Справа № 484/2107/20
Суддя: Закревський В. І.
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження: 2-а/484/74/20
Справа: 484/2107/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2020 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі головуючого судді Закревського В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Толстих Андрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

02.07.2020 року адвокат Ремський Є.В., що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою до інспектора ВБДР УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Толстих Андрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №571253 від 22.06.2020 року.

Позовні вимоги мотивовані тими обставинами, що 22.06.2020 року о 12 год. 50 хв. по вул. Чкалова в м. Первомайську Миколаївської області біля Первомайської районної державної адміністрації, керуючи транспортним засобом Рута державний номерний знак НОМЕР_1 , він був зупинений працівниками поліції. Після зупинки та перевірки документів на позивача було складено вищевказану постанову, за якою його визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП в зв`язку з наявністю на лобовому склі транспортного засобу в зоні склоочисника тріщини, що є порушенням вимог п. 6.87.5 ДСТУ 6.49 2010, та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

З винесеною постановою позивач не згоден та вважає, що відповідачем при винесенні рішення по адміністративній справі порушено вимоги ст.ст. 251, 268, 278-280 КУпАП, не враховано дійсних обставин справи і те, що транспортний засіб перебуває у тимчасовому користуванні ПП "Граф", а тому постанова підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08.07.2020 року у вказаній справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами справи.

Відповідач Управління патрульної поліції в Миколаївській області у встановлений судом строк, не скористалися своїм правом подати відзив на позовну заяву, докази по справі.

Від представника відповідача інспектора ВБДР УПП в Миколаївській області Толстих А.А. на адресу суду 21.07.2020 року надійшов відзив на позовну заяву, в обгрунтування якого вказано, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ДПО18 №571253 від 22.06.2020 року, правомірно складена відносно ОСОБА_1 за керування транспортним засобом Рута 250 державний номерний знак НОМЕР_1 при виконанні послуг з комерційного перевезення пасажирів на маршруті 385 "Первомайськ-Підгородна" відповідно до листа регулярності до маршрутного листа №026261 від 22.06.2020 року та інформаційної таблиці на вітровому склі з вказівкою номеру маршруту, на лобовому (вітровому) склі якого присутні тріщини та сколи в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання" і п. 31.4.7 ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 121 КУпАП. На відеозаписах та з нагрудного відео-реєстратору, що долучені до відзиву на диску, зафіксовано як інспектор належним чином представився водію, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, перевірив документи водія та на транспортний засіб. Також на ньому інспектор зазначає про виявлене порушення, а водій погоджується та не заперечує факту наявності тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочсників. Водієві повідомлено, що відносно нього буде винесено постанову за ч. 2 ст. 121 КУпАП, роз`яснено під підпис положення ст.ст. 307, 308, 309 КУпАП, ознайомлено зі змістом винесеної постанови та вручено її копію. Жодних порушень під час розгляду справи інспектором допущено не було, тому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження, без участі сторін, за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

22.06.2020 року інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Толстих А.А. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №571253, в якій вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 22.06.2020 року о 12:50 год. в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Чкалова, 12, керував транспортним засобом Рута 250 державний номерний знак НОМЕР_1 при виконанні послуг з комерційного перевезення пасажирів на маршруті 385 "Первомайськ-Підгородна" з технічною несправністю, а саме на лобовому (вітровому) склі присутні тріщини та сколи в зоні роботи склоочисників, чим порушив вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання" і п. 31.4.7 ПДР України, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 121 КУпАП. Відносно позивача застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн.

Згідно ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконуватирозпорядження органівдержавного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. п. 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Згідно зіст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

До матеріалів справи не надано жодного доказу розміру тріщини на вітровому склі транспортного засобу та чи погіршувала вона прозорість саме в зоні роботи склоочисників.

Більше того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 121 КУпАП полягає у керуванні водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою (що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби), або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП за твердженням відповідача відбулося через допущене позивачем порушення вимог ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" (далі по тексту ДСТУ 3649:2010).

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України ґрунтуються на тому, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР України заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР України викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п. 31 ПДР України, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Враховуючи, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пункту 31 ПДР України взагалі не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП є неправомірним, внаслідок не вірного застування інспектором поліції норм матеріального права.

Також слід відмітити, що саме пункт 31.1 ПДР України містить підпункт 31.4.7 "в", та інші підпункти які чітко визначають саме за яких умов заборонено експлуатацію транспортного засобу. А тому, інспектор при винесенні постанови і не міг чітко вказати підпункт правил, який порушив водій, оскільки такий відсутній в даному випадку, а зазначення підпункту 31.4.7, як вказує представник у відзиві - не є правомірним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Положення ст. 251 КУпАП визначають, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши наявні в справі докази, суд вважає, що позивачем не було порушено вимоги п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги безпечності технічного стану та методи контролювання", а відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП, додатково не було встановлено тих обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Суд знаходить, що за обставинами справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не може бути визнана належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою вона не є самостійним беззаперечним доказом, являє собою рішення про притягнення до адміністративної відповідальності і обставини викладені в ній повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

На думку суду, відсутність передбачених законом доказів скоєння правопорушення може призвести до випадків безпідставного притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд звертає увагу на те, що для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. А в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачиться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачем жодним доказом не доведено правомірність винесеного оскаржуваного рішення, не доведено викладенні в постанові обставини та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, та накладення штрафу у розмірі 680 грн., підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем у позовні заяві вказаний інспектор ВБДР УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Толстих Андрій Андрійович.

Однак Верховний Суд у постанові від 26 грудня 2019 року у справі № 724/716/16-а вказав, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме - від імені органів Національної поліції і її територіальних органів. Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 121 цього Кодексу. Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені центрального органу виконавчої влади із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222 - 244-20 КупАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових (службових) відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, в задоволенні позовних вимог до інспектора ВБДР УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Толстих Андрія Андрійовича слід відмовити, оскільки інспектор не є належним відповідачем у справі.

На підставі вимог ч.1 ст. 139 КАС України суд вважає за необхідне стягнути з Управління патрульної поліції в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати позивача по сплаті судового збору в сумі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72-80, 90, 241-246, 257, 262, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП в Миколаївській області старшого лейтенанта поліції Толстих Андрія Андрійовича, Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в атоматичному режимі, та закриття провадження у справі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 571253 від 22.06.2020 року, винесену інспектором ВБДР УПП в Миколаївській області старшим лейтенантом поліції Толстих Андрієм Андрійовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 680 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) 40 грн.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор ВБДР УПП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Толстих Андрій Андрійович, адреса: вул. Новозаводська, 1Б/1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54056.

Відповідач: Управління патрульної поліції в Миколаївській області, адреса: вул. Новозаводська, 1Б/1, м. Миколаїв, Миколаївська область, 54056.

Повний текст рішення виготовлено 30 липня 2020 року.

Суддя: