Справа № 812/1187/16
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

30 липня 2020 року СєвєродонецькСправа № 812/1187/16

Луганський окружний адміністративний суд у складі головуючого Тихонова І.В.,

при секретарі судового засідання Таращенко О.В.

за участю

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Жученко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника відповідача у справі за позовом арбітражного керуючого Льовіна Андрія Петровича до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними, протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2016 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов арбітражного керуючого Льовіна Андрія Петровича до Головного територіального управління юстиції у Луганській області в якому просив суд:

- визнати неправомірними, протиправними та незаконними діяння Головного територіального управління юстиції у Луганській області при проведенні та за результатами проведення планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Льовіна А.П. з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016;

- визнати носії доказової інформації створені Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області, за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23 та за Актом планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, і їх висновки такими, що не відповідають вимогам допустимості, як такі, що одержані незаконним шляхом та створеними внаслідок порушення Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за № 1113/23645, і які не відповідають вимогам законодавства;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Луганській області в носіях доказової інформації за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23 і за Актом планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, в їх текстах, виключити зазначення про встановлення порушення арбітражним керуючим Льовіним А.П. абзацу 14 частини 2 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діє з 19.01.2013) щодо відсутності підтверджуючих документів стосовно вжиття заходів по забезпеченню збереження майна банкрута - ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» по справі №12/164б за період з березня 2015 по цей час, і його усунення арбітражним керуючим Льовіним А.П., встановлення порушення арбітражним керуючим Льовіним А.П абзацу 6 частини 1 ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржники або визнання його банкрутом» (у редакції, що діє з 19.01.2013) щодо здійснення діяльності арбітражного керуючого заінтересованої особи відносно ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів» та ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод», та і що це є виявлене грубе порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень ліквідатора, яке є підставою для внесення до дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення, а також встановлення порушення арбітражним керуючим Льовіним А.П. частини 6 ст. 46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діє з 19.01.2013) щодо не надання доказів стосовно зупинення обігу акцій емітента, які підлягають обов`язковому зупиненню по справі №12/164б про банкрутство ВАТ «Сєвєродонецький завод опорів», й його усунення арбітражним керуючим Льовіним А.П;

- зобов`язати Головне територіальне управління юстиції у Луганській області в носіях доказової інформації за Довідкою про результати планової винної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23 і за Актом планової винної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, за їх текстами, зазначиш, що арбітражний керуючий Льовін А.П., свідоцтво Мін`юсту У країни від 17.07.2013 №636, при виконанні повноважень ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» по справі про банкрутство №10/110б та ліквідатора ВАТ «Сєвєродонецький приладобудівний завод» по справі про банкрутство №12/164б, в період з 10.06.2014 по 11.09.2016 не допустив порушень у своєї діяльності та дотримувався вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними, протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28.05.2020 у справі № 812/1187/16 постанову Луганського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2016 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 08 лютого 2017 року скасовано, а справу № 812/1187/16 направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду .

Ухвалою суду від 12.06.2020 прийнято до провадження справу № 812/1187/16 за позовом арбітражного керуючого ОСОБА_2 Петровича до Головного територіального управління юстиції у Луганській області про визнання неправомірними, протиправними та незаконними дій, зобов`язання вчинити певні дії.

27 липня 2020 року за вх.№29951/2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив закрити провадження у справі № 812/1187/16 за позовом арбітражного керуючого Льовіна А.П. до Головного територіального управління юстиції у Луганській області.

30 липня 2020 року під час судового засідання, представник відповідача Жученко С.В. підтримала заявлене клопотання та просила задовольнити у повному обсязі.

Позивач, щодо заявленого клопотання заперечував зазначив, що позов не стосується дискреційних функцій, оскільки оскаржуються дії відповідача щодо проведення самої перевірки.

Розглянувши заяву представника відповідача щодо закрити провадження у справі, суд дійшов до такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною другою статті 2 КАС (тут і далі - у редакції, чинній на час прийняття оскаржуваних судових рішень) до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Пункт 1 частини першої статті 3 КАС справою адміністративної юрисдикції визнавав публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до частини другої статті 4 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 частини другої статті 17 КАС визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 3 КАС).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Наведені норми узгоджуються з положеннями статей 2, 4 та 19 КАС у чинній редакції, якими визначено завдання та основні засади адміністративного судочинства, зміст публічно-правового спору та справи, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів.

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Натомість визначальні ознаки приватноправових відносин - це юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило, майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, арбітражний керуючий Льовін А.П. звернувся до суду з позовом (після відмови в частині позовних вимог) про визнання протиправними діяння (дії та бездіяльність) Головного територіального управління юстиції у Луганській області при проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Льовіна А.П. з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016, що здійснені в порушення процедури контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) і, які не відповідають вимогам законодавства.

Щодо визначення юрисдикції, у межах якої має розглядатися справа в частині позовних вимог про визнання протиправними діяння (дії та бездіяльність) Головного територіального управління юстиції у Луганській області при проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Льовіна А.П. з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016, що здійснені в порушення процедури контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) і, які не відповідають вимогам законодавства, суд вважає, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Щодо позовних вимог щодо визнання носії доказової інформації, які створені Головним територіальним Управлінням юстиції у Луганській області при проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Льовіна А.П. з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016, за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23 та за Актом планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24 не відповідаючими вимогам допустимості, як такі, що створені внаслідок порушення процедури здійснення контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), і які не відповідають вимогам законодавства, суд зазначає таке.

Довідка про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого та Акт планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого, в яких відображено узагальнений опис виявлених перевіркою порушень законодавства, що в свою чергу відповідає встановленим правилам складання акта перевірки, не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини першої статті 17 КАС.

Дії службової особи щодо включення до акта певних висновків не можуть бути предметом розгляду у суді.

Відповідно до пункту 3.3 розділу III Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 червня 2013 року № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 3 липня 2013 року за № 1113/23645 (далі - Порядок контролю) арбітражний керуючий під час здійснення перевірки, зокрема має право: бути присутнім під час здійснення перевірки або забезпечити присутність свого уповноваженого представника на будь-якій стадії перевірки; одержувати Довідку та акт перевірки в день їх складання; підписувати Довідку та акт перевірки із зауваженнями або відмовитися від їх підписання; надавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до Довідки; усунути до дня складання акта перевірки порушення, виявлені під час перевірки та зафіксовані в Довідці; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії комісії та її членів.

Це свідчить про те, що дії, пов`язані з включенням до акта висновків, є обов`язковими, тоді як самі висновки такими не є.

Обов`язковою ознакою дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер. Висновки, викладені у акті та довідці, не породжують обов`язкових юридичних наслідків. Твердження акта можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про законність рішень, дій, в основу яких покладені висновки акта.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що акт перевірки, довідка, висновки не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 17 КАС і сам по собі не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для учасників цих правовідносин та інших осіб, тому не може бути предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягає судовому розгляду.

За таких обставин суд вважає, що провадження в частині визнання носії доказової інформації, які створені Головним територіальним Управлінням юстиції у Луганській області при проведенні планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Льовіна А.П. з 12.09.2016 по 21.09.2016 за період з 11.06.2014 по 11.09.2016, за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23 та за Актом планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 30.09.2016 №24, підлягає закриттю.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.05.2020 у справі № 806/2421/16.

З огляду на зазначене, суд дійшов до висновку, що провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись статтями 17, 238, 239, 241, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання представника Головного територіального управління юстиції у Луганській області про закриття провадження у справі № 812/1187/16 задовольнити частково.

Закрити провадження в адміністративній справі № 812/1187/16 за позовом арбітражного керуючого Льовіна Андрія Петровича до Головного територіального управління юстиції у Луганській області щодо позовної заяви про визнання носії доказової інформації, створені Головним територіальним управлінням юстиції у Луганській області, за Довідкою про результати планової виїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 21.09.2016 №23 та за Актом планової виїзної перевірки діяльності арбітражною керуючого від 30.09.2016 №24, і їх висновки такими, що не відповідають вимогам допустимості, як такі, що одержані незаконним шляхом та створеними внаслідок порушення Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 27.06.2013 № 1284/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 липня 2013 року за № 1113/23645, і які не відповідають вимогам законодавства.

В іншій частині клопотання представника Головного територіального управління юстиції у Луганській області залишити без задоволення.

Повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З огляду на надходження до суду заяви позивача про відвід судді Тихонова І.В. повний текст судового рішення складено та підписано 31.07.2020.

Суддя І.В. Тихонов