Справа № 2а-1870/8103/12
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 р.Справа № 2а-1870/8103/12
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, по справі № 2а-1870/8103/12

за позовом ОСОБА_1

до Прокуратури Сумської області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ

27 вересня 2012 року ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Прокуратури Сумської області (далі по тексту Прокуратура, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року по справі № 2а-1870/8103/12 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року по справі № 2а-1870/8103/12 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24 червня 2014 року ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2014 року та постанову Сумського окружного адміністративного суду від 19 грудня 2012 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку, визнано протиправним та скасовано наказ прокурора Сумської області "Про звільнення з роботи" від 27.08.2012 № 1125 к, поновлено ОСОБА_1 в органах прокуратури Сумської області на посаді старшого слідчого прокуратури Сумського району, стягнуто з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 134 324 грн. 25 коп. Допущено до негайного виконання постанову в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 в органах прокуратури Сумської області на посаді старшого слідчого прокуратури Сумського району та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць в сумі 5 695 грн. 83 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2015 по справі № 2а-1870/8103/12 постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 в частині стягнення з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 32 021, 82 грн. В цій частині прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено. Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 змінено, доповнивши рішення суду про стягнення з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 102 302, 43 грн. наступним: з відрахуванням необхідних податків та зборів. В іншій частині постанову Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 24.11.2015 року по справі № 2а-1870/8103/12 касаційні скарги ОСОБА_1 та Прокуратури Сумської області залишено без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2015 року - без змін.

20.02.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд рішення за нововиявленими або виключними обставинами рішення суду першої інстанції від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12, в якій просить суд :

- позовну заяву за нововиявленими обставинами розглянути за його участі і про дату, час та місце розгляду якої повідомити;

- винести рішення, яким визнати вимушеним прогулом період з 27.08.2012 і до 18.08.2014 включно, який допущено прокуратурою Сумської області при незаконному звільненні ОСОБА_1 27.08.2012;

- стягнути з прокуратури Сумської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 27.08.2012 і до 18.08.2014, тобто за 721 день (578 робочих днів) в сумі 152118,04 грн., але враховуючи часткову сплату в сумі 102302,43 грн., то стягнути різницю в сумі 49815,61 грн., виходячи з середньоденного заробітку 263,18 грн. на підставі довідки прокуратури Сумської області.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що 18.02.2020 він отримав довідку прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20, згідно якої у червні-липні 2012 року ОСОБА_1 сумарно відпрацьовано 41 робочий день, сумарно нараховано заробітної плати 10790,40 грн. Згідно розрахунків позивача, здійснених на підставі вказаної довідки, його середньоденний заробіток складає 263,18 грн., а не 207,51 грн., як зазначено в рішенні суду. Оскільки про дану обставину позивачу стало відомо лише 18.02.2020, він просить переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами та стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, обрахувавши його суму на підставі довідки прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20. Крім того, позивач стверджує, що у рішенні суду невірно визначений період вимушеного прогулу, а також стягнуто середній заробіток не за весь час вимушеного прогулу. Вказані обставини на переконання позивача, також, є нововиявленими та свідчать про необхідність перегляду рішення суду.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами по справі № 2а-1870/8103/12 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до прокуратури Сумської області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку.

ОСОБА_1 , не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 по справі № 2а-1870/8103/12 скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження та розгляду справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження по справі є передчасною та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційна скарга мотивована аналогічними мотивами, викладеними в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами. Заявник визначає в якості нормативної підстави для такого перегляду п.1 ч.2 ст.361 КАС України (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), а фактичної отримання ним 18.02.2020 довідки прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20, з якої він дізнався, що середньоденний заробіток його складає 263,18 грн, а не як зазначено у рішенні суду 207,51 грн, про перегляд якого він просить. Вказує, що дана істотна обставина не була встановлена судами і не була йому відома на час розгляду справи та винесення рішення станом на 18.08.2012 року. Також судом невірно було визначено період вимушеного прогулу, що фактично вплинуло на суму коштів, які він отримав за рішенням суду при поновленні на роботі. Посилаючись ст.ст.258, 233 Цивільного кодексу України в частині визначення строків позовної давності, рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень статті 233 Кодексу законів про працю України у взаємозв`язку з положеннями статей 117 ,237-1 цього кодексу стверджує, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення зарплати, що йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, а тому застосування до його заяви наслідків пропуску строку звернення до суду є безпідставним.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, в надісланому до суду письмовому клопотанні відповідач просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, справу розглянути за його відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Беручи до уваги, що позивач виклав свої доводи у апеляційній скарзі та просив суд розглянути її без його участі, враховуючи можливість розгляду справи без надання усних пояснень представником відповідача, відсутність клопотання про розгляд справи в режимі відеоконференції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено, що предметом перегляду за нововиявленими обставинами заявник зазначив рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12, в якості підстави для перегляду - істотні обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою, на час розгляду справи (отримання ним 18.02.2020 довідки прокуратури Сумської області про заробітну плату від 07.02.2020 № 18-208 вих-20).

Відмовляючи у відкритті провадження за нововиявленими обставинами по справі № 2а-1870/8103/12 суд першої інстанції з посиланням на ч.5 ст.366 КАС України дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 20.02.2020 подана після закінчення трирічного строку з дня набрання судовим рішенням у справі № 2а-1870/8103/12 законної сили.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно зі ст.362 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Стаття 361 КАС України встановлює вичерпний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами з тим, щоб відповідно до принципу юридичної визначеності забезпечити стабільність судових рішень, але водночас надати можливість виправити судові рішення, неправосудність яких зазвичай обумовлена обставинами, незалежними від суду.

Істотними обставинами справи вважаються такі обставини, які можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, а це передусім ті, що взагалі не були предметом розгляду по даній адміністративній справі в адміністративному суді у зв`язку з тим, що вони не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою на час розгляду справи.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи. Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Такі юридичні факти характеризуються тим, що вони одночасно повинні бути передбачені нормами права, спричиняють виникнення, зміну або припинення правовідносин, мають істотне значення для вирішення справи, тобто такі фактичні дані, які спростовують факти, покладені в основу судового рішення, існували на момент звернення до суду з позовом і під час розгляду справи судом, проте не могли бути відомі ані особі, яка заявила про це, ані суду, в провадженні якого перебувала справа.

Таким чином, під час розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами суд повинен дослідити, чи впливають зазначені позивачем обставини на юридичну оцінку обставин, здійснену судом під час постановлення рішення, що переглядається, надати оцінку тому, чи відповідають зазначені позивачем обставини ознакам нововиявлених обставин, а також встановити, чи дійсно позивач не знав та не міг знати про наявність обставин, на які він посилається як на нововиявлені.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про існування таких обставин.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 363 КАС України з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Положеннями ч. 3 ст. 363 КАС України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що постанова Сумського окружного адміністративного суду від 18.08.2014 по справі № 2а-1870/8103/12 в частині, яка не була скасована постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 12.01.2015, набрала законної сили з дня прийняття рішення судом апеляційної інстанції, тобто 12.01.2015.

Таким чином, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по справі № 2а-1870/8103/12 з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, могла бути подана до 12.01.2018.

Водночас, ОСОБА_1 звернувся до суду із відповідною заявою 20.02.2020.

Отже, заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами від 20.02.2020 подана після закінчення трирічного строку з дня набрання судовим рішенням у справі № 2а-1870/8103/12 законної сили.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звернувшись до суду 20.02.2020 про перегляд рішення суду першої інстанції від 18.08.2014 року, яке набрало чинності 12.01.2015, за нововиявленими обставинами, ОСОБА_1 пропустив строк звернення за процедурою, передбаченою ст.361-369 КАС України.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 22 травня 2018 року у справі № П/9901/101/18 пріоритетність норм спеціальних законів не виключає можливості субсидіарного застосування норм трудового законодавства. Зокрема, це стосується випадків, коли нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться безпосередньо в спеціальному законі.

Разом з цим, спеціальними процесуальними нормами по відношенню до спірних відносин є саме положення ст.ст.361-369 КАС України, якими саме і регламентовано порядок, строки звернення та перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, а не ст.ст.233, 258 ЦК України, що регулюють загальні строки позовної давності при зверненні до суду з позовом про стягнення заробітної плати.

Приписами ч.3 ст.363 КАС України встановлена заборона поновлювати строки, визначені в частині другій цієї статті.

З урахуванням того, що заявник в якості підстави для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами зазначає п.1 ч.2 ст.361 КАС України (істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи), за яких вказана заява може бути подана протягом не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, пропуск заявником вказаного строку має наслідком відмову у відкритті провадження по такому зверненню.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Європейський Суд з прав людини в рішенні у справі "Правєдная проти Росії" від 18 листопада 2004 року зазначає, що одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане перегляду. Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Посилання позивача на викладений у рішенні Конституційного Суду України від 15.10.2013 у справі № 1-13/2013 висновок про те, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, колегія суддів вважає неприйнятними, оскільки у спірних відносинах ОСОБА_1 звернувся про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, а не з позовом про стягнення зарплати, що йому належить.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно із ч. 1 ст. 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч.4 ст. 229, ст.ст. 241, 243, 250, 308, 310, 321, 322, 325, 327-329, 331, 361, 363, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року по справі № 2а-1870/8103/12 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) В.Б. Русанова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 24.07.2020 року