Справа № 380/2488/20
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №380/2488/20

29 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області, Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити дії.

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Червоноградської міської ради Львівської області (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, пр.Шевченка, 19, ), Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 98), Державної екологічної інспекції України (місцезнаходження: 01042, м.Київ, Новопечерський пров. 3, корпус 2), в якому просить суд:

- «відкрити провадження, поновити позовні вимоги (по потребі) про вирішенні справи по суті та задовольнити його позовні вимоги «Про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень, розпорядників інформації, яка є у їхньому володінні, що полягає у відмові надати позивачу повну, точну, ґрунтовну, вичерпну та достовірну інформацію із зазначенням вжитих заходів впливу щодо винуватців на звернення та зобов`язання вчинити дії у наданні повної, точної, ґрунтовної, вичерпної та достовірної інформації із зазначенням вжитих заходів впливу під час розгляду звернень до винуватців», від 27.03.2020»;

-«визнати протиправними дії Червоноградської міської ради Львівської області, Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, Державної екологічної інспекції у Львівській області, Державної екологічної інспекції України щодо надання інформації ОСОБА_1 на скаргу (четверту) від 31.01.2020 за вх.№601, на запит на отримання публічної інформації від 10.03.2020 за вх.№155 (які були скеровані відповідачу 2 рекомендованими поштовими повідомленнями 006 від 31.01.2020 та 262 від 10.03.2020) та на скаргу від 03.02.2020 (яка була скерована відповідачу з рекомендованим поштовим повідомленням 821 від 03.02.2020 ОСОБА_1 ) не в повному обсязі»;

-«зобов`язати Червоноградську міську раду Львівської області, Департамент екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, Державну екологічну інспекцію у Львівській області, Державну екологічну інспекцію України надати повну, точну, ґрунтовну, вичерпну та достовірну запитувану інформацію та відповіді на звернення ОСОБА_1 із зазначенням вжитих заходів впливу до винуватців зазначену у скарзі (четвертій) від 31.01.2020 за вх.№601, у запиті на отримання публічної інформації від 10.03.2020 за вх.№155 (які були скеровані відповідачу 2 рекомендованими поштовими повідомленнями 006 від 31.01.2020 та 262 від 10.03.2020) та у скарзі від 03.02.2020 (яка була скерована відповідачу 3 рекомендованим поштовим повідомленням 821 від 03.02.2020 ОСОБА_1 ), протягом п`яти днів з дня набрання рішенням суду у цій справі чинності».

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач неодноразово звертався із скаргами та запитами до відповідачів про надання публічної інформації в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», Законом України «Про звернення громадян». Зазначає, що відповідь на вказані звернення, розпорядники інформації мали надати у відповідності до запитуваного, оскільки запитувана інформація не є з обмеженим доступом, конфіденційною, таємною чи службовою. Відмову відповідачів надати інформацію та їхні відповіді позивач вважає протиправними, такими, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушують його право на отримання інформації та відповідей на звернення, оскільки запитувана позивачем інформація відноситься до публічної інформації. На думку позивача, відповідачі застосували обмеження у доступі до публічної інформації за відсутності сукупності умов, передбачених у ст. 6 цього закону, необхідних для обмеження доступу до запитуваної інформації всупереч вимогам ч.2 ст.19, ст. 34 Конституції України, ст.3-5, ст.13, ст.14, ст.19 Закону України «Про доступ до публічної інформації», ст.1, ст.4, ст.15, ст.19 Закону України «Про звернення громадян», що і слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 30.03.2020 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали подати відзив на позовну заяву.

Від представника Червоноградської міської ради Львівської області через відділ діловодства, обліку та звернень громадян (канцелярію) суду 16.04.2020 за вх. №20195 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти задоволення вимог та зазначає, що позивач інформаційний запит від 10.03.2020 за вх.№155 та скаргу від 31.01.2020 за вх.№601 не надсилав на адресу Червоноградської міської ради Львівської області, що унеможливило надання відповіді на такі запити. Також вказав, що в позові позивач виклав лише свою суб`єктивну думку, не обґрунтувавши її належними доказами та не довівши належним чином протиправності дій відповідача щодо надання йому інформації. З таких підстав просив суд відмовити в позові повністю.

На виконання ухвали суду від 30.03.2020 представником Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, скеровано на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що Департаментом екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації було розглянуто запит позивача від 10.03.2020 про порушення правил благоустрою щодо засмічення на лівому березі річки Солокія по вул. Й. Сліпого у м. Червоноград. Водночас зазначає, що відповідно до ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» вирішення питань збирання, транспортування, утилізації та знешкодження відходів віднесено до власних (самоврядних) повноважень виконавчих органів сільських, селищних та міських рад. Також відповідно до ст. 26 вищезазначеного Закону встановлено виключну компетенцію сільських, селищних та міських рад вирішувати на пленарних засіданнях питання надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів у тому числі місць чи об`єктів для розміщення відходів, сфера екологічного впливу діяльності яких відповідно з чинними нормативами включає відповідну територію. Тому вважає, що твердження позивача про ненадання відповіді (неналежної відповіді або повної інформації) не відповідає дійсним обставинам, не підтверджується доданими позивачем до позовної заяви доказами. Таким чином, департаментом екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації надавались обґрунтовані та повні відповіді на усі запити та звернення позивача в межах своєї компетенції.

Також на виконання ухвали суду від 30.03.2020 представником Державної екологічної інспекції України, скеровано на електронну адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Відзив обґрунтований тим, що на їхню адресу надходили скарги позивача, у яких він послідовно викладав інформацію про ймовірні протизаконні дії Червоноградської міської ради та Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації в частині несанкціонованого засмічення річок та прибережної захисної смуги цих річок, які розташовані на території юрисдикції Державної екологічної інспекції у Львівській області. У зв`язку з цим, листами Держекоінспекції позивача повідомлено, що зазначені скарги будуть розглянуті Державною екологічною інспекцією у Львівській області. За діяльністю територіальних органів Держекоінспскція здійснює відомчий контроль, а тому зобов`язала Державну екологічну інспекцію у львівській області надати відповідь позивачу та розглянути його скаргу з його участю, а також надати копію відповіді до Держекоінспекцїї. Зазначає, що Держекоінспекція не надавала позивачу відмову в розгляді зазначених скарг та діяла в межах своїх повноважень. Так як, відповідно до ч.1 ст. 16 Закону України «Про звернення громадян» скарга на дії чи рішення органу державної влади органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням, безпосередньо до суду. Стаття 20 Закону України «Про місцеве самоврядування» встановлює, що державний контроль за діяльністю органів і посадових осіб місцевого самоврядування може здійснюватися лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, і не повинен призводити до втручання органів державної влади чи їх посадових осіб у здійснення органами місцевого самоврядування наданих їм власних повноважень. Так, повноваження щодо затвердження схем очистки населених пунктів є власними повноваженнями органу місцевого самоврядування. Тому, Держекоінспекція надала доручення Державній екологічній інспекції у Львівській області здійснити обстеження вказаної у скарзі місцевості та у разі виявлення саме стихійних сміттєзвалищ вжити заходів реагування для усунення виявленого порушення. За наявною інформацією, відповіді на звернення позивача надавались. Звернення розглядались відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян» - у термін не більше одного місяця, а тому порушень в порядку їх розгляду немає.

23.04.2020 на адресу суду у строк, встановлений судом, від позивача надійшла відповідь на відзив за вх.№21001, в якій зазначено, що обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими, в т.ч. на їх підтвердження не подано жодних доказів.

