від 30 липня 2019 року № 10/2129-Л.

Судова колегія відхиляє посилання апелянта стосовно того, позивач повинен довести факт того, що він не міг дізнатись про порушення своїх прав раніше, позаяк такі доводи спростовуються викладеними вище мотивами. Крім того, поняття «особа повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

В той же час, твердження апелянта жодним чином не спростовують правомірність аргументів, якими керувався суд першої інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність прийнятого рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду, позаяк не містять аргументованих доводів на спростування правомірності висновків суду першої інстанції у взаємозв`язку з обставинами справи, а містять лише загальні посилання на положення нормативно-правових актів, що є недостатнім для скасування спірного судового рішення.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328 - 331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.