Справа № 120/581/20-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 липня 2020 р. Справа № 120/581/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,,

за участю:

секретаря судового засідання: Ковальова В.О.,

представника позивача: Кравчук С.А.,

представника відповідача: Паничука Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарство «Левково» до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області - начальника відділу з контролю за використанням та охороною земель у Піщанському, Крижопільському, Тульчинському та Томашпільському районах Буксира Дем`яна Миколайовича про визнання незаконним та скасування наказу, визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування припису,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарство «Левково» (далі -ТОВ «Господарство «Левково») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області (далі - відповідач 1), старшого інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області - начальника відділу з контролю за використанням та охороною земель у Піщанському, Крижопільському, Тульчинському та Томашпільському районах Буксира Дем`яна Миколайовича (далі - відповідач 2), у якому просило:

визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.08.2019 року № 1043-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності»;

визнати протиправними дії старшого інспектора у сфері державного контрою за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області - начальника відділу з контролю за використанням та охороною земель у Піщанському, Крижопільському, Тульчинському та Томашпільському районах Буксира Дем`яна Миколайовича щодо здійснення державного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.08.2019 року № 1043-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності», складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 09.09.2019 року № 1043-ДК/1040/АП/09/01/-19,Повідомлення від 13.09.2019 р № 1043-ДК/0220ШК/11/01/-19 «Щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки», розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Господарство «Левково» директор ОСОБА_1 від 13.09.2019 року;

визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1043-ДК/0581Пр/03/01/-19 від 09.09.2019 року;

судові витрати розподілити відповідно до закону.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1043-ДК від 08.08.2019 року «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» вирішено провести перевірку стосовно земельних ділянок, як об`єктів перевірки, площею 8,8 га за кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 на території Соколівської сільської ради Крижопільського району.

За результатами перевірки складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 09.09.2019 року № 9 1043-ДК/1040/АП/09/01/-19, а також розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

Також, директору ТОВ «Господарство «Левково» ОСОБА_1 вручено припис від 09.09.2019 року № 1043-ДК/0581Пр/03/01/-19, відповідно до якого зобов`язано звільнити в повній мірі земельні ділянки.

Позивач вважає дії відповідача 2 щодо складання акту перевірки, розрахунку шкоди, а також наказ та припис протиправними та такими, що підлягають скасуванню, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.02.2020 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено п`ятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

06.03.2020 року позивач вимоги ухвали суду від 18.02.2020 року про залишення позовної заяви без руху виконав.

Ухвалою суду від 11.03.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 06.04.2020 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

06.04.2020 року представником відповідача 1 подано відзив на адміністративний позов. У відзиві зазначено, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком Держгеокадастру, а однією із законодавчо встановлених форм здійснення контролю є перевірка земельної ділянки, крім того, законодавством чітко визначено повноваження державного інспектора в рамках проведення перевірки земельної ділянки.

Вказує, що відповідно до наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №1043-ДК від 08.08.2019 року, старшим державним інспектором ОСОБА_5 09.09.2019 року проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства при використанні земельних ділянок, як об`єкта перевірки, площею 8,8 га, кадастровий номер :03:001:0605, площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 на території Соколівської сільської ради Крижопільського району.

Тобто, відповідач 1 наголошує, що в наказі відповідно до якого проводилась перевірка зазначено, що перевіряється використання земельних ділянок саме як об`єкта перевірки. Тому, на думку відповідача висновки позивача є помилковими відносно того, що на підставі вищевказаного наказу виникли правовідносини між ТОВ «Господарство «Левково» та Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області.

Стосовно тверджень позивача щодо проведення перевірки без участі керівника ТОВ «Господарство Левково» відповідач 1 вказує, що державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використання та охороною земель проводився стосовно земельних ділянок, як об`єктів перевірки, а не щодо суб`єкта господарювання. Разом з тим, при обстеженні земельних ділянок був присутній голова Соколівської сільської ради - ОСОБА_3 , та спеціаліст - землевпорядник Соколівської сільської ради Крижопільського району ОСОБА_4

Під час проведення перевірки було встановлено факт використання земельних ділянок ТОВ «Господарство «Левково», яке не є власником та законним користувачем земельних ділянок.

Враховуючи наведене, відповідач 1 вважає, що у задоволенні позову слід відмовити.

08.04.2020 року представником відповідача 2 подано відзив на адміністративний позов, який відображає зміст відзиву поданого відповідачем 1.

Ухвалою суду від 29.04.2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області належним чином засвідчені копії наступних документів: технічну документацію щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0605 та :03:001:0606; інформацію щодо того чи стосується реалізація розпорядження Вінницької обласної державної адміністрації № 401 від 24.05.2019 року «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0605 та :03:001:0606.

На ухвалу суду відповідачем 25.05.2020 року надано інформацію, що запитувані земельні ділянки відносилися до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення, вид використання: для обслуговування виробничих і господарських споруд. Дата державної реєстрації ділянок 04.04.2011 року. Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а також технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:0605 та :03:001:0606 в архіві відділу не виявлено.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області прийнято наказ № 1043-ДК від 08.08.2020 року «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності». Наказом, відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням га охороною земель», «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308 у зв`язку із листом прокуратури Вінницької області від 26.07.2019 року № 05/1-1158 вих-19, вирішено здійснити:

державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки стосовно земельних ділянок, як об`єктів перевірки, площею 8.8 га з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13.698 га з кадастровим номером :03:001:0606 на території Соколівської сільської ради Крижопільського району;

старшому державному інспектору у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області - начальнику відділу з контролю за використанням та охороною земель у Піщанському, Крижопільському, Тульчинському та Томашпільському районах ОСОБА_5 у термін з 16.08.2019 року по 10.09.2019 року здійснити зазначений в п.1 цього наказу захід державного контролю за дотриманням земельного законодавства;

про результати виконання вищезазначеного заходу доповісти заступнику Головного державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель у Вінницькій області у термін до 11.09.2019 року.

Що стосується листа, зазначеного у наказі про перевірку як на підставу такого заходу, то судом встановлено, що 24.07.2019 року ТОВ «Господарство «Левково» звернулось до прокуратури Вінницької області з листом, у якому, зокрема, зазначило, що розпорядженням Вінницької обласної адміністрації від 24 травня 2019 року № 401 надано дозвіл громадянам на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність за рахунок земель промисловості, які перебувають в запасі, на території Соколівської сільської ради Крижопільського району, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства, згідно з додатком. В той же час вказані земельні ділянки: кадастровий номер :03:001:0605 площею 8,8000 га, кадастровий номер :03:001:0606 площею 13,6980 га є земельними ділянками державної власності з цільовим призначенням: 3.1.5 підприємств іншої промисловості.

Надання земельних ділянок з цільовим призначенням: 3.1.5 підприємств іншої промисловості для ведення особистого селянського господарства, на думку заявника, суперечить законодавству.

Враховуючи наведене, заявник просив Прокуратуру Вінницької області провести перевірку фактів, викладених в цій заяві, зокрема правомірності розпорядження Вінницької обласної адміністрації від 24 травня 2019 року № 401; звернутись з позовом до суду з метою захисту прав та інтересів держави; прийняти заходи щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

На підставі оскаржуваного наказу, старшим державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог земельного законодавства про охорону земель на території Вінницької області ОСОБА_5 , за участю: сільського голови с. Соколівка Крижопільського району ОСОБА_3 та спеціаліста-землевпорядника Соколівської сільської ради Крижопільського району ОСОБА_4, проведено перевірку, за результатами якої складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки № 1043-ДК/1040/АП/09/01/-19 від 09.09.2019 року.

Як зафіксовано у вказаному акті, під час перевірки встановлено наступне:

1) земельна ділянка площею 8,8 га з кадастровим номером :03:001:0605 Соколівської сільської ради Крижопільського району, державної власності, відноситься до земель промисловості. Цільове призначення - підприємства іншої промисловості. Вид угідь - рілля. Розташована за межами населеного пункту с. Соколівка Крижопільського району. На час перевірки має ознаки використання шляхом вирощування та збору ячменю у вигляді стерні та сходів самосіву ячменю. Використання земельної ділянки під товарне сільськогосподарське виробництво здійснено у 2019 році ТОВ «Господарство «Левково» самовільно, без правовстановлюючих документів та без справляння плати за користування землею;

2) земельна ділянка площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 Соколівської сільської ради Крижопільського району, державної власності, відноситься відноситься до земель промисловості. Цільове призначення - підприємства іншої промисловості. Вид угідь - рілля (10,8877 га); сади (0,3624 га), забудовані землі (0,1882 га), під проїздами та проходами (2,2415 га). Розташована за межами населеного пункту с. Соколівка Крижопільського району. На час перевірки має ознаки використання на площі, розміром 10,2 га, шляхом вирощування та збору ячменю у вигляді стерні та сходів самосіву ячменю. Використання земельної ділянки під товарне сільськогосподарське виробництво здійснено у 2019 році ТОВ Господарство «Левково» самовільно, без правовстановлюючих документів та без справляння плати за користування землею.

Таким чином, в ході перевірки встановлено наявність ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП, тобто, самовільне зайняття земельної ділянки.

09.09.2019 року Відповідачем 2 складено акт обстеження земельної ділянки № 1043ДК/385/АЩ/10/01/-19, згідно якого проведено обстеження земельної ділянки, яка знаходиться на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області (за межами населеного пункту) у зв`язку з необхідністю встановлення площі та способу використання самовільно зайнятих земель загальною площею 8,8 га та 13,698 га. У акті вказано, що площа на якій вчинено правопорушення 8,8 га та 9,2 га, форма власності державна, категорія земель землі промисловості, цільове призначення - підприємство іншої промисловості (рілля); наявність правовстановлюючих документів відсутні.

Згідно акту виявлено на обстежуваних територіях земельних ділянок залишки стебла ячменю, а також фрагменти самосіву рослин ячменю, без рядкового посіву, у фазі кущування.

Розрахунок площі здійснено за допомогою даних кадастрової карти, додатку «Gisfile», а також мобільного інтернет-додатку «Кадастр UA», здійснено фотографування за допомогою мобільного телефону. Додатом зазначено зазначено фототаблицю.

09.09.2019 року відповідачем 2 складено протокол про адміністративне правопорушення № 1043-ДК/0457П/07/01/-19, яким встановлено, що ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора ТОВ «Господарство «Левково» самовільно, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, здійснив використання земельних ділянок Соколівської сільської ради за межами населеного пункту с. Соколівка Крижопільського району Вінницької області, площею 8,8 га з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 10,2 га з кадастровим номером :03:001:0606 під посів, вирощування та збір зерна ячменю у 2019 році, що є правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ст. 188-5 КУпАП.

09.09.2019 року директору ТОВ «Господарство «Левково» ОСОБА_1 вручено повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

13.09.2019 року відповідачем 2 винесено постанову № 1043-ДК/0454по/08/01/-19, якою за наслідками протоколу про адміністративне правопорушення, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито та передано до слідчого відділення Крижопільського відділення Бершадського відділу Головного управління поліції у Вінницькій області.

09.09.2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області винесено припис № 1043-ДК/0581Пр/03/01/-19 стосовно ТОВ «Господарство «Левково» в особі директора ОСОБА_1 , який містить вимогу про звільнення до 09.10.2010 року в повній мірі земельних ділянок площею 8,8 га з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 на території Соколівської сільської ради, Крижопільського району Вінницької області.

Також, відповідно до припису, 13.09.2019 року складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Господарство «Левково» на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, яким нараховано шкоду на загальну суму 650 976,48 грн.

13.09.2019 року листом № 1043-ДК/0220ШК/11/01/-19 відповідач 1 направив директору ТОВ «Господарство «Левково» ОСОБА_1 повідомлення щодо відшкодування шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та запропонував в добровільному порядку сплатити суму шкоди протягом 15 днів з дня отримання розрахунку, який був отриманий позивачем.

Позивач вважаючи, що його права порушені, звернулося до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 2 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Відповідно до статті 187 ЗК України, контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно зі статтею 188 ЗК України, державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Так, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2016 №482 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України», організація та здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності є завданнями Держгеокадастру.

Відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначає Закон України від 19.06.2003 №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель» (далі - Закон №963-IV), який спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до статті 4 Закону №963-IV, об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Статтею 5 Закону №963-IV визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Згідно з статтею 6 Закону №963-IV, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належать, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю та виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

За змістом статті 9 Закону №963-IV, державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Частиною першою статті 10 Закону №963-IV визначено, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право:

- безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель;

- давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків;

- складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності;

- у разі неможливості встановлення особи правопорушника земельного законодавства на місці вчинення правопорушення доставляти його до органів Національної поліції чи до приміщення виконавчого органу сільської, селищної, міської ради для встановлення особи порушника та складення протоколу про адміністративне правопорушення;

- викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України;

- передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення;

- проводити у випадках, встановлених законом, фотографування, звукозапис, кіно- і відеозйомку як допоміжний засіб для запобігання порушенням земельного законодавства України;

- звертатися до суду з позовом щодо відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також повернення самовільно чи тимчасово зайнятих земельних ділянок, строк користування якими закінчився.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що контроль за використанням та охороною земель є прямим обов`язком інспекторів; законодавством визначено перелік конкретних дій та заходів на вчинення яких уповноважено державних інспекторів.

Відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону №963-IV, самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Що стосується доводів позивача щодо протиправності оскаржуваного наказу про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» з тих підстав, що відносини щодо перевірки суб`єкта господарювання ТОВ «Левково» врегульовані нормами Закону України « Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V), проведена перевірка є по своїй суті позаплановим заходом контролю, який має проводитися за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері нагляду, то суд звертає увагу на наступне.

Так, статтею 2 Закону №877-V визначено, що його дія поширюється на відносини, пов`язані із здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності. Заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно - правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

Вказаним Законом №877-V визначено чіткий перелік відносин, на які поширюється його дія. До вказаного переліку не входять відносини, що виникають під час здійснення державного контролю за використанням та охороною земель.

Таким чином, особливості та обмеження перевірок визначені у вказаному Законі №877-V не відносяться до здійснення Держгеокадастром та його територіальними органами перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель.

Враховуючи те, що норми Закону №877-V стосуються безпосередньо сфери господарської діяльності суб`єктів господарювання та жодним чином не стосуються перевірок дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель, на спірні правовідносини розповсюджуються норми Закону №963-IV.

Крім того, самим наказом передбачено здійснити захід державного контролю відповідно до вимог Земельного кодексу України, Законів України «Про державний контроль за використанням га охороною земель», «Про охорону земель», Положення про Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року № 308 відносно конкретних земельних ділянок, які є об`єктами перевірки.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що об`єктом перевірки в спірних правовідносинах є земельні ділянки, а не господарська діяльність позивача, що входить до сфери регулювання Закону України від 19.06.2003 №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

А тому, за висновками суду, спірний наказ не порушує прав позивача, як суб`єкта господарювання. Крім того, наказ є реалізованим і вичерпав свою дію, оскільки на його підставі була проведена перевірка, за наслідками якої складено акт та припис.

При цьому, суд зазначає про те, що Держгеокадастр та його територіальні органи не відносяться до органів, визначених у частині другій статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року №877-V (далі - Закон №877-V).

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 17.09.2019 у справі №806/1723/18 та від 27.02.2020 у справі №818/1512/17, постанові від 9.07.2020 року у справі № 824/561/18-а.

Враховуючи наведене, в задоволенні позовної вимоги щодо визнання протиправними та скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 08.08.2019 року № 1043-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» належить відмовити.

Що стосується доводів позивача, що земельних ділянок площею 8,8 га з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 згідно інформації в Державному земельному кадастрі станом на 31.10.2019 року не знайдено, то суд зазначає, що на виконання вимог ухвали суду від 29.04.20200 року відповідачем 1 повідомлено про те, що земельні ділянки площею 8,8 га з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 відносились до земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики оборони та іншого призначення, вид використання: для обслуговування виробничих та господарських споруд. Дата державної реєстрації ділянок 04.04.2011 року.

Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а також технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок з вказаними кадастровими номерами в архіві відділу не виявлено.

Разом з тим, позивач в своєму листі до Прокуратури Вінницької області від 24.07.2019 року зазначав саме про земельні ділянки з такими ж кадастровими номерами, тобто не заперечував їх існування на час звернення.

