Справа № 520/5646/2020
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 р. № 520/5646/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника позивача - Степанишиної А.В.,

представника відповідача - Стець А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень , -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №7 від 10 квітня 2020;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №7 від 10 квітня 2020.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10 квітня 2020 року №7 та №7 ґрунтуються на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладено в акті перевірки, про нереальність здійснення господарських операцій зі спірними контрагентами, наполягав на правильності обчислення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, так як позивач не допускав порушень вимог Податкового кодексу України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.05.2020 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 25.05.2020 р. о 10:00 год.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2020 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 21.07.2020 р. о 15:30 год.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, з посиланням на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Згідно наданого до суду відзиву на позовну заяву пояснив, що оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10 квітня 2020 року №7 та №7 є цілком законними та обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" пройшло передбачену законом процедуру державної реєстрації та набуло статусу юридичної особи з ідентифікаційним кодом 39581387.

Фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту та податкових зобов`язань, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період червень 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «Йозера Україна» (код 35621266), визначення показників фінансової звітності, відображення їх у декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік та податкових зобов`язань по взаємовідносинам: з ТОВ «Акватор-Інвест» (41798003) за період лютий 2018 року.

Результати перевірки викладені в акті № 656/20-40-05-17-06/39581387 від 05.03.2020 року.

За наслідками перевірки контролюючим органом встановлено порушення вимог абз. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п. 200.2, п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ всього у сумі 146369,83 грн., у т.ч. за червень 2019 року на суму 92977,56 грн., за липень 2019 року на суму 53392,27 грн.

Вищезазначене призвело до порушення:

- ст. 185, 187 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податкові зобов`язання на загальну суму 177929, 15 грн., у тому числі за червень 2019 року - 107067,88 грн., липень 2019 року - 70861,27 грн.;

- п.п.44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст.187, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, внаслідок чого завищено податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 66870,90 грн. на адресу ТОВ «Акватор-Інвест», в т.ч. у лютому 2018 року у сумі 66870,90 грн.; занижено податкові зобов`язання при реалізації товарів третім особам на загальну суму ПДВ 66870,90 грн., в т.ч. у лютому 2018 року у сумі 66870,90 грн.

- п.44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1. ст. 134, п.п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України, занижено суму доходу за 2018 рік у сумі 334354,50 грн., що призвело до завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування з податку на прибуток за 2018 рік у сумі 334354,50 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки позивач надав до Головного управління ДПС у Харківській області заперечення, проте висновки акту перевірки залишені без змін.

На підставі зазначених висновків контролюючим органом прийнято податкові повідомлення - рішення:

№7 від 10.04.2020 р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" зменшено суму податкового зобов`язання всього в розмірі 177929,00 грн. та суму податкового кредиту всього в розмірі 146370,00 грн. за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (послуг);

№7 від 10.04.2020 р., яким Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток всього в розмірі 334355,00 грн.

Судом встановлено, що підставою для встановлення вказаних висновків та прийняття спірних податкових повідомлень-рішень слугував викладений в акті перевірки висновок відповідача про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій, укладених позивачем із контрагентом ТОВ «Йозера Україна» з купівлі товару та з контрагентами-покупцями ТОВ «Акватор-Інвест», ПП «Бізнес Інвест Груп», ТОВ «Імперіал Інвест Груп», ТОВ «Ако Промгруп», ТОВ «Кант Сервіс Плюс», ТОВ «ЛС Торг», ТОВ «Мас Збут» та ТОВ «Фельмен Торг» по господарських операціях з продажу кормів для тварин, придбаних у ТОВ «Йозера Україна».

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Йозера Україна», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що між ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" (в якості дилера) та ТОВ «Йозера Україна» (в якості замовника) укладено дилерську угоду №0526-1 від 26.05.207 р., за умовами якої замовник доручає, а дилер бере на себе зобов`язання по реалізації кормів для котів та собак «Йозера» на ринку України. Робота по просуванню включає: реалізацію продукції Замовника. (п.1.1, 1.2 Дилерської угоди). (т.1 а.с.26-27).

Дилер має право здійснювати від свого імені операції по реалізації продукції Замовника. (2.1 Дилерської угоди).

Згідно п.1.1 даної Угоди дилер отримує продукцію Замовника за дилерськими цінами з відтермінуванням оплати 19 календарних днів від дати відвантаження продукції Замовника. (п.4.1. Дилерської угоди).

Відповідно до п.5.1 Дилерської угоди, поставка здійснюється не пізніше, ніж 14 днів після отримання відповідного замовлення в письмовій формі та при виконанні умов, передбачених п.4.1. даної Угоди.

