Справа № 160/4766/20
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року Справа № 160/4766/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
29.04.2020 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі департаменту інформаційних технологій, третя особа, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області в особі управління інформаційно-аналітичної підтримки, в якому позивач просить суд:
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційних технологій надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повну і точну інформацію щодо наявності (відсутності) за нею судимостей без вказування додаткових відомостей;
- зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційних технологій виключити із бази даних інформацію відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кіровськ Луганська область Україна, стосовно: «Разом з тим є особою, яка з 23.12.1996 року Баглійським РВВС м. Дніпродзержинська притягується до відповідальності за ознаками злочину, ипередбаченого ст. 102 КК України (1960), кримінальна справа № 412221; обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Направлено до суду 25.12.1996. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили».
В обґрунтування позову зазначено, що з метою виїзду за кордон позивач звернулась до ТСЦ №1242 РСЦ МВС в Дніпропетровській області з метою отримання довідки про відсутність судимості, проте отримала довідку серії ПА № 1239936, довідка НОМЕР_2 , в якій зазначено, що « ОСОБА_1 станом на 24.06.2019 року не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Разом з тим є особою, яка з 23.12.1996 року Баглійським РВВС м. Дніпродзержинська притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 102 КК України (1960), кримінальна справа № 412221; обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Направлено до суду 25.12.1996 року. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили».
Листом Південного відділення поліції Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року №46.1/5.9380 позивачці повідомлено, що директивні наряди з супровідними листами, датованими раніше ніж 2014 року, знищенні за строками давності, у архіві зазначеного відділення поліції відсутня кримінальної справи № 412221 за ст. 102 КК України (1960), відсутності відомостей за фактами, викладеними в кримінальній справі № 412221, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, таким чином на даний час у громадянки України ОСОБА_1 відсутній статус особи, яка притягається СВ Південного відділення поліції Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до кримінальної відповідальності, жодних слідчих (розшукових) дій у відношенні позивача поліцією не проводиться. Згідно з листом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.07.2019 року № г/50/2019 судом повідомлено гр. ОСОБА_1 , що згідно з журналів вхідної кореспонденції та алфавітних покажчиків кримінальних справ за період з 1996 по 2010 рік та автоматизованої системи документообігу за період з 2011 по 01.07.2019 року кримінальна справа № 412221 за ст. 102КК України (1960) за обвинуваченням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду не надходила та не розглядалася.
На думку позивачки, складена довідка є протиправною, у зв`язку з чим вона звернулась до суду з позовною заявою.
Адміністративний позов не відповідав вимогам ст.160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду 04.05.2020 року був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання умов Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст.257, ч.1 ст. 260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
На виконання вимог ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 року на адресу суду від відповідача 24.06.2020 року надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві зазначено, що оскільки позивачем була замовлена повна довідка, до неї було включено відомості про порушену кримінальну справу. Включені до довідки відомості є відомостями про притягнення до кримінальної відповідальності. Стосовно позивачки обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з відомостями про обмеження, передбачені кримінально-процесуальним законодавством України. Департамент інформатизації МВС діяв в рамках повноважень, визначених законодавством, а саме згідно з положеннями розділу І «Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України», затвердженого наказом МВС від 29.11.2016 року №1256. Для отримання відомостей лише про відсутність/наявність судимості позивач повинен замовити скорочену довідку. Ні управління інформаційно-аналітичної підтримки головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, ні департамент інформатизації МВС не наділено повноваженнями самостійно вносити відомості до персонально-довідкового обліку, так само як і вносити зміни в облікові документи або вилучати їх.
08.07.2020 року від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що підставою для видалення з бази даних інформації про особу є постанова органу досудового слідства або вироки суду. Оскільки відсутній будь-який процесуальний документ, складений у відповідності до вимог Кримінального процесуального кодексу, тому відсутні правові підстави для видалення інформації про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
08.07.2020 року від представника третьої особи надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав недотримання предметної підсудності розгляду адміністративної справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.07.2020 року відмовлено у закритті провадження у справі.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , є громадянкою України.
У червні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ТСЦ №1242 РСЦ МВС в Дніпропетровській області з метою отримання «довідки про відсутність судимості», яка була необхідна позивачу для оформлення візи для виїзду за кордон.
Позивач звернулася із заявами про надання інформації з зазначеного питання до Південного відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області.
Листом Південного відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року № 46.1/5.9380 позивачу повідомлено, що відповідно електронної бази даних сектору інформаційної підтримку відділу поліції кримінальна справа № 412221 порушена 17.12.1996 року у відношенні ОСОБА_1 за ст. 102 КК України (1960) за фактом спричинення нею тілесних ушкоджень, що мало місце за адресою АДРЕСА_2 . 23.12.1996 року ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення за ст. 102 КК України (1960). 26.12.1996 кримінальна справа № 412221 направлена до суду.
