Справа № 222/56/20
Суддя: Доценко С. І.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 222/56/20
Провадження № 2-а/222/8/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Доценко С.І.,

за участю секретаря Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу адміністративного судочинства за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону №1 роти №2 УПП м. Маріуполя в Донецькій області сержанта поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в особі поліцейського інспектора поліції батальйону №1 роти №1 УПП м.Маріуполя в Донецькій області сержанта поліції Молокоєдова А.Р. про визнання дій протиправними та скасування постанови серії ДП18 № 649106від 04.01.2020 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі510грн. за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.10 ст.121КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що зазначеною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він,04.01.2020 року, керуючи транспортним засобом ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 , в Кальміуському районі м.Маріуполя по вул..М.Мазая,54 перевищив під час руху швидкість руху. Рухався зі швидкістю 84 км/г при допустимій 50 км/г, чим порушив п.12.4 ПДР Україні. А також перевозив в автомобілі двох дітей до 12 років зростом менше 145 см без авто крісла, чим порушив п.12.4 ПДР

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню тому що правопорушення було зафіксовано на вимірювач швидкості TruCam, використання якого на момент виникнення правовідносин вважає неправомірним тому що він виключений із державного реєстру переліку засобів вимірювальної техніки наказом міністерства економічного розвитку та торгівлі України №1362 від 02.11.2015 року. Інспектором йому не надано документів про повірку вимірювального засобу. Таким чином відсутні належні докази, які б зафіксували факт вчинення ним перевищення швидкості руху. Що стосується перевезення дітей без авто крісел, то йому відомо, що дійсно встановлена заборона перевозити дітей до 12 років, зріст яких менше 145 см у транспортних засобах обладнаних ременями безпеки, без використання, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією транспортного засобу. Але законодавцем не зазначено які саме спеціальні засоби підлягають використанню. Окрім того, на транспортному засобі, яким він керував, відсутні ремені на задньому сидінні, які були б передбачені конструкцією автомобіля. Відповідно до розділу ІV Інструкції з оформлення поліцейських матеріалів про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати ст.283 КУпАП. Постанова має містити правові наслідки невиконання адмінстягнення. При винесенні постанови йому не було роз`яснено його права. Постанова складена з грубими порушеннями Інструкції, а тому підлягає скасуванню як протиправна.

В судове засідання позивач не з`явився. Залишив заяву, в якій зазначив, що наполягає на своїх позовних вимогах та просив розглянути справу у його відсутність

Відповідач в судове засідання не з`явився. Але надав відзив на позовну заяву, в якій проти задоволення позову заперечував, та просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає, що дії при складанні постанови відповідали вимогам Закону. Вчинення правопорушень зафіксовано спеціальними приладами, які підтверджують факт вчинення позивачем правопорушень, передбачених ст.ст. 121ч.10 КУпАП та ч.1 т.122 КУпАП (реєстратор з форменого одягу поліцейського та TruCamLTI 20/20 серійний номер ТС000587 для вимірювання швидкості руху транспортного засобу. До справи додаються фото та відео правопорушень. Було встановлено, що позивач, керуючи автомобілем, рухався зі швидкістю 84 км/г, перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/ч, чим порушив п.12.4 Правил дорожнього руху України. Також, під час зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, було встановлено, що в салоні автомобілю на задньому сидінні перебуває дитина, не пристебнута спеціальними засобами, що є порушенням п.21.11 «б» Правил дорожнього руху України. Наявність правопорушення зафіксована на нагрудний реєстратор поліцейського. Нагрудним реєстратором зафіксовано, що на місці він визнав наявність порушень та просив не складати постанову, обмежившись усним зауваженням. При складанні постанови, правопорушнику були роз`яснені його права. Дії інспектора поліції відповідали вимогам Закону «Про Національну поліцію», нормам КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Зазначив, що лазерний вимірювач швидкості TruCamLTI 20/20 є належним приладом для фіксації перевищення швидкості руху. Він ідентифікує автомобіль, визначає координати руху та швидкість руху. Може використовуватись, згідно інструкції як в мобільному так і статичному положенні Під час вимірювання автоматично здійснює фотографування транспортного засобу порушника. Вимірювання швидкості проводилось приладом TruCamLTI 20/20 № ТС000587. Зазначений прилад має сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 28.08.2012 року № UA -МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Прилад № ТС000587, що використовувався 04.01.2020 року пройшов повірку і може використовуватись один рік з дня повірки до 19.12.2020 року. Таким чином, вина позивача в скоєнні адміністративних правопорушень доведена. При складанні постанови не були порушені права ОСОБА_1 . Були роз`яснені права, суть вчинених правопорушень. Постанова складалась на місці, що відповідає вимогам КУпАП,і на місці, на його вимогу, він був ознайомлений з фіксацією правопорушення, йому було вручено копію постанови. Сама постанова відповідає вимогам закону та нормативних актів. Таким чином, вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження позовних вимог, а тому просив відмовити в задоволенні позову.

Ознайомившись з поданими сторонами заявами по суті справи, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив наступні фактичні обставини.

Так, судом встановлено на підставі копії постанови серії ДП18 № 649106 від 04.01.2020 року, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510грн. за вчинення адміністративних правопорушень,передбачених ч.1 ст.122 та ч.10 ст.121 КУпАП. В фабулі правопорушень зазначено, що він,04.01.2020 року, керуючи транспортним засобом ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 , в Кальміуському районі м.Маріуполя по вул.М.Мазая,54 перевищив під час руху швидкість руху. Рухався зі швидкістю 84 км/г при допустимій 50 км/г, чим порушив п.12.4 ПДР Україні. А також перевозив в автомобілі дітей до 12 років зростом менше 145 см без спеціальних засобів, чим порушив п.12.4 ПДР. До постанови додано фотознімки TruCam№ ТС000587. (а.с.5)

При дослідженні наданого відповідачем диску з записом відеофіксації з реєстратора на форменому одягу патрульного,що є додатком до постанови, встановлено, що 04.01.2020року дійсно поліцейськими був зупинений автомобіль ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . В автомобілі на задньому сидінні дійсно видно дитину без спеціального засобу, що дає змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки. Під час складання постанови ОСОБА_1 відповідачем роз`яснювались його права. Вручена під підпис копія постанови. Він знайомився на місці з фіксацією правопорушення.

Згідно фотографії з приладу для вимірювання швидкості TruCam № ТС000587 встановлено, що зафіксовано швидкість руху транспортного засобу НОМЕР_1 04.01.2020 року в 14:22:28, локація м.Маріуполь вул.М.Мазая,54 84 км/год при допустимій швидкості 50 км/год. Дистанція до тз 216.7 м( а.с.27)

Згідно з вимогами ст. 8 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Оцінивши надані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до цієї статті ці дані встановлюються: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. .

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд прийшов до наступних висновків.

Щодо позовних вимог про скасування постанови в частині притягнення позивача до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП суд прийшов до наступних висновків.

Позивач, згідно оскаржуваної постанови ,керуючи транспортним засобом, рухався в м.Маріуполь зі швидкістю 84 км/г при допустимій 50 км/г. Зазначено що він порушив п.12.4 ПДР України.

Швидкість руху зафіксована приладом для вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000587, який є таким що пройшов повірку і може використовуватись як прилад вимірювання швидкості до 19.12.2020 року, що підтверджується наданими відповідачем документами: свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/17854, сертифікатом затвердження типу вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 виданого 29.08.2012 року, експертним висновком від 27.09.2018 року для заводських номерів приладу TruCamLTI 20/20, до якого відноситься і № ТС000587 (а.с.28-31) та відповіді ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничій центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ») (а.с.32-33)

Згідно з вимогами п.12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/г.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, за що передбачено стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Факт вчинення позивачем зазначеного правопорушення підтверджується наданими відповідачем та дослідженими доказами, а тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Суд не приймає доводи позивача про те що порушення ПДД зафіксоване неналежним пристроєм вимірювачем швидкості TruCamLTI 20/20.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року N 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/111923, виданого ДП Укрметртестстандарт» від 25 вересня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №С000760, є придатним до застосування.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином в цій частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Що стосується позовних вимог про безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав.

Ч.10 ст.121 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил перевезення дітей.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 перевозив дітей без використання спеціальних засобів, чим порушив п.21.11 б ПДР України

Згідно п.21.11б ПДР України встановлена заборона водію перевозити дітей, зріст яких менше 145 см або тих, що не досягли 12-річного віку, - у транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки, без використання спеціальних засобів, що дають змогу пристебнути дитину за допомогою ременів безпеки, передбачених конструкцією цього транспортного засобу; на передньому сидінні легкового автомобіля - без використання зазначених спеціальних засобів; на задньому сидінні мотоцикла та мопеда.

Судом встановлено із постанови , що позивач керував транспортним засобом ГАЗ 31105, д/н НОМЕР_1 на задньому сидінні якого перебували діти.

При тому, що відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, відповідачем не доведено особу, вік та зріст дітей, які переводились позивачем, а також не спростовані доводи відповідача про те що конструкція його автомобілю не дає змогу пристебнути дитину за допомогою спеціальних засобів.

Із аналізу норми п.21.11.б забороняється перевезення дітей саме в транспортних засобах, обладнаних ременями безпеки , прередбачених конструкцією автомобілю, до яких може бути пристебнутий спеціальний засіб для захисту під час дорожнього руху дитини.

Таким чином, відсутність на задньому сидінні автомобілю ременів безпеки, передбачених конструкцією автомобілю, робить неможливим використання спеціальних засобів, про які йде мова в п.21.11 б, а тому не тягне за собою відповідальність за порушення цього пункту для водія такого транспортного засобу за ч.10 ст.121 КУпАП

А тому в цій частині підлягає задоволенню позовні вимоги про скасування постанови в частині притягнення до відповідальності за ч.10 ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає частковому скасуванню в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.10 КУпАП за відсутністю складу адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що на позивача накладалось стягнення за два адміністративних правопорушення за правилами ст.36 КУпАП, то суд виключаючи відповідальність за ч.10 ст.121 КУпАП, вважає за необхідне змінити стягнення та привести його у відповідність в межах відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Частиною 1 статті 122 КУпАП за перевищення встановлених обмежень швидкості руху передбачена відповідальність у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 гривень..

Керуючись ст.ст.126 ч.1, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ст.ст.2, 8-10, 72,90, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора поліції батальйону №1 роти №2 УПП м. Маріуполя в Донецькій області сержанта поліції Молокоєдова Андрія Романовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Частково скасувати Постанову серіїДП18 № 649106від 04.01.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122 та ч.10 ст.121КУпАП, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.10 ст.121КУпАП.

Змінити захід стягнення накладений на ОСОБА_1 постановою серіїДП18 № 649106 від 04.01.2020 року зі штрафу в сумі 510 гривень на штраф в сумі 255 гривень, що відповідає межам відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП .

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І. Доценко