Справа № 640/20783/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2020 року м. Київ № 640/20783/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Київській області
провизнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п.: НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ЄДР: 43141377), в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу від 01.10.2019 № 149535-56.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач наголошує на протиправності оскаржуваної вимоги, з огляду на те, що визначений спірною вимогою борг за платежем земельний податок з фізичних осіб є помилковим, оскільки його взагалі не існує, що свідчить про відсутність підстав для прийняття та надіслання їй податкової вимоги. Додає, що про наявність вказаного грошового зобов`язання позивачка належним чином не повідомлялась.

Позивачка акцентує увагу суду, що податковою вимогою відповідач незаконно зобов`язує її до сплати 3265,90 грн., що, на думку ОСОБА_1 , є порушенням її майнових інтересів, за захистом яких вона звернулась до суду. Відтак позивачка просить суд скасувати оскаржувану вимогу.

Позиція відповідача.

ГУ ДПС у Київській області надіслало до суду відзив на позовну заяву (том 1 а.с. 48-50), в якому просило відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки відповідно до бази АІС «Податковий блок» за громадянкою ОСОБА_1 обліковується земельна ділянка загальною площею 1,993 га, цільове призначення якої (01.05) для індивідуального садівництва.

Представник відповідача пояснює, що податковим органом було сформовано податкове повідомлення-рішення від 03.05.2017 № 17483-0000, яким нараховано земельний податок за 2017 рік у розмірі 3185,83 грн., який сплачено за рахунок переплати на суму 2 563,74 грн., з огляду на що за 2017 рік залишилась заборгованість у розмірі 622,09 грн. та податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 № 69911-5606-1031, яким нараховано земельний податок за 2019 рік у розмірі 2 643,81 грн.

Додає, що податкове повідомлення-рішення від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 було отримано позивачем 23.05.2019, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

При цьому, як звертає увагу суду представник контролюючого органу, податкові повідомлення-рішення від 03.05.2017 № 17483-0000 та від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 ОСОБА_1 не оскаржувались, з огляду на що визначені ними податкові зобов`язання є узгодженими та набули статусу податкового боргу у розмірі 3265,90 грн.

Підсумовуючи викладене, представник відповідача наголосив на безпідставності позовних вимог.

У відповіді на відзив позивач зазначила, що ГУ ДФС у Київській області сформувало спірну вимогу на підставі податкових повідомлень-рішень від 03.05.2017 № 17483-0000, яким нараховано земельний податок за 2017 рік у розмірі 3185,83 грн. та 22.04.2019 № 69911-5606-1031 на суму 2643,81 грн.

Разом з тим, позивачка пояснює, що податкове повідомлення рішення від 03.05.2017 № 17483-0000 отримане нею 14.11.2017 та 16.11.2017 вона відразу після отримання даного рішення сплатила у повному обсязі, що, за словами позивачки, підтверджується квитанцією від 16.11.2017 № 130 на суму 3185,83 грн., що свідчить про відсутність заборгованості у позивача у податковим повідомлення-рішенням від 03.05.2017 № 17483-0000.

Щодо податкового повідомлення-рішенням від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 на суму 2643,81 грн., то позивачка зазначила, що останнє отримане нею 23.05.2019, яке 30.05.2019 нею сплачено, з огляду на що податкового боргу за податковим повідомленням-рішенням від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 у позивача не існує.

Позивачка також увагу суду і на тому, що на підставі податкового повідомлення-рішення від 03.05.2017 № 17483-0000 на суму 3185,83 грн. податковим органом було сформовано податкову вимогу про сплату боргу у розмірі 3185,83 грн., яка була оскаржена до Київського окружного адміністративного суду наслідком чого є скасування рішенням суду від 11.05.2018 по справі № 810/1492/18 вказаної вимоги. При цьому, позивачка наголошує, що податковим законодавством не передбачено повторного прийняття податкової вимоги, у зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою суду від 05.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 27.11.2019 виправлено описку, а саме: замість Головного управління ДФС у м. Києві зазначено правильно Головне управління ДПС у Київській області та виключено із співвідповідачів ГУ ДПС у м. Києві.

Ухвалою суду від 06.12.2019 заяву ОСОБА_1 від 14.11.2019 (вх. від 18.11.2019), а саме: «Заява з процесуальних питань» - повернуто позивачу, оскільки в порушення ч. 7 ст. 47 КАС України, позивачем до вказаної заяви не додано доказів її надіслання, разом з додатками, іншому учаснику справи.

Встановлені судом обставини.

Дослідивши та оцінивши наявні матеріали справи, подані докази, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, судом встановлено наступне.

Сторонами не заперечується та не спростовується, що ОСОБА_1 є платником земельного податку, оскільки є власником земельної ділянки загальною площею 1,993 га.

Головним управління ДФС у Київській області, правонаступником якого у сфері виконуваних функцій є Головного управління ДПС у Київській області (відповідач), 03.05.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № 17483-0000 (том 1 а.с. 53), яким позивачу нараховано земельний податок за 2017 рік у розмірі 3185,83 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення було вручене позивачу 14.11.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 56).

22.07.2019 контролюючим органом на ім`я позивача сформовано податкове повідомлення-рішення № 69911-5606-1031, яким позивачу нараховано земельний податок за 2019 рік на суму 2643,81 грн., та яке отримане позивачем 23.05.2019, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 54).

01.10.2019 ГУ ДПС у Київській області сформовано вимогу про сплату боргу № 149535-56 на суму 3265,90 грн.

Розрахунок (деталізація) податкового боргу станом на 19.12.2019 викладений у довідці (т.1, а.с. 51).

Разом з тим, позивач, вважаючи вказану вимогу протиправною, звернулася з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормативно-правовим актом, який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, є Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції, чинній на момент формування спірної вимоги).

За визначенням підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктами 59.1, 59.3 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що податкова вимога виставляється контролюючим органом виключно у тому випадку, коли сума податкового боргу є узгодженою та, як наслідок така вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Як вже встановлено судом та видно з матеріалів справи, Головним управління ДФС у Київській області 03.05.2017 прийнято податкове повідомлення-рішення № 17483-0000 (том 1 а.с. 53), яким позивачу нараховано земельний податок за 2017 рік у розмірі 3185,83 грн. Вказане податкове повідомлення-рішення отримане позивачем 14.11.2017, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 56).

При цьому, 26.01.2018 ГУ ДФС у Київській області сформовано податкову вимогу № 419-56 на суму 3185,83 грн.

Між тим, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.05.2018 у справі № 810/1492/18 позов ОСОБА_1 задоволено та скасовано вимогу від 26.01.2018 № 419-56 на суму 3185,83 грн. При цьому, підставою для скасування вимоги від 26.01.2018 № 419-56 слугувало не надання податковим органом суду податкового повідомлення - рішення від 14.11.2017 №17483-0000 на суму 3185,83 грн., що слугувало підставою для формування вимоги від 26.01.2018 № 419-56. Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 у справі № 810/1492/18 у мотивувальній частині рішення внесено виправлення щодо дати податкового повідомлення-рішення на 03.05.2017.

Разом з тим, в подальшому ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2017 № 17483-0000 на суму 3185,83 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 по справі № 810/3659/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019 у задоволені позову ОСОБА_1 , відмовлено. Підставою для відмови у задоволенні позовних вимог слугувало ненадання учасниками справи суду податкового повідомлення - рішення від 14.11.2017 № 17483-0000 на суму 3185,83 грн., яке просила позивачка скасувати та яке було предметом позову.

Отже, беручи до уваги той факт, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 по справі № 810/3659/18, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019 у задоволені позову ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 14.11.2017 № 17483-0000 на суму 3185,83 грн., відмолено, відповідно до облікової картки платника податків із земельного податку фізичних осіб (том 1 а.с. 52) 21.06.2019 позивачу нараховано земельний податок у розмірі 3185,83 грн.

При цьому, як видно з матеріалів справи, зокрема, з облікової картки платника податку (із земельного податку фізичних осіб) на момент нарахування позивачу земельного податку (на момент 21.06.2019) за позивачем обліковувавсь переплата у розмірі 2563,74 грн. (2643,81 грн. - недоїмка 72,17 грн. та пеня - 7,90 грн.) яка була сплачена квитанцією від 30.05.2019 № 0.0..1 у розмірі 2643,81 грн.

В той же час, 22.04.2019 податковим органом сформовано позивачу податкове повідомлення-рішення № 69911-5606-1031 на суму 2643,81 грн., яке отримане позивачем 23.05.2019, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (том 1 а.с. 54).

Тобто, проведена позивачем оплата грошового зобов`язання за податковим повідомленням-рішення від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 на суму 2643,81 грн. перерахована в рахунок погашення податкового боргу за податковим повідомленням-рішення від 03.05.2017 № 17483-0000 на суму 2563,74 грн, у зв`язку з чим у позивача утворилась недоїмка за податковим повідомленням-рішення від 03.05.2017 № 17483-0000 у розмірі 622,09 грн. (3185,83 грн. - 2563,74 грн.).

При цьому, залишається непогашеним грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішення від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 на суму 2643,81 грн., що у сукупності з недоїмкою за податковим повідомленням-рішенням від 03.05.2017 № 17483-0000 на суму 622,09 грн. утворює за позивачем податковий борг на суму 3265,90 грн.

Суд зазначає, що позивачем не надано, а судом не встановлено обставин оскарження позивачем як податкового повідомлення-рішення від 03.05.2017 № 17483-00000, так і податкового повідомлення-рішення від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 та, як наслідок їх скасування, у зв`язку з чим, грошове зобов`язання на суму 3265,90 грн., є узгодженим, а відтак має статус податкового боргу.

Крім того, наявність вказаного податкового боргу на суму 3265,90 грн. підтверджується також довідкою-розрахунком ГУ ДПС у Київській області (том 1 а.с. 51).

Таким чином, зважаючи на те, що за позивачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 3265,90 грн., який виник на підставі недоїмки за податковим повідомленням-рішення від 03.05.2017 № 17483-0000 на суму 622,09 грн. та на підставі податкового повідомлення-рішення від 22.04.2019 № 69911-5606-1031 на суму 2643,81 грн. ГУ ДПС у Київській області правомірно сформовано позивачу податкову вимогу від 01.10.2019 № 149535-56 про сплату боргу на суму 3265,90 грн., що свідчить про відсутність підстав для визнання протиправною та скасування останньої.

При цьому, посилання позивача у відповіді на відзив на ті обставини, що податковим законодавством не передбачено права на повторне формування податкової вимоги є помилковим, оскільки, виходячи з аналізу положень п. 59.1 ст. 59 ПК України, за наявності у позивача узгодженого грошового зобов`язання, тобто податкового боргу, контролюючий орган зобов`язаний сформувати та надіслати позивачу податкову вимогу.

Варто звернути увагу, що податкова вимога не формується у тих випадках, коли у платника податків відсутній податковий борг.

Натомість, в даному випадку, як вже неодноразово зазначено судом за позивачем обліковується заборгованість (податковий борг) із земельного податку з фізичних осіб на суму 3265,90 грн., що, у відповідності до положень п. 59.1 ст. 59 ПК України, зобов`язувало податковий орган сформувати податкову вимогу на вказану суму та надіслати її на адресу боржника.

Що ж стосується доводів позивача відносно того, що квитанцію від 16.11.2017 № 130 позивачем було сплачено грошове зобов`язання за податковим повідомленням-рішенням від 03.05.2017 № 17483-0000, то суд зазначає, що зі змісту такої квитанції (том 1 а.с. 20) вбачається, що призначенням платежу є: «земельний податок з фізичних осіб», що, по-перше, безумовно не свідчить про безпосередню сплату позивачем земельного податку з фізичних осіб саме за податковим повідомленням-рішенням від 03.05.2017 № 17483-0000, по-друге, за наявності у позивача, на момент сплати земельного податку з фізичних осіб квитанцією від 16.11.2017 № 130 недоїмки за попередні періоди, сума сплаченого земельного податку з фізичних осіб за квитанцією від 16.11.2017 № 130 перераховується у рахунок погашення такої недоїмки (раніше виниклої заборгованості), як то відповідно до ситуації з квитанцією від 30.05.2019 № 0.0..1, по-третє, як встановлено судом у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 у справі № 810/3659/18 позивачка, звертаючись до Київського окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою про визнання протиправною та скасування вимоги від 26.01.2018 № 419-56 у справі № 810/1492/18, зазначила, що визначена вимогою від 26.01.2018 № 419-56 сума грошового зобов`язання, є не узгодженою.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються її позовні вимоги, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для висновку щодо протиправності вимоги від 01.10.2019 № 149535-56 про сплату боргу на суму 3265,90 грн.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Відтак, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Зважаючи на те, що судом відмовлено позивачу у задоволенні позовних вимог, а також положення ст. ст. 132, 139 КАС України витрати на оплату судового збору за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відшкодуванню не підлягають. Відсутні також у зв`язку з цим підстави для відшкодування витрат на правничу допомогу. При цьому, варто звернути увагу, що заявлений розмір витрат на правничу допомогу у розмірі 45600,00 грн. вочевидь є неспівмірним із складністю справи та обсягом робіт (наданих послуг), часом, витраченого адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг, враховуючи також розмір податкового боргу на суму 3265,90 грн., визначений у спірному рішенні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а, код ЄДР: 43141377) про визнання протиправною та скасування вимоги від 01.10.2019 № 149535-56,- відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.А. Кармазін