Справа № 826/11942/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-08-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

03 серпня 2020 року справа №826/11942/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
доВідділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації (далі по тексту відповідач)
треті особи1. ОСОБА_2 (далі по тексту третя особа 1, ОСОБА_2 ); 2. Приватний фонд «Аполло» (далі по тексту третя особа 2, ПФ «Аполло»)
про1) скасування рішення відповідача від 05 червня 2018 року про відмову в реєстрації місця проживання ОСОБА_3 ; 2) зобов`язання відповідача зареєструвати місце проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва оскільки вважає протиправною відмову у реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що порушує положення нормативно-правових актів вищої юридичної сили в частині гарантій на свободу пересування та вільний вибір місця проживання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 серпня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Від третьої особи 1 надійшли письмові пояснення щодо позову, в яких зазначено, що ОСОБА_2 не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем подано неправдиву інформацію щодо належності квартири на праві приватної власності, а квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належить ПФ «Аполло» з 13 вересня 2018 року.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки позивачем подано неповний перелік документів, необхідного для реєстрації малолітньої дитини, у зв`язку з чим винесено оскаржуване рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 квітня 2020 року залучено до участі у справі ПФ «Аполло» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

ПФ «Аполло» надало пояснення щодо позову, де вказало про незгоду із заявленими позовними вимогами у зв`язку з тим, що на момент подання заяви про реєстрацію місця проживання дитини її батько не надавав згоду на реєстрацію, що також підтверджується матеріалами справи, а, отже, оскаржуване рішення винесено відповідачем правомірно.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

Матеріали справи підтверджують, що ОСОБА_1 подала 05 червня 2018 року до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації заяву про реєстрацію проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 .

За результатами розгляду вказаної заяви відповідач відмовив у реєстрації проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 на підставі абзацу другого пункту 11 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207, (відсутня згода батька), про що вчинено відповідний запис від 06 червня 2018 року у заяві позивача.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання. У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Частинами третьою та четвертою статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подання заяви представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі).

Відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.

Статтею 91 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, зокрема, якщо: особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Частиною першою статті 242 Цивільного кодексу України встановлено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Відповідно до пункту 3 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року №207 (далі по тексту Правила) реєстрація/зняття з реєстрації місця проживання/перебування здійснюється виконавчим органом сільської, селищної або міської ради, сільським головою (у разі коли відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено) (далі - орган реєстрації) на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Пунктом 18 Правил встановлено, що для реєстрації місця проживання особа або її представник подає: заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу); документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби); військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку); заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання). У разі подання заяви представником особи, крім зазначених документів, додатково подаються: документ, що посвідчує особу представника; документ, що підтверджує повноваження особи як представника, крім випадків, коли заява подається законними представниками малолітньої дитини - батьками (усиновлювачами). Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання особи інші документи.

Згідно з пунктом 19 Правил працівник органу реєстрації або центру надання адміністративних послуг перевіряє належність документа, до якого вносяться відомості про місце проживання (або документа, до якого вносяться відомості про місце перебування, - у разі реєстрації місця перебування), особі, що його подала, його дійсність, правильність заповнення заяви про реєстрацію місця проживання/перебування (у разі потреби надає допомогу особі в заповненні бланка заяви) та наявність документів, необхідних для реєстрації місця проживання/перебування, про що ним вчиняється відповідний запис у цій заяві.

Пунктом 11 Правил визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років. Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

З наведеного вбачається, що реєстрація місця проживання особи за заявою її законного представника здійснюється виключно за наявності згоди інших законних представників, якими, зокрема, щодо малолітньої дитини, є її батьки (батько та мати); при цьому у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, та її реєстрація місця проживання разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування); підставою для відмови в реєстрації місця проживання особи є, зокрема, не подання необхідних документів або інформації.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, підставою для відмови у реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 відповідачем зазначено не подання необхідних документів або інформації (відсутня згода на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини одного з батьків).

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Суд звертає увагу, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що разом із заявою позивач подав усі необхідні документи для реєстрації місця проживання малолітньої дитини, у тому числі згоду батька дитини.

У свою чергу ОСОБА_1 не заперечує, що разом з заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини вона не подавала згоду на реєстрацію місця проживання її батька або рішенням суду чи рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини.

На думку позивача, відсутність реєстрації місця проживання неповнолітньої дитини суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізації їх прав і свобод, передбачених Конституцією України, законами чи міжнародними договорами, а згоду батька отримати не має можливості, оскільки останній мешкає за межами України та у зв`язку з неприязними стосунками.

Однак, суд вважає, що доводи позивача щодо обмеження реалізації їх прав і свобод її малолітньої дитини ОСОБА_3 не спростовують факту не подання усіх необхідних документів або інформації для реєстрації місця проживання малолітньої дитини, а саме згоди батька.

У свою чергу ОСОБА_2 у письмових поясненнях вказав, що він зареєстрований та проживає на території України, а позивачу відомі фактична адреса проживання та номер телефону; третя особа 1 зазначає про готовність вирішувати у позасудовому порядку питання, які стосуються малолітньої дитини ОСОБА_3 .

Таким чином, наведені позивачем обставини не є законодавчими підставами, що надають право на реєстрацію місця проживання малолітньої дитини за відсутності згоди батька чи рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 05 червня 2018 року про відмову в реєстрації проживання ОСОБА_3 є правомірним, а позовні вимоги ОСОБА_1 нормативно та документально не підтверджуються.

При цьому суд не приймає до уваги посилання третьої особи на те, що позивач подав неправдиву інформацію щодо належності квартири на праві приватної власності, а квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить ПФ «Аполло», оскільки зазначене не стосується предмета доказування у даній справі.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що у контексті норм Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є публічно-правовим спором між ОСОБА_1 та Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної у місті Києві державної адміністрації при виконанні останнім публічно-владних управлінських функцій при здійснені реєстрація місця проживання, а спір про право у межах даного спору відсутній.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено відповідність оскаржуваного рішення вимогам, встановленим частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Оскільки у задоволенні позовних вимог відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );
Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської районної в м. Києві державної адміністрації (01010, м. Київ, вул. М. Омеляновича-Павленка, буд. 15; ідентифікаційний код невідомий);
ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 );
Приватний фонд «Аполло» (01015, м. Київ, вул. Добровольчих батальйонів, буд. 1; ідентифікаційний код відсутній).

Суддя В.А. Кузьменко