У строк, встановлений судом, від представника Червоноградської міської ради Львівської області надійшло заперечення, в якому викладено пояснення, міркування та аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Вважає позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню. Так як позивачем у відповіді на відзив у справі №380/2488/20 стверджується, що скаргу від 31.01.2020 за вх.№601 та запит на отримання публічної інформації від 10.03.2020 вх.155 ОСОБА_1 подавав до Червоноградської міської ради, як відповідача у даній справі. Проте, згідно з ч.1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Представницькі органи місцевого самоврядування, сільські, селищні, міські голови, виконавчі органи місцевого самоврядування діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених цим та іншими законами (ч.3 ст.10). Виключна компетенція міських рад визначена в ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», серед яких відсутнє повноваження надання письмових відповідей, зокрема, щодо повноважень виконавчого комітету згідно із ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» на яку посилається позивач. На думку представника, відповідь на відзив ОСОБА_1 є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає дійсним обставинам справи, а вимоги про визнання зловживанням процесуальними правами та притягнення до відповідальності посадових осіб Червоноградської міської ради такими, що не підлягають до задоволення.

Інших заяв по суті від представників сторін до суду не надходило.

20.05.2020 суд, встановивши, що позивач заявив позовну вимогу до Державної екологічної інспекції у Львівській області, однак не вказав її як відповідача, залучив до у часті у справі Державну екологічну інспекцію у Львівській області як відповідача.

У зв`язку із залученням до участі у справі Державної екологічної інспекції у Львівській області як відповідача, 20.05.2020 суд прийняв ухвалу про продовження строків розгляду справи з урахуванням п.3 Р.VІ Прикінцеві положення КАС України.

Станом на день ухвалення цього рішення, до суду не надходило заяв про продовження строку для надання заяв по суті справи.

Суд встановив таке.

ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

31.01.2020 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Міського голови м. Червонограда та його заступника, директора Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області на неналежний розгляд його звернень у сфері екологічної ситуації в місті Червонограді, зокрема, щодо забруднення річки Солокія комунальним підприємством «Комунальник».

10.03.2020 ОСОБА_1 звернувся із запитом на отримання публічної інформації до Міського голови м. Червонограда та його заступника, директора Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, заступника начальника Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо ініціювання службових розслідувань посадових осіб Червоноградської міської ради у зв`язку з їхньою бездіяльністю щодо надання відповіді на запитувану ОСОБА_1 інформацію щодо екологічної ситуації у м. Червонограді, зокрема, щодо несанкціонованого стихійного сміттєзвалища в межах русла річки Солокія.

03.02.2020 ОСОБА_1 звернувся із скаргою до Державної екологічної інспекції України про надання повної та достовірної інформації щодо ненадання відповідей Департаментом екології, наданням завідомо неправдивої інформації посадовими особами Департаменту та інспекції щодо екологічної ситуації у м. Червонограді, зокрема, щодо несанкціонованого стихійного сміттєзвалища в межах русла річки Солокія.

Вважаючи, що відповіді на ці скарги та запити позивач не отримав або отримав відповіді неповні, тому такі дії зазначених суб`єктів владних повноважень стали підставою для звернення до суду.

Суд при вирішенні спору застосовує такі норми права.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації врегульовані Законом України «Про інформацію».

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначено Законом України «Про доступ до публічної інформації».

У відповідності до ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Статтею 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати i передавати iнформацiю та ідеї без втручання органів державної влади i незалежно вiд кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановленi законом в інтересах національної безпеки, територіальної цiлiсностi або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету i безсторонності суду i є необхідними в демократичному суспiльствi.

Спеціальним законом, який визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес є Закон України «Про доступ до публічної інформації» №2939-VI від 13.01.2011 (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Відповідно до п.2 ст.5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» право на доступ до публічної інформації забезпечується шляхом надання відповіді на інформаційний запит. Право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених Законом (п.1 ч.1 ст.3 Закон №2939-VI). Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (ч.2 ст.5 Закон №2939-VI).

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту, (ч. 1, 2 ст.19 Закон №2939-VI).

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1)суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2)юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3)особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4)суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.14 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Виходячи із системного аналізу зазначених правових норм, на розпорядників публічної інформації покладено обов`язок надавати на запити зацікавлених осіб вже реально існуючу на момент отримання запиту (тобто раніше створену і в силу цього вже наявну в розпорядженні) інформацію.

Вказана норма не містить вичерпного переліку суб`єктів владних повноважень, як розпорядників публічної інформації, оскільки містить вказівку на те, що такими є і інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства.

Пунктом 7 ч.1 ст. 4 КАС України передбачено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під владними управлінськими функціями необхідно розуміти діяльність усіх суб`єктів владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту лише в таких випадках: 1)розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2)інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до ч. 2 ст.6 цього Закону; 3)особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені ст.21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених ч.5 ст.19 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 4 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відмова у задоволенні запиту на інформацію повинна бути мотивованою, тобто у відмові розпорядник інформації зобов`язаний обґрунтувати наявність підстав обмеження у доступі, які становлять зміст «трискладового тесту». З відмови у доступі до публічної інформації повинно вбачатися: 1)якому з перелічених у п. 1 ч.2 ст.6 Закону №2939-VI інтересів (далі - правомірні інтереси) відповідає обмеження, а також чому обмеження доступу відповідає зазначеному інтересу (інтересам); 2)у чому конкретно полягає шкода правомірному інтересу (інтересам); яким є причинно-наслідковий зв`язок між наданням доступу та можливим настанням шкоди; чому ця шкода є істотною; яка ймовірність настання шкоди внаслідок надання доступу до інформації (пункт 2 ч.2 ст.6 Закону № 2939-VI); 3)чому шкода від надання інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні (п.3 ч. 2 ст. 6 Закону № 2939-VI).

Законом України «Про звернення громадян» урегульовано питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Формами звернення громадян відповідно до цього Закону є заява, скарга, пропозиція.

Згідно з ч.3 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Частиною 1 ст.15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

Щодо позовних вимог до Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації.

Відповідач не заперечує, що отримав та розглянув скаргу позивача від 31.01.2020 та запит на отримання публічної інформації від 10.03.2020. При цьому відповідач зазначає, що у своєму запиті на отримання публічної інформації позивач просить провести розслідування щодо дій та бездіяльності Червоноградського міського голови та його першого заступника, що не відноситься до компетенції відповідача. Крім того, відповідач вважає, що запитувана інформація не підпадає під критерії визначення публічної інформації, що містяться у Законі України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідачем до відзиву було долучено адресовані позивачу лист від 06.11.2019, від 20.11.2019, лист-відповідь від 02.03.2020 щодо розгляду звернення від 02.01.2020, лист щодо проведення обстеження за зверненням ОСОБА_1 від 02.01.2020, лист від 02.03.2020 щодо розгляду звернення від 02.01.2020 та лист-відповідь від 17.03.2020 щодо розгляду звернення від 10.03.2020.

Відповідачем не доведено надання відповіді на скаргу позивача від 31.01.2020. Відтак, у цій частині суд констатує бездіяльність.

Щодо надання відповідачем відповіді на звернення від 10.03.2020, то навіть якщо відповідач вважає що таке не є запитом у розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації» чи таким, що вирішення такого звернення не відноситься до компетенції відповідача, то така відповідь повинна бути обґрунтованою.

Відтак, усупереч вимогам п.6 ч.1 ст.14 та п. 3 ч. 4 ст.22 Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідачем не було належно виконано обов`язку щодо надання відповіді позивачу на запит про надання публічної інформації від 31.01.2020 та від 10.03.2020.

Таким чином, щодо позовної вимоги ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, то така підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог до Державної екологічної інспекції у Львівській області.

Як видно з матеріалів справи, скарга позивача від 31.01.2020 та запит про надання публічної інформації від 10.03.2020 були адресовані керівникам Державної екологічної інспекції у Львівській області.

Заяв по суті справи від Державної екологічної інспекції у Львівській області до суду не надходило. Про надання відповіді на зазначені вище скаргу і запит відповідач суду доказів не надав.

Відтак, в цій частині, суд констатує бездіяльність відповідача, з огляду на що позов у частині позовних вимог до Державної екологічної інспекції у Львівській області підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог до Державної екологічної інспекції України.

03.02.2020 датована окрема скарга, яка адресована Державній екологічній інспекції України.

У відзиві Державна екологічна інспекція України не заперечує отримання від ОСОБА_2 скарги від 03.02.2020.

