Справа № 320/369/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Київ № 320/369/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТРУД» до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «АМСТРУД» (08033, Київська область, Макарівський район, с. Копилів, вул. Житомирська, буд.2, кв.7, ) (далі - Позивач) з позовом до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) (далі - Відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 № , а також стягнути на користь Позивача судовий збір, сплачений при подання позову, з рахунків Державного бюджету України.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що 20 червня 2017 року та 20 липня 2017 року ним була подана засобами зв`язку Податкова декларація з податку на додану вартість (далі - Декларація) за травень 2017 року та за червень 2017 року, відповідно, які прийняті Відповідачем без зауважень. 18 січня 2018 року Позивачем засобами електронного зв`язку був поданий Відповідачу Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок (далі - Уточнюючий розрахунок) за травень та червень 2017 року.

При цьому Позивач зазначає, що Відповідачем 28 вересня 2018 року було здійснено камеральну податкову перевірку податкової звітності Позивача з податку на додану вартість за січень 2018 року, травень 2017 року з питання виявлення помилок задекларованих у податковій звітності. За результатами вказаної перевірки Відповідач склав Акт по порушення Позивачем вимог п.200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 (далі - Порядок заповнення звітності).

Позивач зазначив, що Відповідач неправомірно прийняв податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 № , згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додатну вартість (далі - ПДВ) у сумі 97 549,00 грн., оскільки на його переконання Відповідач прийняв визначений Позивачем податковий борг з ПДВ, а тому безпідставно провів камеральну перевірку.

Правовою підставою для звернення до суду Позивач зазначив вимоги: п.50.1 статті 50 ПК України щодо порядку направлення платником податку Уточнюючого розрахунку; підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України щодо визначення та предмету камеральної перевірки; п.123.1 статті 123 ПК України щодо підстав накладення на платника податків штрафу у разі визнання контролюючим органом самостійно суми податкового зобов`язання; пунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 ПК України щодо розрахунків суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України; а також п.1 Порядку проведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (далі - Порядок обліку податків) щодо порядку відображення контролюючим органом нарахованих і визначених самостійно сум грошових зобов`язань і пені платником податків.

12 лютого 2019 року Відповідач надіслав до Київського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог, зазначивши, що оскаржуване Позивачем податкове повідомлення-рішення від 22.10.2018 № винесене за результатами камеральної перевірки податкової звітності, оскільки згідно з інтегрованою карткою платника ПДВ у Позивача станом на 30.05.2017 виник борг, у зв`язку з чим була застосована штрафна санкція.

Свою позицію Відповідач обґрунтовував: пп. 14.1.39 п.14.1 статті 14 ПК України щодо поняття грошового зобов`язання платника податків; пп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України щодо подання суми узгодженого грошового зобов`язання; пп.16.1.2 п.16.1 статті 16 ПК України щодо обов`язку платника податку подавати відповідні декларації; п.46.1 ст.46 ПК України щодо визначення податкової декларації; п.57.7 статті 57 ПК України щодо обов`язку платника податків самостійно сплачувати суму податкового зобов`язання та відповідно по п.123. статті 123 ПК України нести відповідальність у вигляді штрафу у разі, якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання.

19 лютого 2019 року Позивач надіслав до Київського окружного адміністративного суду відповідь на відзив, звернувши увагу на те, що Позивач самостійно визначив суму податкового зобов`язання згідно з показниками податкової декларації з ПДВ за квітень 2017 року, а відповідно до вимог п.54.1 статті 54 ПК України самостійно визначена платником податків сума грошового зобов`язання і подана контролюючому органу у вигляді декларації, вважається узгодженою.

В силу вимог п.87.1 статті 87 ПК України щодо джерел самостійної сплати грошових зобов`язань Позивач, враховуючи зменшення суми податкового боргу з ПДВ , що виник за попередні періоди, на момент подання декларації відобразив суму від`ємного значення - 78 039,00 грн. Крім того, за твердженням Позивача, в акті камеральної перевірки зазначено, що відповідно до даних ІС «Податковий блок» у платника відсутній податковий борг, що виник за звітний податковий період.

Ухвалою від 28 січня 2019 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 26 лютого 2019 року суд перейшов до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче засіданні на 12 березня 2019 року.

Ухвалою від 12 березня 2019 року суд продовжив строк підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів та призначив розгляд справи на 15 квітня 2019 року.

