Справа № 826/3778/17
Суддя: Дашутін І.В.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

30 липня 2020 року

м. Київ

справа № 826/3778/17

адміністративне провадження № К/9901/18255/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Дашутіна І. В.,

суддів - Шишова О. О., Яковенка М. М.,

перевіривши касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №826/3778/17 за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

у с т а н о в и в :

Державне підприємство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - ДП «НАЕК «Енергоатом») звернулось до суду з позовом, у якому просило визнати протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неповернення ДП «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів у сумі 104762,60 грн, як безпідставно стягнутих на підставі платіжної вимоги від 22 квітня 2016 року №224/20-16; стягнути з Державного бюджету України на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» - 104762,60 грн безпідставно сплачених коштів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 травня 2019 року прийнято справу до провадження та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо не повернення ДП «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів у сумі 104762,60 грн, як безпідставно стягнутих на підставі платіжної вимоги від 22 квітня 2016 року №224/20-16; зобов`язано Міністерство юстиції України підготувати подання на повернення ДП «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів у сумі 104762,60 грн, як безпідставно стягнутих на підставі платіжної вимоги від 22 квітня 2016 року №224/20-16, згідно з вимогами Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду апеляційної інстанції, Міністерство юстиції України звернулося до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, предметом позову у даній адміністративній справі є визнання протиправною бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неповернення ДП «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів у сумі 104762,60 грн, як безпідставно стягнутих на підставі платіжної вимоги від 22 квітня 2016 року №224/20-16; стягнення з Державного бюджету України на користь ДП «НАЕК «Енергоатом» - 104762,60 грн безпідставно сплачених коштів.

За змістом пункту 2 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуваною в цій справі є бездіяльність Міністерства юстиції України щодо неповернення ДП «НАЕК «Енергоатом» грошових коштів у суму 104762,60 грн, як безпідставно стягнутих на підставі платіжної вимоги від 22 квітня 2016 року №224/20-16, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на час звернення до суду з цим позовом.

Крім того, відкриваючи провадження у цій справі, суд першої інстанції, виходячи з положень статті 12 та статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув вказану справу за правилами спрощеного позовного провадження, а відтак ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Доводи касаційної скарги Міністерства юстиції України не містять підстав і відповідних обґрунтувань щодо наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» («Levages Prestations Services v. France») від 23 жовтня 1996 року, заява №21920/93; «Гомес де ла Торре проти Іспанії» («Brualla Gomes de la Torre v. Spain») від 19 грудня 1997 року, заява №26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем «розумних обмежень» в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 грудня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 24 березня 2020 року у справі №826/3778/17 за адміністративним позовом Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» до Міністерства юстиції України, Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Дашутін

Судді О. О. Шишов

М. М. Яковенко