Справа № 440/3140/20
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2020-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/3140/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В., розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

17.06.2020 Головне управління Державної податкової служби у Полтавській області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у загальному розмірі 2 363 212,22 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що за відповідачем рахується податковий борг, що виник у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, тому підлягає стягненню у судовому порядку.

Ухвалою суду від 30.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №440/3140/20 та ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Представник позивача у судове засідання з`явився, надав до суду клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки у судове засідання не повідомив. Конверт із копією ухвали від 30.06.2020 та повісткою суду направлений відповідачу за його зареєстрованим місцезнаходженням, відповідно до наданих відомостей про реєстрацію місця проживання, повернувся до суду із відміткою поштового відділення "інші причини невручення".

Зважаючи на приписи ст. 124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що повістка вручена відповідачу належним чином.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на зазначене, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Пунктом 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, а також зважаючи на неприбуття осіб, які беруть участь у справі, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, та відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що за відповідачем обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2198275,41 грн та з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164937,81 грн, який виник за наступних підстав.

На підставі акта перевірки від 28.09.2018 №1321/16-31-13-05-11/ (а.с.16-29) прийнято податкові повідомлення-рішення від 14.11.2018:

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування" у загальному розмірі 1570616,25 грн (а.с.30);

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: "військовий збір, що сплачується за результатами річного декларування" у загальному розмірі 117853,31 грн (а.с.33);

- №, яким застосовано штрафну санкцію за платежем: "податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування" у розмірі 170,00 грн (а.с.36).

Вказані податкові повідомлення - рішення направлені на адресу відповідача та повернулися із відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.38-41).

Вищевказані податкові повідомлення-рішення вважаються врученими платнику податків з огляду на приписи абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Сторонами не надано доказів здійснення відповідачем передбаченої пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України процедури адміністративного оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення, а також його оскарження до суду.

Підпунктом 56.17.1 пункту 56.17 статті 56 Податкового кодексу України передбачено, що процедура адміністративного оскарження закінчується днем, днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Таким чином, грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування, яке визначене податковими повідомленнями-рішеннями від 14.11.2018 №, № та грошове зобов`язання з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування, яке визначене податковим повідомленням-рішенням від 14.11.2018 № є узгодженими.

На підставі статті 129 Податкового кодексу України позивачем нараховано пеню з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 627489,16 грн та з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 47084,50 грн.

Отже, за відповідачем рахується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2198275,41 грн та з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164937,81 грн.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до статті 14 Податкового кодексу України:

грошове зобов`язання платника податків сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.39 пункту 14.1);

податкове зобов`язання сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1);

податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання (підпункту 14.1.175 пункту 14.1);

пеня сума коштів у вигляді відсотків, нарахованих на суми грошових зобов`язань, не сплачених у встановлені законодавством строки (підпункт 14.1.162 пункту 14.1).

Згідно зі статтею 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний, зокрема сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4 пункту 16.1 статті 16).

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право визначати у порядку, встановленому цим Кодексом, суми податкових та грошових зобов`язань платників податків (підпункт 20.1.18 пункту 20.1); приймати рішення про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу, а також про списання безнадійного податкового боргу у порядку, передбаченому законодавством (підпункт 20.1.29 пункту 20.1); звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини (підпункт 20.1.34 пункту 20.1).

Наявність податкового боргу за відповідачем підтверджується відомостями облікової картки платника податків, копія якої наявна в матеріалах справи.

Пунктом 59.1 статті 59 Податкового кодексу України передбачено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

На виконання вищезазначених положень 28.01.2020 позивачем винесено податкову вимогу №565-50 на суму узгодженого податкового боргу у розмірі 2363213,22 грн, яка направлена рекомендованим листом з повідомленням про вручення на адресу відповідача та повернулася з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с.42).

Вищевказана вимога вважається врученою відповідачу з огляду на приписи абзацу 3 пункту 58.3 статті 58 Податкового кодексу України.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

З огляду на вищевикладене суд знаходить доведеним факт наявності у відповідача податкового боргу за узгодженим грошовим зобов`язанням з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2198275,41 грн та з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164937,81 грн.

Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління Державної податкової служби у Полтавській області (вул. Європейська, 4, Полтава, Полтавська область, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) податковий борг:

- з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 2 198 275,41 (два мільйони сто дев`яносто вісім тисяч двісті сімдесят п`ять гривень сорок одна копійка) на бюджетний рахунок №UA0016002, одержувач - УК у м.Полтаві/м.Полтава/11010500, код ЄДРПОУ - 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП);

- з військового збору, що сплачується за результатами річного декларування у розмірі 164 937,81 (сто шістдесят чотири тисячі дев`ятсот тридцять сім гривень вісімдесят одна копійка) на бюджетний рахунок №UA0016002, одержувач - УК у м.Полтаві/м.Полтава/11011000, код ЄДРПОУ - 38019510, банк одержувача - Казначейство України (ЕАП).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко