Справа № 600/1062/20-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 липня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1062/20-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Лелюк О.П., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко О.А. від 06 вересня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №59979207 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного НОКО Гамзатової А.А. №1826 від 13 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» 58118,62 грн.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає таке.

Як вбачається з позовної заяви, така підписана адвокатом Штефанчук С.В. як представником позивача Одарюк Н.В.

На підтвердження права представляти інтереси вказаної фізичної особи адвокатом додано до позову Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ №1009322 від 23 липня 2020 року. Однак названий документ не є належним та беззаперечним доказом того, що адвокат Штефанчук С.В. має право підписувати від імені позивача адміністративний позов, виходячи з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Згідно з положеннями частини першої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, частиною четвертою статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

В свою чергу відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Частиною другою статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначено, що ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року №151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями статей 55, 57 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 237, 240 Цивільного кодексу України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

У рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року №3-рп/99 зроблено висновок, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Взаємовідносини між довірителем та представником мають договірний характер.

Згідно з частинами першою та третьою статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє; представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 240 Цивільного кодексу України представник зобов`язаний вчиняти правочин за наданими йому повноваженнями особисто; він може передати своє повноваження частково або в повному обсязі іншій особі, якщо це встановлено договором або законом між особою, яку представляють, і представником, або якщо представник був вимушений до цього з метою охорони інтересів особи, яку він представляє.

Згідно статей 248, 249 Цивільного кодексу України представництво за довіреністю припиняється, зокрема, у разі скасування довіреності особою, яка її видала.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями) ордеру, виданого на ведення справи в суді, або довіреності; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позову, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно обсягу наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.

Вказане вище відповідає правовій позиції Верховного Суду щодо представництва у суді.

Отже, з`ясовуючи питання чи має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником), суд в силу частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України враховує правову позицію Верховного Суду (відображена, зокрема, в ухвалі від 18 жовтня 2019 року у справі №522/12868/19, ухвалі від 21 серпня 2019 року у справі №560/329/19, постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18, ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 12 січня 2018 року у справі №К/800/28757/13), згідно якої повноваження адвоката повинні підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі. Неприйнятним є поданий до суду від імені довірителя документ, який хоча і підписаний довірителем з наданою копією ордера, проте до якого не долучено копії витягу з договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій, засвідченого підписом сторін.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року у справі №9901/939/18 (провадження №11-1521заі18) також указано про необхідність подання до суду договору про надання правової допомоги.

Зазначеної позиції дотримується і Сьомий апеляційний адміністративний суд у постанові від 27 квітня 2020 року (справа №824/262/20-а).

Крім цього, варто зазначити, що звернення до суду передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази подаються в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи, із зазначенням назви судового органу, у якому надається правова допомога позивачу), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, делегованих йому особою, що реалізує право на справедливий суд. Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2019 року у справі №9901/847/18 (провадження № 11-44заі19).

Проте, усупереч наведеному, до позовної заяви не додано договір про надання правової допомоги (його завіреної копії) або витягу з нього, засвідченого підписами сторін, на підставі якого, ймовірно, видано доданий до позову Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії СЕ №1009322 від 23 липня 2020 року.

Отже, у матеріалах позову відсутній договір, який би підтверджував право на звернення до суду з цим позовом адвоката Штефанчук С.В. від імені Одарюк Н.В. та, відповідно, обсяг повноважень, наданих такому адвокату, в тому числі й щодо права підпису від імені позивача адміністративного позову. Тобто, належних доказів того, що позов підписано особою, яка має право його підписувати від імені ОСОБА_1 до позовної заяви не додано.

Крім цього, суд звертає увагу і на те, що до позову не додано завірену належним чином копію паспорта адвоката Штефанчук С.В., у зв`язку з чим у суду відсутня можливість ідентифікувати особу підписанта поданого адміністративного позову та з`ясувати факт наявності в нього адміністративної процесуальної дієздатності (пункт 1 частини першої статті 171, частина друга статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, враховуючи факт підписання позовної заяви особою, яка не має права його підписувати, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для повернення позовної заяви позивачеві згідно пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Клітченко Оксани Анатоліївни про визнання протиправною та скасування постанови повернути позивачеві.

2. Роз`яснити, що відповідно до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

3. Роз`яснити, що сплачена при звернені до суду з цим позовом сума судового збору може бути повернута ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила, згідно пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір».

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Апеляційну скаргу на дану ухвалу може бути подано до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя О.П. Лелюк