Однак, до відзиву Державної екологічної інспекції України від 13.04.2020 не додано відповіді на скаргу позивача від 03.02.2020, натомість відповідач надав суду відповідь на запит позивача від 10.03.2020, який, як видно зі самого запиту, копія якого є у справі, не був адресований безпосередньо Державній екологічній інспекції України. Дії Державної екологічної інспекції України щодо надання відповіді на запит позивача від 10.03.2020 не є предметом цього позову, відтак не оцінюються судом.

Відповідно до Закону України «Про звернення громадян» скарга є однією із форм звернення громадян.

Частиною 2 ст.19 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги.

З урахуванням змісту скарги ОСОБА_2 , відповідач, Державна екологічна інспекція України не надала відповіді на жодне питання ,викладене у тридцяти одному пункті прохальної частини скарги.

Водночас суд підкреслює, що відповідно до ч.3 ст.7 цього ж Закону якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обгрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Цю норму відповідачем не було виконано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про неналежне виконання обов`язку Державною екологічною інспекцією України щодо розгляду скарги ОСОБА_1 . Відтак, вв цій частині позовних вимог суд бачить пістави для їх задоволення через бездіяльність відповідача.

Щодо позовних вимог до Червоноградської міської ради Львівської області.

Як видно з наявних у матеріалах справи скарги позивача від 31.01.2020 та запиту про надання публічної інформації від 10.03.2020, то такі не були безпосередньо адресовані Червоноградській міській раді Львівської області, а були скеровані на адресу Червоноградського міського голови.

Водночас з позовом до Червоноградського міського голови позивач не звертався.

Статтею 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що система місцевого самоврядування включає територіальну громаду; сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову; виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; старосту; органи самоорганізації населення

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста, очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях.

Частиною 1 ст.10 цього ж Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Таким чином, сільський, селищний та міський голова, як і сільські, селищні, міські ради є окремими елементами системи місцевого самоврядування, маючи при цьому встановлені повноваження в межах власної компетенції та наділені різними функціями у своїй діяльності.

З урахуванням викладеного, запити, скарги, звернення, адресовані сільському, селищному, міському голові не підлягають розгляду представницьким органом.

Тому, позовні вимоги, заявлені до Червоноградської міської ради щодо неналежного розгляду скарги позивача від 31.01.2020 та запиту про надання публічної інформації від 10.03.2020, адресовані Червноградському міському голові, задоволенню не підлягають.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч.1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають у зв`язку із тим, що позивач звільнений від їх сплати.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернувся до суду з позовом до Червоноградської міської ради Львівської області (місцезнаходження: 80100, Львівська область, м.Червоноград, пр.Шевченка, 19, ), Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 98, ), Державної екологічної інспекції у Львівській області (місцезнаходження: 79026, м.Львів, вул.Стрийська, 98, ), Державної екологічної інспекції України (місцезнаходження: 01042, м.Київ, Новопечерський пров. 3, корпус 2, ) про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, щодо надання відповіді на запит від 10.03.2020.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації, щодо надання відповіді на скаргу від 31.01.2020.

Визнати протиправною бездіяльність Державної екологічної інспекції у Львівській області щодо надання відповіді на скаргу від 31.01.2020 та на запит від 10.03.2020.

Зобов`язати Департамент екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації об`єктивно та всебічно перевірити інформацію у скарзі ОСОБА_1 від 31.01.2020.

Зобов`язати Департамент екології та природних ресурсів Львівської облдержадміністрації надати достовірну, точну та повну інформацію на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 10.03.2020.

Зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Львівській області об`єктивно та всебічно перевірити інформацію у скарзі ОСОБА_1 від 31.01.2020.

Зобов`язати Державну екологічну інспекцію у Львівській області надати достовірну, точну та повну інформацію на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 10.03.2020.

Зобов`язати Державну екологічну інспекцію України об`єктивно та всебічно перевірити інформацію у скарзі ОСОБА_1 від 03.02.2020

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Червоноградської міської ради Львівської області про визнання протиправних дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із врахуванням п.п 15.5 п.5 розділу VII Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя Лунь З.І.