Транспорті витрати по відвантаженню продукції Замовника бере на себе Замовник. (п.5.3 Угоди).

Головним управлінням ДПС у Харківській області було проведено позапланову перевірку щодо взаємовідносин із контрагентом-постачальником ТОВ «Йозера Україна» за період червень 2019 року.

Судом встановлено, що за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 підприємством позивача на підставі Дилерської угоди № 0526-1 від 26.05.2017 було отримано товар (корм для тварин) від ТОВ «Йозера Україна».

На підтвердження виконання умов Дилерської угоди позивачем надано до матеріалів справи видаткові накладні № 73 від 06.06.2019 на суму 163003,62 грн., № 88 від 07.06.2019 на суму 27281,75 грн., № 176 від 14.06.2019 на суму 83980,74 грн., № 193 від 14.06.2019 на суму 114716,28 грн., № 266 від 21.06.2019 на суму 125402,79 грн., № 268 від 21.06.2019 на суму 43480,15 грн., № 362 від 27.06.2019 на суму 256953,44 грн., № 363 від 27.06.2019 на суму 63400,17 грн. (т.1 а.с.31-49).

Транспортування продукції, що було здійснено на виконання п.5.3 Дилерської угоди, підтверджують наявні в матеріалах справи товарно-транспортні накладні № 14 від 06 червня 2019 року, № 28 від 14 червня 2019 року, 44 від 21 червня 2019 року, №67 від 27 червня 2019 року, згідно яких замовником та вантажовідправником є ТОВ «Йозера Україна» та експрес-накладні ТОВ "Нова пошта" № 7966 від 07 червня 2019 року, № 528 від 14 червня 2019 року, № 9083 від 21 червня 2019 року, № 1506 від 21 червня 2019 року, відповідно до яких відправником є ТОВ «Йозера Україна», а одержувачем ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" (адреса: м. Полтава, вул. Кириченко Раїси, буд. 27). (т.1 а.с.32-50).

Наявність складських приміщень у ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" підтверджується наявним в матеріалах справи Договором оренди частини нежитлового приміщення №8 від 15.02.2018, згідно якого ТОВ «ВЕСО» (орендодавець) передав, а ТОВ «ТВК «Лайф-Груп» (орендар) прийняв у тимчасове платне користування нежитлове приміщення (адреса складського приміщення м. Полтава, вул. Кириченко Раїси, буд. 27). (т.1 а.с.69-74).

Реальність вказаного правочину підтверджується наявними у матеріалах справи податковими накладними № 85 від 06.06.2019 на суму 163003,62 грн., № 106 від 07.06.2019 на суму 27281,75 грн., № 216 від 14.06.2019 на суму 83980,74 грн., № 232 від 14.06.2019 на суму 114716,28 грн., № 332 від 21.06.2017 на суму 125402,79 грн., № 334 від 21.06;2019 на суму 43480,15 грн., № 455 від 27.06.2019 на суму 256953,44 грн., № 457 від 27.06.2019 на суму 63400,17 грн. (т.1 а.с.159-179).

Факт реєстрації податкових накладних ТОВ «Йозера Україна» сторонами не заперечується, а тому, окремо не досліджується.

Оплата за поставлений товар проводилась у безготівковій формі, на підтвердження чого позивачем надані до матеріалів справи платіжні доручення № 3062 від 10 червня 2019 року на суму 163003,62 грн., № 3063 від 10 червня 2019 року на суму 27281,75 грн., № 3085 від 18 червня 2019 року на суму 114716,28 грн., № 3084 від 18 червня 2019 року на суму 83980,74 грн., № 3097 від 24 червня 2019 року на суму 43480,15 грн., № 3098 від 24 червня 2019 року на суму 125402,79 грн., № 3124 від 01 липня 2019 року на суму 256953,44 грн., № 3125 від 01 липня 2019 року на суму 63400,17 грн. (т.1 а.с.52-59) та банківська виписка АТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ" за період з 01.06.2019 по 30.06.2019 та за 01.07.2019 по 30.07.2019 року.(т.1 а.с.162-164).

Якість поставленого товару підтверджують наявні в матеріалах справи ветеринарні свідоцтва, які видано Державною службою України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів за формою №2: КА № 451379 від 27.06.2019; КА № 451378 від 27.06.2019; КА № 451374 від 21.06.2019; КА № 451376 від 21.06.2019; КА № 451371 від 14.06.2019; КА № 451371 від 14.06.2019; КА № 451368 від 14.06.2019; КА № 451367 від 07.06.2019; КА № 451364 від 06.06.2019. (т.1 а.с.180-187).

Оприбуткування товару на складі позивача підтверджується наявною в матеріалах справи оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 281 за червень 2019 по взаємовідносинам із ТОВ «Йозера Україна»; за липень - грудень 2019; за січень-лютий 2020. (т.1 а.с.190-207).

Судом встановлено, що отриманий від ТОВ «Йозера Україна» товар (корм для тварин) в подальшому був реалізований контрагентам - покупцям, а саме: ТОВ «ЛС Торг» згідно договору поставки від 13.05.2019 р. №9/2019Т (т.1 а.с.209-212), ТОВ «Імперіал Інвест Груп» згідно договору поставки №10/2019Т від 17.06.2019 р. (т.1 а.с.224-225), ПП «Бізнес Інвест Груп» згідно договору поставки №11/2019Т від 01.07.2019 р. (т.1 а.с.233-234), ТОВ «Кант Сервіс Плюс» згідно договору поставки №12/2019Т від 01.07.2019 р. (т.1 а.с.240-241), ТОВ «Фельмен Торг» згідно договору поставки №14/2019Т від 01.07.2019 р. (т.1 а.с.249-250), ТОВ «Ако Промгруп» згідно договору поставки №13/2019Т від 01.07.2019 р. (т.2 а.с.17-18), ТОВ «Мас Збут» згідно договору поставки №8/2019Т (т.2 а.с.48-49).

На підтвердження реальності здійснення господарських операцій позивачем з ТОВ «ЛС Торг» долучені до матеріалами справи договір поставки від 13.05.2019 р. №9/2019Т, видаткові накладні, податкові накладні, виписка по рахунку (т.1 а.с.209-223), з ТОВ «Імперіал Інвест Груп» долучені до матеріалами справи договір поставки №10/2019Т від 17.06.2019 р., видаткові накладні, податкові накладні, виписка по рахунку (т.1 а.с.224-232), з ПП «Бізнес Інвест Груп» надані до матеріалів справи договір поставки №11/2019Т від 01.07.2019 р., видаткова накладна, податкова накладна, виписка по рахунку (т.1 а.с.233-239), з ТОВ «Кант Сервіс Плюс» долучені до матеріалами справи договір поставки №12/2019Т від 01.07.2019 р., видаткові накладні, податкові накладні, виписка по рахунку (т.1 а.с.240-248), з ТОВ «Фельмен Торг» долучені до матеріалами справи договір поставки №14/2019Т від 01.07.2019 р., видаткові накладні, податкові накладні, виписка по рахунку (т.1 а.с.249-250, т.2 а.с.1-16), з ТОВ «Ако Промгруп» долучені до матеріалами справи договір поставки №13/2019Т від 01.07.2019 р., видаткові накладні, податкові накладні, виписка по рахунку (т.2 а.с.17-41), з ТОВ «Мас Збут» долучені до матеріалами справи договір поставки №8/2019Т, видаткова накладна, податкова накладна, виписка по рахунку (т.2 а.с.48-53).

Щодо господарських відносин позивача з ТОВ «Акватор-Інвест», судом встановлено, що у перівіряємий контролюючим органом період лютий 2018 р., між ТОВ "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" (в якості постачальника) та ТОВ «Акватор-Інвест» (в якості покупця) укладено договір поставки №2/2018Т від 16.02.2018 р., за умовами якого постачальник зобов`язується поставити і передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити товар у повному розмірі на умовах та в порядку, визначений цим Договором. (п.1.1 Договору). (т.1 а.с.11-12).

Постачальник передає Покупцю товар в асортименті, кількості та по цінам, які зазначаються у видаткових накладних. (п.1.2 Договору).

Позивачем на підтвердження виконання умов договору поставки №2/2018Т від 16.02.2018 р. надано до матеріалів справи видаткову накладну №113 від 20.02.2018 р. всього на суму 401225,40 грн., акт звірки взаєморозрахунків та платіжні доручення №22 від 20.02.2018 р. на суму 199669,40 грн., №21 від 20.02.2018 р. на суму 201556,00 грн. (т.1 а.с.13-16).

Таким чином, господарські операції Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами.

По суті позовних вимог суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Згідно з ст. 14.1.181 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов`язання звітного періоду, визначена згідно з цим законом.

Відповідно до ст. 14.1.156 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з ст. 198.3. Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Однак, в даному випадку виконання договорів поставки між позивачем та його контрагентами підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, експрес-накладними, платіжними дорученнями, банківськими виписками, документами про якість товару, оборотно-сальдовими відомостями по рахункам 631 та 281.

Відповідно до ст. 198.2 Податкового кодексу України, датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами виконано кожною стороною цих договорів, що підтверджується первинними документами, а саме податковими накладними.

Відповідно до ст. 201.1 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата виписування податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця); ґ) місцезнаходження юридичної особи - продавця або податкова адреса фізичної особи - продавця, зареєстрованої як платник податку; д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; и) вид цивільно-правового договору; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД (для підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України).

Слід звернути увагу на те, що зауваження щодо форми та змісту наданих податкових накладних з боку контролюючого органу в акті перевірки відсутні.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач та ТОВ «Йозера Україна», ТОВ «Акватор-Інвест», ПП «Бізнес Інвест Груп», ТОВ «Імперіал Інвест Груп», ТОВ «Ако Промгруп», ТОВ «Кант Сервіс Плюс», ТОВ «ЛС Торг», ТОВ «Мас Збут» та ТОВ «Фельмен Торг» належним чином оформили договірні правовідносини та на виконання вимог податкового законодавства оформили первинні документи податкової та бухгалтерської звітності, які відповідають вимогам чинного законодавства України .

Крім того, суд не приймає посилання відповідача на податкову інформацію щодо контрагентів позивача, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що в силу закону, отримання контролюючим органом податкової інформації, у зв`язку із неможливістю проведення перевірки, в якій викладені висновки про вчинення контрагентом платника податків нікчемного правочину або відображення в звітності показників господарських операцій, які фактично не відбулись, не звільняє такий податковий орган від виконання обов`язку по самостійному встановленню та доведенню факту вчинення платником податків порушення закону, акт перевірки контрагента не має преюдиційного значення та не є документом, що достовірно та безсумнівно підтверджують обставини фактичної дійсності, при цьому перевірка не проводилась.

Суд вважає за необхідне вказати, що належними та допустимими в розумінні статті 124 Конституції України, статті 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України доказами факту вчинення платником податків нікчемного правочину або факту відображення в обліку показників господарських операцій, які в дійсності не відбулись, можуть бути або обвинувальний вирок суду по кримінальному провадженню, або рішення суду у справі про стягнення одержаного за нікчемним правочином, або рішення суду про визнання правочину недійсним.

Разом з тим, під час розгляду справи відповідачем не подано до суду жодних доказів відкриття кримінальних проваджень відносно посадових (службових) осіб платника податків або за викладеними в акті фактами діяльності платника податків, наявності обвинувального вироку суду, рішення суду про стягнення одержаного за нікчемним правочином, наявності рішення суду про визнання правочину недійсним, доказів реалізації товару іншим особам та за якою вартістю такий товар був реалізований.

Зазначена умова є обов`язковою для визначення об`єкта оподаткування.

Судом встановлено, що в акті перевірки № 656/20-40-05-17-06/39581387 від 05.03.2020 року контролюючий орган дійшов висновку про не підтвердження реальності здійснення господарської операції позивача з ТОВ «Акватор-Інвест», оскільки оперативним управлінням ГУ ДФС у Волинській області 29.01.2019 р. внесено відомості до АІС «Суб`єкти фіктивного підприємництва» щодо ТОВ «Акватор-Інвест» з ознаками фіктивності з підстав непричетності ОСОБА_1 (директора підприємства) до фінансово-господарської діяльності. Згідно пояснень ОСОБА_1 остання є інвалідом ІІІ групи (не розмовляє) та відношення до діяльності ТОВ «Акватор-Інвест» не має.

З цього приводу суд зазначає, що матеріали справи не містять доказів користування послугами відповідного перекладача під час відбирання пояснень у ОСОБА_1 , яка є інвалідом ІІІ групи (не розмовляє). При цьому, відповідачем жодних відомостей стосовно того факту в рамках яких заходів відбирались вказані пояснення, вироків суду, до матеріалів справи не надав.

Стосовно іншої підстави, з якої контролюючий орган дійшов висновку, що операції з контрагентами позивача не відбулись, а саме, ненадання в повному обсязі документів під час проведення перевірки щодо взаємовідносин з контрагентом-постачальником ТОВ «Йозера Україна» за червень 2019 року, контрагентом-покупцем ТОВ «Акватор-Інвест» за лютий 2018 року, а також попереднього придбання та подальшої реалізації товарів, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області на адресу позивача було направлено запит №15489/10/20-40-14-21-14 від 28.03.2019 р. про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) щодо господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків за лютий 2018 року по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «Акватор-Інвест». (т.1 а.с.8).

На запит контролюючого органу №15489/10/20-40-14-21-14 від 28.03.2019 р. підприємство позивача листом від 19.04.2019 р. №19/04-19 надало пояснення та всі запитувані податковим органом документи, а саме копії: договору поставки №2/2018Т від 16.02.2018 р., видаткової накладної №113 від 20.02.2018 р., акту звірки взаєморозрахунків з ТОВ «Акватор-Інвест» за період 1 півріччя 2018 року, копія рахунку оплати №9 від 20.03.2018 р., копія оборотно-сальдової відомості по рахунку №281, штатного розкладу підприємства, договору оренди №31/09/17 від 01.09.2017 та видаткові накладні. (т.1 а.с.9-10).

Також, судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області на адресу позивача було направлено запит №14368/10/20-40-05-17-10 від 21.12.2019 про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження) стосовно господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків за звітній період декларування ПДВ червень 2019 року на суму ПДВ 146369,83 грн. по взаємовідносинам з контрагентом постачальником ТОВ «Йозера Україна». (т.1 а.с.22-23).

Підприємством позивача на запит контролюючого органу №14368/10/20-40-05-17-10 від 21.12.2019 надало пояснення та всі запитувані податковим органом документи згідно переліку. (т.1 а.с.24-25).

Таким чином, судом встановлено, що на запити контролюючого органу №15489/10/20-40-14-21-14 від 28.03.2019 р. та №15489/10/20-40-14-21-14 від 28.03.2019 р. позивачем у повному обсязі надано пояснення разом з їх документальним підтвердженням з питань та періоду, зазначеним у запитах.

Як зазначалось судом вище, документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" призначено з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту та податкових зобов`язань, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період червень 2019 року по взаємовідносинам з ТОВ «Йозера Україна» (код 35621266), визначення показників фінансової звітності, відображення їх у декларації з податку на прибуток підприємства за 2018 рік та податкових зобов`язань по взаємовідносинам: з ТОВ «Акватор-Інвест» (41798003) за період лютий 2018 року.

Натомість, під час виходу фахівців контролюючого органу до перевірки останніми досліджувалась господарська діяльність підприємства позивача з інших предмету, підстав та періоду, ніж тих, що були зазначені у вищевказаних запитах, а саме, щодо подальшої реалізації товарів у неохоплений перевіркою період (після здійснення господарських операцій з ТОВ «Йозера Україна» у червні 2019 року) по контрагентам-покупцям ПП «Бізнес Інвест Груп», ТОВ «Імперіал Інвест Груп», ТОВ «Ако Промгруп», ТОВ «Кант Сервіс Плюс», ТОВ «ЛС Торг», ТОВ «Мас Збут» та ТОВ «Фельмен Торг».

Крім того, суд зазначає, що пунктом 85.6 статті 85 Податкового кодексу України встановлено, що у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Як вбачається з матеріалів справи та акту перевірки № 656/20-40-05-17-06/39581387 від 05.03.2020 року, фахівцями Головного управління ДПС у Харківській області акт відмови платника податків надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу не складався, протилежного судом не встановлено.

У зв`язку з викладеним, судом не приймається до уваги твердження відповідача, викладене в акті перевірки, про нереальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами у зв`язку з ненаданням підприємством позивача первинних документів до перевірки.

Згідно п. 36.5 ст. 36 Податкового кодексу України, відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків.

При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів.

Законом не встановлено обмежень по включенню до складу податкового кредиту сум ПДВ по товарах з підстав викладених відповідачем, за умови, що такий продавець зареєстрований платником податку на додану вартість, за наявності належним чином оформлених податкових накладних, та за наявності фактичного здійснення операцій з придбання товарів (робіт, послуг). Окрім того порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків.

Ця позиція узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини. Так, у справі "БУЛВЕС" АД проти Болгарії" (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22 січня 2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз, а також сплачувати пеню. На думку Європейського Суду з прав людини, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності.

Таким чином формування податкового кредиту та податкового зобов`язання платником ПДВ здійснено відповідно до вимог Податкового кодексу України за правилом першої події.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" (вул. Кричевського, буд. 37, м. Харків, 61027, код 39581387) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 43143704) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 10 квітня 2020 №7 та №7.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-виробнича компанія "ЛАЙФ-ГРУП" (вул. Кричевського, буд. 37, м. Харків, 61027, код 39581387) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код 43143704) суму сплаченого судового збору у розмірі 4204,00 грн. (чотири тисячі двісті чотири гривні 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 27 липня 2020 року.

Суддя Д.А. Волошин