Директивні наряди з супровідними листами, датованими раніше ніж 2014 року, знищенні за строками давності, у архіві зазначеного відділення поліції відсутня кримінальної справи № 412221 за ст. 102 КК України (1960), відсутності відомостей за фактами, викладеними в кримінальній справі № 412221, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, таким чином на даний час у громадянки України ОСОБА_1 відсутній статус особи, яка притягається СВ Південного відділення поліції Камянського ВП ГУНП в Дніпропетровській області до кримінальної відповідальності, жодних слідчих (розшукових) дій у відношенні позивача поліцією не проводиться.
Згідно з листом Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.07.2019 року № г/50/2019 судом повідомлено гр. ОСОБА_1 , що згідно журналів вхідної кореспонденції та алфавітних покажчиків кримінальних справ за період з 1996 по 2010 рік та автоматизованої системи документообігу за період з 2011 по 01.07.2019 року кримінальна справа № 412221 за ст. 102 КК України (1960) за обвинуваченням ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду не надходила та не розглядалася.
Враховуючи отриману інформацію, позивач звернулася з заявою від 18.07.2019 року до управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області, в якій просила виключити з бази даних МВС України відомості відносно громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вона є особою, яка з 23.12.1996 року Баглійським РВВС м. Дніпродзержинська притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 102 КК України (1960), кримінальна справа № 412221 з обранням запобіжного у вигляді підписки про невиїзд, яка направлена до суду 25.12.1996 року.
26.09.2019 року представником позивача адвокатом Чупилкою Ю.С. на запит від 11.09.2019 року вих. № 660 було отримано лист управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Дніпропетровській області від 23.09.2019 № 26/40-Аз, до якого долучено відповідь від № 26/369-Т на вищезазначену заяву ОСОБА_1 , згідно з тексту якої станом на 28.08.2019 року постанови про припинення у відношенні ОСОБА_1 кримінального переслідування з Баглійського РВ по кримінальній справі № 412221 до УІАП не надходило. На даний час УІАП не має правових підстав для здійснення корегування в автоматизованому обліку по кримінальній справі, беручи до уваги відсутність постанови слідчого про скасування запобіжного заходу та припинення у відношенні заявника кримінального переслідування по кримінальній справі.
Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд виходить з такого.
Відповідно до частин першої і другої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Закон України "Про інформацію" визначає інформацію про фізичну особу (персональні дані) як відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (частина перша статті 11).
Інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, є конфіденційною та може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (частини друга статті 21 Закону України "Про інформацію").
В силу статті 1 Закону України "Про захист персональних даних" (далі - Закон № 2297) цей Закон регулює правові відносини, пов`язані із захистом і обробкою персональних даних, і спрямований на захист основоположних прав і свобод людини і громадянина, зокрема права на невтручання в особисте життя, у зв`язку з обробкою персональних даних. Цей Закон поширюється на діяльність з обробки персональних даних, яка здійснюється повністю або частково із застосуванням автоматизованих засобів, а також на обробку персональних даних, що містяться у картотеці чи призначені до внесення до картотеки, із застосуванням неавтоматизованих засобів.
Під обробкою персональних даних розуміється будь-яка дія або сукупність дій, таких як збирання, реєстрація, накопичення, зберігання, адаптування, зміна, поновлення, використання і поширення (розповсюдження, реалізація, передача), знеособлення, знищення персональних даних, у тому числі з використанням інформаційних (автоматизованих) систем (абзац восьмий статті 2 Закону № 2297).
Згідно з частиною другою статті 4 Закону № 2297 володільцем чи розпорядником персональних даних можуть бути підприємства, установи і організації усіх форм власності, органи державної влади чи органи місцевого самоврядування, фізичні особи - підприємці, які обробляють персональні дані відповідно до закону.
У частині другій статті 5 Закону № 2297 закріплено, що персональні дані можуть бути віднесені до конфіденційної інформації про особу законом або відповідною особою.
Статтею 6 Закону № 2297 передбачено, що: мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних (частина перша); склад та зміст персональних даних мають бути відповідними, адекватними та ненадмірними стосовно визначеної мети їх обробки (частина третя); обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством (частина п`ята); не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина шоста).
Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2297 забороняється обробка персональних даних про расове або етнічне походження, політичні, релігійні або світоглядні переконання, членство в політичних партіях та професійних спілках, засудження до кримінального покарання, а також даних, що стосуються здоров`я, статевого життя, біометричних або генетичних даних.
Положення частини першої цієї статті не застосовується, якщо обробка персональних даних здійснюється за умови надання суб`єктом персональних даних однозначної згоди на обробку таких даних (пункт 1 частини другої статті 7 Закону № 2297).
За приписами частини другої статті 14 Закону № 2297, поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
Наведеним положенням Законів України «Про інформацію» і Закону України «Про захист персональних даних» кореспондують норми Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон № 2939), згідно з яким публічною інформацією є відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом (частина перша статті 1).
За загальним правилом публічна інформація є відкритою (частина друга статті 1 Закону № 2939). Виняток становить інформація з обмеженим доступом, яка поділяється на конфіденційну, таємну та службову інформацію (частина перша статті 6 Закону № 2939).
Відповідно до частини першої статті 7 Закону № 2939 конфіденційною є інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень, та яка може поширюватися у визначеному ними порядку за їхнім бажанням відповідно до передбачених ними умов.
Розпорядники інформації, які володіють конфіденційною інформацією, можуть поширювати її лише за згодою осіб, які обмежили доступ до інформації, а за відсутності такої згоди - лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частина друга статті 7 Закону № 2939).
Таким чином, лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.
Пунктом 1.2 Інструкції про порядок формування, ведення та використання оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку в органах внутрішніх справ та органах (установах) кримінально-виконавчої системи України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Державного департаменту України з питань виконання покарань від 23.08.2002 № 823/188 (далі - Інструкція), визначено, що правовою основою ведення оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є Конституція України, Закони України «Про міліцію», «Про оперативно-розшукову діяльність», «Про інформацію», міжнародні договори у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку, та ця Інструкція.
Згідно з пунктом 2.1 Інструкції, об`єктами оперативно-довідкового і дактилоскопічного обліку є особи, які на території України обвинувачуються у вчиненні злочинів або засуджені, розшукуються, затримані за підозрою в занятті бродяжництвом, а також громадяни України, що вчинили злочини за її межами і відомості про яких надійшли офіційними каналами згідно з міжнародними договорами у сфері обміну інформацією, які набрали чинності в установленому порядку. Облік здійснюється шляхом ведення алфавітних оперативно-довідкових картотек (далі - ОДК) і дактилоскопічних картотек (далі - ДК), у тому числі з використанням автоматизованих банків даних та автоматизованих дактилоскопічних інформаційних систем. Централізований облік здійснюється Департаментом інформаційних технологій при МВС України (далі - ДІТ при МВС), а регіональний (місцевий) облік - управліннями (відділами) оперативної інформації при ГУМВС України в Автономній Республіці Крим та при управліннях МВС України в областях. У місті Києві і Київській області алфавітний і дактилоскопічний облік здійснюється ДІТ при МВС України.
Відповідно до пункту 8.1 Інструкції інформація оперативно-довідкового та дактилоскопічного обліку ДІТ при МВС та УОІ-ВОІ має обмежений доступ.
Пунктом 9.9 Інструкції передбачено, що інформацію про судимість (несудимість) за особистими зверненнями громадян надають територіальні УОІ-ВОІ за місцем останнього постійного мешкання цих громадян з урахуванням вимог статей 5, 89, 108 КК України. Довідка надається на бланку встановленого зразка за підписом керівника та засвідчується печаткою підрозділу з її обов`язковою реєстрацією.
Аналіз пункту 9.9 Інструкції у системному зв`язку з частиною першою статті 88 КК України, відповідно до якої особа визнається такою, що має судимість, з дня набрання законної сили обвинувальним вироком і до погашення або зняття судимості, дає підстави для висновку, що у довідку про судимість (несудимість) має включатися інформація про відсутність або наявність у особи судимості згідно з обвинувальним вироком суду, який набрав законної сили, з урахуванням вимог статей 5 (зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі), 89 (строки погашення судимості) і 108 (погашення та зняття судимості) КК України.
Окрім того, пунктами 1 - 5 розділу V Порядку доступу до відомостей персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, затвердженого наказом МВС України 29.11.2016 № 1256 (далі - Порядок №1256), фізична особа, яка досягла 14-річного віку (далі - Заявник), має право на отримання з персонально-довідкового обліку відомостей про себе.
Відомості з персонально-довідкового обліку надаються заявнику у формі довідки з дотриманням вимог законодавства про звернення громадян та захист персональних даних на підставі запиту на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, що подається за формою, наведеною в додатку 2 до цього Порядку.
Запит подається в письмовій або електронній формі.
Запит у письмовій формі подається особисто заявником або уповноваженою ним у встановленому порядку особою (далі - представник) до ДІ або ТСЦ МВС, незалежно від реєстрації місця проживання заявника.
Заявник під час подання запиту особисто пред`являє посадовій особі ДІ або ТСЦ МВС документ, що посвідчує його особу, та надає його копію.
Перелік документів, що посвідчують особу, визначений у статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».
Запит друкується або заповнюється письмово від руки розбірливими літерами без виправлень.
За необхідності замовлення декількох примірників довідки на запиті вказується їх кількість, яка не може перевищувати трьох одиниць.
Інформація про заявника, вказана в запиті про отримання відомостей з персонально-довідкового обліку, та додатково подані ним копії документів обробляються виключно з метою підготовки та надання йому довідки.