24 червня 2019 року протокольною ухвалою суд закрив підготовче провадження та у зв`язку із наявністю клопотань від учасників справи про здійснення подальшого розгляду за їх відсутності прийняв рішення про розгляд справи у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

21 травня 2017 року Позивач подав податкову декларацію з ПДВ за квітень 2017 року з додатками, яка прийнята відповідачем 22 травня 2017 року (а.с.37-40).

20 червня 2017 року Позивач подав податкову декларацію з ПДВ за травень 2017 року з додатками, яка прийнята відповідачем 21 червня 2017 року (а.с.41-48).

20 липня 2017 року Позивач подав податкову декларацію з ПДВ за червень 2017 року з додатками, яка прийнята відповідачем 20 липня 2017 року (а.с.49-53).

18 січня 2018 року Позивач подав Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2017 року, який прийнятий Відповідачем 20 січня 2018 року (а.с.54-58).

18 січня 2018 року Позивач подав Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року, який прийнятий Відповідачем 20 січня 2018 року (а.с.59-61).

На підставі пп.20.1.4 п.20.1 статті 20 та п.75.1 статті 75 ПК України, Головним управлінням ДФС у Київській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за січень 2018 року, червень 2017 року з питання виявлення помилок задекларованих у податковій звітності платника ТОВ «АМСТРУД», за результатами якої складений Акт № 2213/10-36-56/39865269 від 28.09.2018 камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності, своєчасності сплати, своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН ТОВ «Амструд» (назва СГ- платника податку та код ЄДРПОУ) за січень 2018р., червень 2017 р. (далі - Акт перевірки) (а.с.32-34, 83).

В Акті перевірки встановлено порушення Позивачем вимог пункту 200.4 статті 200 ПК України, а саме при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації (а.с.34, 83).

В Акті перевірки зазначено, що Позивачем подано уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року (вх. Від 18.01.2018 № ), в якому задекларовано збільшення суми від`ємного значення, яка розраховується як зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.20.1) в розмірі 78 039,00 грн.

Відповідно до ІС «Податковий борг» у платника відсутній податковий борг, що виник за попередній період (а.с.33, 82).

На підставі Акту перевірки Відповідачем 22 жовтня 2018 року прийняте податкове повідомлення-рішення форми «Р» № , яким за порушення Позивачем пункту 200.4 статті 200 ПК України та внаслідок застосування штрафних (фінансових) санкцій збільшено суму грошового зобов`язання на 97 549,00 грн. за платежем «Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), серед якого: за податковим зобов`язанням - 78 039,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 19 510,00 грн. (а.с.35-36, 78-79).

14 листопада 2018 року Позивач надіслав Державній фіскальній службі України скаргу на податкове повідомлення-рішення № від 22.10.2018, в якій просив скасувати вказане податкове повідомлення-рішення (а.с.62-64).

Рішенням від 28 грудня 2018 року про результати розгляду скарги Державна фіскальна служба України повідомила Позивача, що його Скарга залишена без задоволення, а оскаржуване ним податкове повідомлення-рішення - без змін (а.с.65-66).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Спеціальним законодавчим актом, яким регулюються податкові правовідносини, що виникли у вказаній справі, є Податковий кодекс України, Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21, Порядок проведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422.

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України (тут і надалі - чинного на дату виникнення спірних правовідносин) сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з пунктом 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Порядок заповнення декларації та її подання податковому органу врегульовано Порядком заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 року №21 (Порядком заповнення звітності).

Так, підпунктом 2 пункту5 «Розділ III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення звітності визначено, що якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 -розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).

У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.

Сума, обчислена відповідно до пункту 2001-.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1.

Ведення податковими органами обліку за платежами до бюджетів платників податків урегульовано Порядком проведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 (Порядок обліку податків).

Так, підпунктом 2 пункту 3 Правил обліку податків «Проведення арифметичного та логічного контролю Звітних документів» передбачено, що інформація про виявлені помилки зберігається в інформаційній системі органів ДФС та використовується відповідальними структурними підрозділами при проведенні камеральних перевірок.

Пунктом 75.1.1 статті 75 ПК України визначено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу (пункт 76.2 статті 76 ПК України).

Пунктом 76.3 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

За результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.2 статті 86 ПК України).

Пунктом 86.7 статті 86 ПК України визначено, що у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом п`яти робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. Платник податків (його уповноважена особа та/або представник) має право брати участь у розгляді заперечень та/або додаткових документів, про що такий платник податків зазначає у запереченнях та/або листі про надання додаткових документів в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу.

Участь керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу у розгляді заперечень платника податків до акта перевірки є обов`язковою. Такі заперечення є невід`ємною частиною акта (довідки) перевірки.

Рішення про визначення грошових зобов`язань приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу з урахуванням результатів розгляду заперечень платника податків (у разі їх наявності). Платник податків або його законний представник може бути присутнім під час прийняття такого рішення.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України передбачено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом десяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме податкової декларації з ПДВ за квітень 2017 року з додатками, яка прийнята Відповідачем 22 травня 2017 року (а.с.37-40), Позивач зазначив у р.18 «Позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9 - рядок 17) (позитивне значення), яке сплачується до державного бюджету» (далі - р.18) суму 78 039,00 грн.(а.с.38).

Як вбачається із податкової декларації з ПДВ за травень 2017 року з додатками, яка прийнята Відповідачем 21 червня 2017 року (а.с.41-48) з урахуванням Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за травень 2017 року, який прийнятий Відповідачем 20 січня 2018 року (а.с.54-58), Позивач у зазначив: р.19 «Від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 17 - рядок 9 декларації) (позитивне значення)» (далі - р.19) суму 159 714,00 грн. (показник, який уточнюється) та (уточнений показник) (а.с.55); р.21 «Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) кредиту (рядок 19.1+рядок 20.3 уточнюючого розрахунку) (переноситься до рядка 16.1 декларації наступного звітного (податкового) періоду)» (далі - р.21) суму 81 675,00 грн. (показник, який уточнюється) та суму 159 714,00 грн. (уточнений показник), різниця в показниках - 78 039,00 грн. (а.с.55); р.20.1 «Зараховується у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість» (далі - р.20.1) суму 78 039,00 грн. (показник, що уточнюється) та « 0» (уточнений показник), різниця показників - «- 78 039,00 грн. (а.с.55).

Зі змісту податкової декларації з ПДВ за червень 2017 року з додатками, яка прийнята Відповідачем 20 липня 2017 року (а.с.49-53) з урахуванням Уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з ПДВ у зв`язку із виправленням самостійно виявлених помилок за червень 2017 року, який прийнятий Відповідачем 20 січня 2018 року (а.с.59-61), вбачається, що Позивач зазначив: у р.19 - суму 293 071,00 грн. (показник, який уточнюється) та суму 371 110,00 грн. (уточнений показник), різниця показників - 78 039,00 грн. (а.с.60), у р.21 - суму 293 071,00 грн. (показник, який уточнюється) та (уточнений показник); у р.20.1 - « 0» (показник, який уточнюється) та суму 78 039,00 грн. (уточнений показник), різниця показників - 78 039,00 грн. (а.с.60).

Керуючись вимогами пункту 200.4 статті 200 ПК України щодо порядку визначення суми податку, яким підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України при від`ємному значенні розрахованої суми, підпункту 2 пункту 5 «Розділ III «Розрахунки за звітний період» Порядку заповнення звітності в частині заповнення р.19, р.20.1, р.21 податкової декларації та проаналізувавши показники р.18 - 78 039,00 грн. - податкової декларації за квітень 2017 року (яка прийнята Відповідачем без зауважень), уточнені розрахунки податкових декларацій за травень та червень 2017 року, суд встановив, що Позивач правомірно відобразив суму, що підлягає зарахуванню у зменшення суми податкового боргу з ПДВ (р.20.1) у розмірі 78 039,00 грн. у звітному (податковому) періоді - у червні 2017 року та відповідно зменшив суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Крім того, враховуючи підпункту 2 пункту 3 «Проведення арифметичного та логічного контролю Звітних документів» Порядку обліку податків, а також пункту 75.1.1. статті 75 ПК України щодо предмету камеральної перевірки, а також те, що Відповідач у Акті перевірки відобразив інформацію, що відповідно до даних ІС «Податковий блок» у платника відсутній податковий борг, який виник за звітний податковий період, суд дійшов висновку, що Відповідач неправомірно у Акті перевірки зазначив про порушення Позивачем вимог пункту 200.4 статті 200 ПК України, а саме при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України на момент отримання контролюючим органом податкової декларації.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятого рішення. Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачем.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, Позивач сплатив судовий збір у сумі 1 921,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1169 від 18.01.2019 (а.с.67).

У зв`язку з цим із Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у сумі 1 921,00 грн. за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТРУД» (08033, Київська область, Макарівський район, с. Копилів, вул. Житомирська, буд.2, кв.7, ) до Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області від 22.10.2018 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМСТРУД» (08033, Київська область, Макарівський район, с. Копилів, вул. Житомирська, буд.2, кв.7, ) судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча тисяч дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Рішення виготовлено у повному обсязі та підписане 20.07.2020.

Суддя Панченко Н.Д.