Справа № 380/5362/20
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/5362/20
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

30 липня 2020 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду О.П. Хома, перевіривши матеріали позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Дочірнього підприємства «Львівдіалік» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулося до суду з позовною заявою до Дочірнього підприємства «Львівдіалік» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» про стягнення заборгованості.

Ухвалою від 14.07.2020 позовна заява, подана без додержання вимог, встановлених статтями 160 та 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), залишена без руху.

Позивачу роз`яснено наслідки невиконання вимог даної ухвали.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області 24.07.2020 (вх.№37043) на виконання вимог ухвали від 14.07.2020 подано клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору. Клопотання мотивоване тим, що основною ціллю, на яку використовуються кошти Пенсійного фонду, є виплата пенсій, а сплата судового збору може створити перешкоди у виконанні такого основного завдання. Про важке матеріальне становище органів Пенсійного фонду України засвідчують ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2016 у справі №6-19041ск16, Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у справі 876/5101/16, якими звільнено орган Пенсійного фонду від сплати судового збору. Особливу увагу також звернуто на те, що ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі №1.380.2019.003855 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звільнено від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду.

Згідно з частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічна норма міститься в статті 8 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).

Звільнення від сплати судового збору є правом суду, а відповідна заява сторони розглядається виходячи із визначених стороною обставин, що унеможливлюють сплату судового збору та підтвердження цих обставин належними доказами. При цьому, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи.

Враховуючи вищенаведене, доводи наведені Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду, тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Подання клопотання про звільнення від сплати судового збору не є усуненням недоліків позовної заяви щодо судового збору. При цьому, така позовна заява залишалась без руху не лише з підстав відсутності доказів сплати судового збору, однак інші вимоги ухвали від 14.07.2020 позивачем не виконано.

Щодо мотивів позивача в обґрунтування вказаного клопотання, суд зазначає таке.

Пленум Вищого адміністративного суду України у Постанові від 23.01.2015 за №2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» зазначив, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати. Таке ж право мають і бюджетні установи. Водночас, якщо ці бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Зокрема, звільнення від сплати судового збору відповідних органів сплати судового збору не узгоджується з пунктом 1 частини першої статті 129 Конституції України, яким передбачено, що однією з основних засад судочинства в Україні є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Ця норма Конституції України знайшла своє закріплення також і в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» та у процесуальних кодексах України.

Рівність учасників судового процесу, зокрема, перед законом є похідною від інших норм Конституції України, які визначають рівність конституційних прав і свобод громадян та рівність їх перед законом (стаття 24), а також компетенцію органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 19).

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом передбачає єдиний правовий режим судочинства, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав, тобто є конкретизацією загального принципу рівності громадян перед законом і судом стосовно сфери здійснення судової влади і судочинства.

Тому звільнення від сплати судового збору відповідних органів як сторін в окремих категоріях справ може розцінюватися як надання їм певних процесуальних переваг перед іншими учасниками судового процесу, зокрема, юридичними та фізичними особами, які, безперечно, зобов`язані сплачувати відповідний збір.

Така позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.02.2018 у справі №№552/6814/17 (К/9901/23570/18).

Суддя критично оцінює твердження Головного управління про те, що важке матеріальне становище органів Пенсійного фонду додаткового підтверджується ухвалами Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11.07.2016 у справі № 6-19041ск16, Львівського апеляційного адміністративного суду від 30.08.2016 у справі №876/5101/16, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05.12.2019 у справі № 1.380.2019.003855, якими звільнено органи Пенсійного фонду від сплати судового збору, оскільки бюджет затверджується щороку, а підстави звільнення судом від сплати судового збору вирішуються в кожному випадку індивідуально.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області вимоги ухвали від 14.07.2020 не виконано, таким чином позовна заява та додані до неї матеріали підлягають поверненню позивачу на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Оскільки позовна заява залишалась без руху, в тому числі з підстав несплати судового збору, відсутні підстави для вирішення питання про його повернення.

Керуючись ст.ст. 133, 160, 169, 243, 248, 256, 293, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору, - відмовити повністю.

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Дочірнього підприємства «Львівдіалік» Публічного акціонерного товариства «Укрмедпром» про стягнення заборгованості, - повернути позивачу разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя О.П. Хома