Отже, приписами чинного законодавства України визначено зміст та обсяг довідки про судимість (несудимість) та містить заборону поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди.
Аналіз вказаних норм чинного законодавства України вказує на те, що лише фізична особа, якої стосується конфіденційна інформація, відповідно до конституційного та законодавчого регулювання права особи на збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації має право вільно, на власний розсуд визначати порядок ознайомлення з нею інших осіб, держави та органів місцевого самоврядування, а також право на збереження її у таємниці.
У цій справі, зокрема, йдеться про отримання довідки з відомостями про притягнення до кримінальної відповідальності, наявність/відсутність судимості.
Представник позивача неодноразово звертався до правоохоронних органів з адвокатськими запитами для того, щоб з`ясувати стан кримінального провадження щодо позивача, адже за даними оперативно-довідкового обліку, якими володіє департамент інформатизації МВС України, стосовно позивача зареєстровано кримінальне провадження.
Існування такої інформації перешкоджає позивачу отримати візу для виїзду за кордон України, чим власне і зумовлено звернення до суду.
З матеріалів справи вбачається, що згода ОСОБА_1 на поширення іншої конфіденційної інформації про нього відсутня, крім відомостей про судимість (несудимість).
Відтак, з урахуванням відсутності запиту/заяви, в якій позивач просив вказати всю інформацію щодо неї, зокрема, відносно притягнення до кримінальної справи, суд робить висновок про протиправність дій відповідача щодо включення в оскаржену довідку всієї інформації оперативно-довідкового обліку стосовно позивача.
Більш того, листом Південного відділення поліції Кам`янського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 05.07.2019 року № 46.1/5.9380 позивачу повідомлено, що кримінальна справа № 412221 у архіві відсутня, в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості за фактами, викладеними в кримінальній справі №412221 не вносились,досудове розслідування стосовно ОСОБА_1 не проводиться, позивач не є особою, яка притягується до кримінальної відповідальності, жодних слідчих (розшукових) дій відносно позивачки не проводиться.
Як зазначалось, згідно з додатком 2 до наказу МВС України 29.11.2016 № 1256 запит на отримання довідки про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України, може містити вимогу особи, яка з ним звертається до компетентного органу, а саме: вимогу про надання:
- відомостей про відсутність (наявність) судимості
- відомості про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості або обмежень, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.
Позивачу надано довідку, яка містить інформацію про те, що вона є особою, яка з 23.12.1996 року Баглійським РВВС м. Дніпродзержинська притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 102 КК України (1960), кримінальна справа № 412221.
Вказане свідчить про те, що довідка містить неточну та таку, що не відповідає дійсності та є непідтвердженою інформацію, що також підтверджує протиправність дій відповідача щодо включення у довідку згаданої інформації.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.04.2020 у справі № 120/345/19.
Отже, у відповідача наявні підстави для видачі повної довідки без зазначення фрази «Разом з тим є особою, яка з 23.12.1996 року Баглійським РВВС м. Дніпродзержинська притягується до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 102 КК України (1960), кримінальна справа № 412221; обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд. Направлено до суду 25.12.1996 року. Відомості про результати судового розгляду до МВС не надходили».
Визначаючись щодо позовних вимог в частині виключення інформації з обліку єдиної інформаційної системи МВС України, то такі задоволенню не підлягають виходячи з наступного.
Так, пунктами 14-16 розділу V Порядку № 1256 визначено, що у разі незгоди з відомостями, що надані в довідці, заявник може надати до ДІ офіційні документи (вирок суду, довідку з місць позбавлення волі тощо) для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку.
Для уточнення наявної в ДІ інформації або установчих даних Заявника, що вказані в запиті, можливе проведення додаткових перевірок за територіальними персонально-довідковими картотеками Національної поліції України або уточнення інформації, наданої в запиті, у посадової особи ТСЦ МВС.
Легітимність довідки може бути перевірена через офіційний веб-сайт МВС.
Позивачем не надано офіційних документів для внесення відповідних змін до персонально-довідкового обліку, зокрема щодо закриття кримінальної справи № 412221 та/або виправдовувального вироку, а отже за їх відсутності підстави для виключення інформації, зазначеної у відомостях персонально-довідкового обліку єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відносно притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності за скоєння злочину, передбаченого ст.102 КК України (у редакції 1960 року) по кримінальній справі №412221 відсутні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
При зверненні до суду позивачем сплачено суду судового збору у розмірі 1681,60 грн., що підтверджується квитанціями від 06.03.2020 року та 24.02.2020 року.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1681,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 1121,07 грн.
Керуючись ст.ст. 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту інформаційних технологій надати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повну і точну інформацію щодо наявності (відсутності) за нею судимостей без вказування додаткових відомостей.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук