Справа № 520/9209/2020
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р. № 520/9209/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправними дій та постанов державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В:

Державне підприємство "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якому просить суд, з урахуванням збільшення позовних вимог:

- визначити протиправною постанову про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року, яка є підставою для прийняття постанови від 26.05.2020 ВП №62185458, та скасувати її;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 26.05.2020 ВП №62185458;

- визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 16.07.2020 ВП №62185458 про арешт коштів боржника та скасувати її.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що державним виконавцем, при виконанні постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008, порушені вимоги Закону України «Про виконавче провадження», а саме: в порушення ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження» постанова пред`явлена до виконання після спливу встановленого строку (пройшло більше трьох років); державний виконавець відкрив виконавче провадження, тоді як законом був зобов`язаний відмовити у його відкритті; відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в зв`язку з тим, що за приписами пункту 1 ч. 5 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується за виконавчими документами стягнення періодичних платежів; державним виконавцем відкрито виконавче провадження за виконавчим документом, якій не передбачений ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження; державний виконавець не вчиняв дії з примусового виконання рішення суду на користь стягувана за виконавчим листом, а тому у нього не було підстав для стягнення з боржника виконавчого збору у виконавчому провадженні №62185458 від 26.05.2020, визначеного у спірній постанові.

Ухвалою суду від 21.07.2019 року відкрито спрощене провадження та призначено судове засідання у справі з викликом сторін на 28.07.2020 об 11 год. 00 хв. з урахуванням положень статті 287 КАС України.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представником відповідача, 23.07.2020 надано відзив на позовну заяву, в якому він адміністративний позов не визнав, зазначив, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір по зупиненому виконавчому провадженні не стягувався, постанова про стягнення виконавчого збору від 26.12.2008 року не оскаржувалась та є чинною, тому 26.05.2020 року постанову про стягнення виконаного збору № 10756419 від 26.12.2008 року державним виконавцем було виведено в окреме виконавче провадження.

23.07.2020 представником позивача подано заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.07.2020 вказану заяву залишено без задоволення.

27.07.2020 представник позивача надав до суду заяву про збільшення позовних вимог, яка була прийнята судом до розгляду.

У судове засідання 28.07.2020 представники сторін не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

28.07.2020 до суду із заявою про розгляд справи без участі звернувся представник позивача, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2008 року №2а-4512/08 задоволено позов Державної податкової інспекції у Орджонікідзевському районі м. Харкова та стягнуто з Підприємства Харківської виправної колонії (№43) заборгованість перед бюджетом у сумі 1919628,62 грн. податкового боргу.

19.12.2008 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №10756419.

26.12.2008 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 191398,27 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 07.05.2012 вирішено питання про розстрочення виконання постанови суду у справі №2а-4512/08 в загальній сумі 1919628,62 грн., відповідно до чого державним виконавцем керуючись ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» 12.06.2012 було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2014 вирішено питання про розстрочення виконання постанови суду по справі № 2а-4512/08 в загальній сумі 1919628,62 грн., до 31.08.2019 року.

Державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору від 19.01.2016 року ВП №49868509, яка постановою Харківського окружного адміністративного суду від 08.02.2016 була скасована.

29.07.2016 Підприємством ХВК №43 надано звіт про виконання ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 08.08.2014 про розстрочення виконання постанови суду у справі № 2а-4512/08 в загальній сумі 1919628,62 грн., до 31.08.2019 року.

02.10.2018 відповідачем до Державної фіскальної служби України направлено запит про надання інформації по сплаті заборгованості згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду №2а-4512/08 від 12.12.2008 про стягнення з Підприємства ХВК №43 заборгованості перед бюджетом у сумі 1919628,62 грн.

25.02.2020 до ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№43), направлено запит про надання інформації по сплаті заборгованості згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду №2а-4512/08 від 12.12.2008 про стягнення з Підприємства ХВК №43 заборгованості перед бюджетом у сумі 1919628,62 грн. Відповіді до ВДВС не надходили, тому державним виконавцем відповідно до частини 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» 08.05.2020 було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження та направлена сторонам виконавчого провадження.

Згідно даних Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Міністерства Юстиції України боржника (Підприємство «Харківська виправна колонія №43» ) змінено на (Державне підприємство "ПІДПРИЄМСТВО ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (№43)" ).

Враховуючи викладене, керуючись статтями 8, 18 Закону України «Про виконавче провадження», пунктом 14 розділу II Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802, 12.05.2020 державним виконавцем винесено постанову про зміну (доповнення) реєстраційних даних.

22.05.2020 року до відділу надійшов лист Начальника Східного управління ДПС від 21.05.2020 року про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду по справі №2а-4512/08 про стягнення з Підприємства Харківська виправна колонія №43 заборгованості перед бюджетом у сумі 1919628,62 грн.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочка В.І. від 26.05.2020 ВП №10756419 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4512/2008 від 12.12.2008 у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження". Підставою для закриття виконавчого провадження є лист Східного управління ДПС у Харківській області від 31.05.2020, яким повідомлено про виконання постанови Харківського окружного адміністративного суду від 10.11.2008 №2а-4512/08. Також, в постанові зазначено про виділення в окреме виконавче провадження постанови про стягнення виконавчого збору.

26.05.2020 головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову ВП №62185458 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року.

16.07.2020 державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову ВП №62185458 про арешт коштів боржника.

Вважаючи постанови від 26.12.2008, 16.07.2020 та дії щодо винесення постанови від 26.05.2020 ВП №62185458 необґрунтованими та протиправними, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх у сукупності, суд враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як зазначено у частині першій частини 1 статті 46 Закону України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон №606-XIV) (який діяв на час винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору від 26.12.2008), у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.

Відповідно до частини другої статті 46 Закону №606-XIV виконавчий збір не стягується із страховиків, які здійснюють державне обов`язкове особисте страхування, при виконанні державними виконавцями рішень про стягнення коштів за державним обов`язковим особистим страхуванням, а також з осіб, звільнених від його сплати згідно з законодавством, а також за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, стягнення виконавчого збору, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 46 Закону №606-XIV Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю. При наступних пред`явленнях до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута при попередньому виконанні.

Відповідно до частини сьомої статті 46 Закону №606-XIV у разі коли виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 46 Закону №606-XIV постанова про стягнення виконавчого збору не пізніше ніж наступного дня після її винесення надсилається боржнику і може бути оскаржена до суду в 10-денний строк.

05.10.2016 набрав чинності Закон України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За приписами шостого пункту частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно зі статтею 40 Закону №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до пункту 7 Розділу ХІІІ Закону №1404, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що 19.12.2008 року головним державним виконавцем Орджонікідзевського відділу Державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №10756419.

Вказане виконавче провадження було відкрито на час дії Закону України від 21.04.1999 №606-XIV «Про виконавче провадження».

26.12.2008 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 191398,27 грн.

Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.05.2020 ВП № 10756419 було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2а-4512/2008 від 12.12.2008 у відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 39, ст.40 Закону України "Про виконавче провадження".

26.05.2020 головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було винесено постанову ВП №62185458 по примусовому виконанню постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року.

При цьому, виконавче провадження №62185458 від 26.05.2020 відкрито на час дії Закону № 1404-VIII, на підставі виконавчого документа, а саме: постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року, що були прийняті у відповідності до Закону №606-XIV.

На дату відкриття ВП №10756419 Закон №606-XIV не містив вимог щодо необхідності стягнення виконавчого збору одночасно з винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. З набранням чинності Законом №1404-VIII правила стягнення виконавчого збору змінилися, однак ці правила (зокрема в частині стягнення виконавчого збору при відкритті виконавчого провадження) неможливо застосувати до правовідносин, які виникли в минулому.

Як зазначалось вище, виконавчі провадження ВП №10756419 закінчене, на підставі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з частиною третьою статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

На підставі викладеного, з урахуванням пункту 6 частини п`ятої статті 27 Закону №1404-УІІІ у відповідача були відсутні законодавчо встановлені підстави для відкриття виконавчого провадження зі стягнення виконавчого збору на підставі постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року, що були прийняті у відповідності до Закону №606-XIV.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного суду від 23.01.2020 у справі №808/751/17.

З урахуванням викладеного, дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 26.05.2020 ВП №62185458 про відкриття виконавчого провадження є протиправними.

Результатом таких не правомірних дій державного виконавця є постанова від 26.05.2020 ВП №62185458 про відкриття провадження про примусове виконання постанови №10756419 від 26.12.2008.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.05.2020 ВП №62185458 про відкриття виконавчого провадження.

Щодо визнання неправомірними дій головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 16.07.2020 ВП №62185458 про арешт коштів боржника та її скасування, суд зазначає наступне.

З урахуванням того, що постанова головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.05.2020 ВП №62185458 про відкриття виконавчого провадження винесена протиправно, здійснення арешту коштів боржника в межах відкритого виконавчого провадження також відбулось безпідставно.

Таким чином, слід визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 16.07.2020 ВП №62185458 про арешт коштів боржника та скасувати її.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року, яка є підставою для прийняття постанови від 26.05.2020 ВП №62185458, та її скасування, суд зазначає наступне.

На момент прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження від 26.05.2020 ВП №10756419 постанова про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 залишилась не реалізованою відповідачем, проте чинною.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону України №1404-VIII постанова державного виконавця про стягнення виконавчого збору є виконавчим документом.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Суд звертає увагу на ту обставину, що на постанові про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №10456419 від 26.12.2008 зазначено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання становить 1 рік. Але в силу приписів пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону №1404-VIII строк пред`явлення зазначеної постанови становить 3 роки.

Відповідно до частини 1, 2 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом встановлено, що досліджувана постанова винесена 26.12.2008, пред`явлена до виконання 26.05.2020. У межах зазначеного проміжку часу з 07.05.2012 по 08.05.2020 виконавче провадження №10456419 було зупиненим.

Отже, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №10456419 від 26.12.2008, яка у розумінні Закону України №606-XIV та Закону України №1404-VIII є виконавчим документом, на момент виникнення спірних правовідносин не оскаржувалась, скасована не була та є чинною, проте строки пред`явлення її до виконання сплинули. Обставин, які об`єктивно унеможливили стягнення виконавчого збору за вказаною постановою в рамках виконавчого провадження ВП №10456419 відповідачем суду не надано.

Слід також зазначити, що нормами Закону України №1404-VIII і Закону України №606-XIV підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів визначено фактичне виконання судового рішення, вжиття державним виконавцем заходів по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, та виконавчий збір обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум.

Слід зазначити, що виконавчий збір за своєю правовою природою не є санкцією, що застосовується за невиконання рішення суду. Виконавчий збір є платою за вчинення дій, пов`язаних з примусовим виконанням виконавчого документу, що здійснюється органами державної виконавчої служби, тобто є державним збором (платою) за таку процедуру.

Східне управління ГУ ДПС у Харківській області листом від 01.07.2020 №23637/10/20-40-58-08-10 повідомило, що Державним підприємством «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)» самостійно сплачено заборгованість згідно рішення від 10.11.2008 року по справі № 2а-4512/08/2070 (а.с.36).

Крім того, АТ «УКРСИББАНК» повідомлено, що з моменту відкриття першого рахунку Позивача, а саме з 28.02.2014 по 01.06.2020 кошти у примусовому порядку за рішенням суду від 10.11.2008 року по справі №2а-4512/08/2070 не стягувались (а.с. 37).

Аналізуючи вищевказане, можна дійти висновку, що позивачем здійснено повне погашення податкового боргу на добровільній основі. Виконавець не вчиняв дії з примусового виконання рішення суду на користь стягувача за виконавчим листом, а тому у нього не було підстав для стягнення з боржника виконавчого збору, визначеного у спірній постанові.

Проте, не зважаючи на пропуск відповідачем строку пред`явлення до виконання постанови про стягнення виконавчого збору та необґрунтованість обрахування виконавчого збору у ній, позивачем втрачено процесуальну можливість оскарження такої постанови.

У зв`язку із викладеним позовна вимога про визнання протиправною постанови про стягнення виконавчого збору №10756419 від 26.12.2008 року, яка є підставою для прийняття постанови від 26.05.2020 ВП №62185458, та її скасування не підлягає задоволенню.

Додатково суд зазначає, що втраченій можливості позивача оскаржити постанову №10756419 від 26.12.2008, кореспондується обов`язок відповідача утримуватись від здійснення повторних пред`явлень зазначеної постанови до виконання, внаслідок пропуску строку встановленого Законом.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Як вбачається з частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, позивачем доведено протиправність постанови про відкриття провадження та накладення арешту на кошти боржника, у той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного правового аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться у матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтею 19 Конституції України, статтями 72-77, 241-246, 250, 255, 262, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" (вул. Таджицька, буд. 17, м. Харків, 61089, ) до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 1, пов.6, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправними дій та постанов державного виконавця задовольнити частково.

Визнати протиправними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 26.05.2020 ВП №62185458 про відкриття виконавчого провадження.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 26.05.2020 ВП №62185458 про відкриття виконавчого провадження.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Курочки В.І. щодо винесення постанови від 16.07.2020 ВП №62185458 про арешт коштів боржника та скасувати її.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Державного підприємства "Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№43)" понесені ним судові витрати у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов