Справа № 160/5086/20
Суддя: Рищенко Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2020 року Справа № 160/5086/20
ВСТАНОВИВ:
12.05.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 грудня 2019 року № 9 Про результати розгляду заяви в частині відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року в ЗАТ МАСП до пільгового стажу, що дає право на пенсію за Списком №2 згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 27 вересня 2019 року на підставі заяви про призначення пенсії від 16 грудня 2019 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області;
- зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 в ЗАТ МАСП;
- повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за Списком №2 від 16 грудня 2019 року;
- з 27 вересня 2019 року призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 період його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 в ЗАТ МАСП.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що позивач має право на призначення пенсії зі зниженим пенсійного віку, у зв`язку з наявністю загального страхового стажу понад 30 років, в тому числі з яких більше 13 років роботи з особливо важкими і особливо шкідливими умовами праці.
16.12.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття на облік як пенсіонера на підставі наявного пільгового стажу. Однак, відповідачем відмовлено йому в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку у зв`язку із відсутністю необхідного стажу роботи на посадах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №2.
Позивач вважає таку відмову протиправною, оскільки на ньому не може лежати відповідальність за те, що керівник підприємства не проводив чергові атестації робочого місця.
Крім того, наданими довідками підтверджено факт роботи зі шкідливими умовами праці за Списком №2.
Відтак, позивач не погоджується із такою відмовою відповідача та вважає її незаконною та протиправною.
Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі та витребувано належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).
19.06.2020 року представником відповідача надано до суду письмовий відзив на позов, в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що зарахувати до пільгового стажу позивачу період роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року (03 роки 03 місяці 01 день) немає законних підстав, так як інформація про атестацію робочих місць відсутня.
На виконання ухвали суду від 15.05.2020 року відповідачем було долучено до матеріалів справи № 160/5086/20 належним чином завірені матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 16.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, що підтверджується заявою про призначення пенсії від 16.12.2019 року.
До заяви позивач було додано усі наявні документи для підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2.
Рішенням про результати розгляду заяви від 05.12.2019 року №9 (оригінал у відповідача) відмовлено у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи позивача з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року машиністом бульдозера ЗАТ «МАСП». В обґрунтування відмови відповідач зазначив: «Відповідно до наказів ЗАТ «МАСП» від 01.10.2009 року №65, від 21.02.2011 року №27 про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами позачергової атестації робочих місць за умовами праці право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 підтверджено машиністам бульдозерів, зайнятих на роботах у хвостосховищах (розділ II).

Картки з умов праці складені на машиніста бульдозерів, зайнятих в технологічному процесі на шламових і породних систем та на машиністів бульдозерів хвостосховищ.

Згідно з наданих документів заявник працював машиністом бульдозера на дільниці №1 (буд.гідроспоруд), яким право пільгового пенсійного забезпечення не підтверджено.

Зайнятість заявника виконанням робіт, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення ( в технологічному процесі на шламових і породних систем у тому числі вантаженням вугілля, а також у хвостосховищах) не підтверджена.»

Відповіддю від 10.01.2020 року № 166/03.05-17 відповідачем відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 відповідно поданої заяви про призначення пенсії від 16.12.2019 року. В обґрунтування відмови відповідач зазначив: «згідно наданих документів загальний стаж роботи на дату звернення становить 39 років 0 місяців 9 днів, з яких пільгового стажу по Списку №2 - 10 років 11 місяців 27 днів. Згідно Рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 грудня 2019 року, немає підстав для зарахування періоду з 01.10.2009 по 02.01.2013 до пільгового стажу за Списком №2.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач і звернувся до суду із даною позовною заявою.

Суд зазначає, що фактично спірним питанням у цій справі є дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періоду його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року машиністом.

Згідно п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Згідно п.«б» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12 цього ж Закону України, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону України, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Пунктом 3 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року

Як вже встановлювалося судом та підтверджено матеріалами справи, вбачається, наявність у позивача підтвердженого пільгового стажу за спірні періоди, що, в свою чергу дає право на призначення пільгової пенсії за списком №1 та №2.

Згідно зі ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється КМУ.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

За п. 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

Разом з цим, відповідно до п. 1 і 2 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою КМУ від 01 серпня 1992 року № 442 (далі - Порядок № 442), атестація проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому; основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Пунктом 4 зазначеного Порядку встановлено, що атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Згідно з п. 6 Порядку № 442 атестація робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідальність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії із шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1 та № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією (трудова книжка та (або) уточнюючі довідки). При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки, як такої, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 року у справі № 460/5271/16-а.

При цьому, суд вказує, що Велика палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 року у справі № 520/15025/16-а сформулювала правовий висновок, згідно з яким особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи.

Отже, Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Як видно з матеріалів справи, у трудовій книжці позивача наявні записи про найменування посад, які він займав на підприємствах, проте у встановленому порядку відсутні повні дані про умови праці на підприємствах позивача, які є визначальними при віднесені займаних ним посад до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 та № 2.

Крім того, на підтвердження такого стажу позивач надавав до пенсійного органу архівна довідка по З AT «МАСП», особова картка працівника, наказ №100-к від 01.10.2009 .року,, наказ №к124 від 02.01.2013 року, відповідь Головного державного експерта області з умов праці від 08.10.2009 року №003/07-1-335, наказ №65 від 01.10.2009 року «Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами позачергової атестації робочих місць за умовами праці» разом з Переліком професій та посад, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, наказ №27 від 21.02.2011 року «Про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за результатами чергової атестації робочих місць за умовами праці» разом з Переліком професій та посад, що мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, які необхідні для призначення пенсії на пільгових умовах.

При цьому, судом встановлено, що позивач при зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах, надав трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду та зазначенням періоду виконуваної роботи, а також надав зазначені вище уточнюючі довідки підприємства, якими підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по спискам № 1 та № 2, однак, йому протиправно було відмовлено у зарахуванні пільгового стажу через відсутність відомостей про атестацію робочих місць.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача і визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 грудня 2019 року № 9 Про результати розгляду заяви в частині відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року в ЗАТ МАСП до пільгового стажу, що дає право на пенсію за Списком №2 згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Оскільки рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу обґрунтовувалось неможливістю зарахування періодів роботи ОСОБА_1 на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року в ЗАТ МАСП до пільгового стажу, що в свою чергу визнано судом протиправним, то вимоги про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 27 вересня 2019 року на підставі заяви про призначення пенсії від 16 грудня 2019 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 в ЗАТ МАСП також підлягають задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкту владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, судом враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

З урахуванням викладеного вище, суд вважає, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача є зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 період його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 в ЗАТ МАСП з 27 вересня 2019 року.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про доведеність позивачем заявлених вимог та необхідності часткового задоволення адміністративного позову.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 КАС України, у зв`язку з чим, з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 05 грудня 2019 року № 9 Про результати розгляду заяви в частині відмови у зарахуванні періодів роботи ОСОБА_1 на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року в ЗАТ МАСП до пільгового стажу, що дає право на пенсію за Списком №2 згідно п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 призначити пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 27 вересня 2019 року на підставі заяви про призначення пенсії від 16 грудня 2019 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області;

Зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи, який дає право на пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 в ЗАТ МАСП;

Призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Списком №2 відповідно до п. б ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.2 ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 період його роботи з 01.10.2009 року по 02.01.2013 року на посаді машиніста бульдозера виробничої дільниці №1 в ЗАТ МАСП з 27 вересня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 липня 2020 року.

Суддя А. Ю. Рищенко