Витяг же із Державного земельного кадастру, який додано позивачем до позову, сформовано станом на 31.10.2019 року, а оскаржуваний наказ про проведення перевірки винесено 08 серпня 2019 року.

Щодо визнання протиправними дії Відповідача 2 які виявилися у проведенні перевірки та складанні акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 09.09.2019 року № 1043-ДК/1040/АП/09/01/-19, суд зазначає таке.

Статтею 2 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" від 19.06.2003 №963-IV (далі - Закон №963-IV) передбачено, що основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є, окрім іншого, забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України (абзац 2) та запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення (абзац 4).

Статтею 4 Закону №963-IV визначено, що об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Частиною 1 статті 5 Закону №963-IV встановлено, що державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

При цьому, за змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 №15, вона є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Отже, ГУ Держгеокадастру, як територіальний орган Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, є органом уповноваженим на здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності.

Враховуючи висновки суду щодо правомірності оскаржуваного наказу, суд вважає, що будь-яких протиправних дій відповідачем 2 при проведенні заходу контролю вчинено не було, оскільки дії щодо проведення таких перевірок, а також складення акту перевірки відносяться до прав інспекторів в силу статті 10 Закону України №963-IV.

Крім того, суд звертає увагу, що акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки від 09.09.2019 року № 1043-ДК/1040/АП/09/01/-19 та викладені у ньому факти і висновки не можна розглядати як рішення суб`єкта владних повноважень, що породжує для ТОВ «Господарство «Левково» певні правові наслідки, регулює ті чи інші відносини і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Акт перевірки є виключно носієм доказової інформації про виявлені державним інспектором порушення вимог земельного та іншого законодавства. Державний інспектор не позбавлений права фіксувати в акті перевірки обставини та викладати власні висновки щодо таких обставин та в подальшому, у разі виникнення спору обґрунтовувати ним власну позицію щодо наявності певних допущених порушень.

Враховуючи викладене, дії відповідача 2 щодо складення акту перевірки є лише службовою діяльністю працівників Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області на виконання своїх професійних обов`язків із збирання доказової інформації щодо наявності чи відсутності фактів, які самі по собі не створюють для позивача жодних правових наслідків у вигляді зміни або припинення його прав і не породжують для нього обов`язкових юридичних наслідків.

Своєю чергою, оцінка висновків акту перевірки надається уповноваженими законом органами влади при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акту.

В даному випадку на підставі такого акту винесено припис Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1043-ДК/0581Пр/03/01/-19 від 09.09.2019 року стосовно ТОВ «Господарство «Левково» в особі директора ОСОБА_1.

В силу приписів абзацу 3 частини 1 статті 10 Закону №963-IV, державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків.

У свою чергу, відповідно до абзацу 16 статті 1 Закону №963-IV, самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відтак, визначальними ознаками порушення вимог законодавства України про охорону земель у вигляді самовільного зайняття земельної ділянки є її фактичне використання особою без достатніх правових підстав.

Оцінюючи оскаржуваний припис Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1043-ДК/0581Пр/03/01/-19 від 09.09.2019 року стосовно ТОВ «Господарство «Левково» в особі директора ОСОБА_1 , відповідно до якого ОСОБА_1 , працюючи на посаді директора ТОВ «Господарство «Левково», самовільно, за відсутності будь-яких правовстановлюючих документів, здійснив використання земельних ділянок з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 на території Соколівської сільської ради, Крижопільського району Вінницької області під посів, вирощування та збір зерна ячменю у 2019 році та який містить вимогу про звільнення до 09.10.2010 року в повній мірі земельних ділянок площею 8,8 га з кадастровим номером :03:001:0605 та площею 13,698 га з кадастровим номером :03:001:0606 на території Соколівської сільської ради, Крижопільського району Вінницької області, суд керується наступним.

Частиною 1 ст. 144 ЗК України визначено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк.

Стаття 144 Земельного кодексу України містить основний алгоритм дій державного інспектора у разі виявлення порушення земельного законодавства.

Вказаний алгоритм складається із наступної послідовності:

1.Виявлення порушення земельного законодавства.

2.Складання протоколу про порушення.

3.Видання особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк.

Відповідно до статті 10 Закону № 963-IV до повноважень державного інспектора віднесено, зокрема, надання обов`язкових для виконання вказівок (приписів) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийнятий) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини 1статті 4 КАС України).

Відтак, припис - це обов`язкова для виконання письмова вимога уповноваженого органу щодо усунення порушень вимог законодавства. Заходи в приписі, спрямовані на усунення порушень вимог закону, а відтак, мають бути чітко сформульовані та конкретизовані.

З огляду на правову природу припису, такий породжує правові наслідки (зокрема обов`язки) для свого адресата, а відтак, наділений ознаками правового акта індивідуальної дії (з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документу, в якому вона міститься) і як такий акт може бути предметом судового контролю в порядку адміністративного судочинства у разі звернення із відповідним позовом. При цьому "законність" припису передбачає його обґрунтованість

У даній справі зміст спірного припису, який є індивідуально-правовим актом, а відтак породжує права і обов`язки для позивача, полягає в тому, щоб «усунути порушення земельного законодавства у 30 денний термін з дня отримання припису», встановлені уповноваженою особою. Додатково про обов`язковий характер даного припису свідчить застереження в ньому про те, що його невиконання є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи оскаржуваний припис, суд вертає увагу, що згідно акту перевірки та акту обстеження земельної ділянки виявлено ознаки використання ділянок шляхом вирощування та збору ячменю у вигляді стерні та сходів самосіву ячменю.

Разом з тим, жодним із наданих відповідачами до суду доказів не вбачається того, що використання земельних ділянок здійснюється саме позивачем ТОВ «Господарство «Левково».

Разом з тим, позивачем використання зазначених земельних ділянок заперечується.

Так, в судовому засіданні представник відповідача пояснив, що всі документи, які були складені під час проведення перевірки надано до суду, перевірка проводилася у присутності сільського голови с.Соколівка та спеціаліста-землевпорядника Соколівської сільської ради.

При цьому, будь-які письмові пояснення зазначених осіб, чи інших осіб, які б свідчили про використання земельних ділянок позивачем відсутні.

Що стосується пояснень представника позивача при розгляді справ про адміністративне правопорушення щодо використання земельних ділянок, які були об`єктами перевірки, то судом залучено та досліджено письмові пояснення представника позивача, які надавалися під час розгляду справи відповідачу, зміст яких не доводить використання земельних ділянок ТОВ «Господарство «Левково».

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку щодо відсутності доказів на підтвердження факту самовільного зайняття позивачем зазначених в акті перевірки земельних ділянок. Позивач цей факт заперечує, а відповідач доказів протилежного відповідно до вимог статей 72-78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не надав.

Частинами 1-2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Будь-яких доказів, на підтвердження того, що земельні ділянки фактично використовуються саме позивачем відповідачем у ході судового розгляду справи не надано.

Наведені обставини дають суду підстави до висновку, що оскаржуваний припис винесено лише на підставі припущень та не підтверджено належними та допустимими доказами.

А тому позовну вимогу щодо визнання протиправним та скасування припису належить задовольнити.

Що стосується вимоги про визнання протиправними дії Відповідача 2 щодо складання розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Господарство «Левково», директор ОСОБА_1 від 13.09.2019 року, суд зазначає таке.

Згідно розрахунку розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Господарство «Левково» на території Соколівської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, розмір шкоди становить 650 976,48 грн.

Підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: - акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; - протокол про адміністративне правопорушення; - припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); - акт обстеження земельної ділянки. Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

Суд наголошує, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки ТОВ «Господарство «Левково» не породжує обов`язкових юридичних наслідків для позивача. Такі дані розрахунку можуть бути підтверджені або спростовані судом у разі спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені згадувані дані розрахунку.

Зазначений розрахунок не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не може бути предметом спору, а тому дії щодо його складення також не несуть наслідків для позивача.

Отже, вимога про визнання протиправними дій відповідача 2 щодо складання розрахунку розміру шкоди заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки задоволенню не підлягає.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 20 лютого 2018 року по справі № 398/3581/13-а.

Згідно з частиною 3 статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частиною 4 статті 9 КАС України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Частиною першою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходив з того, що відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Відтак, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області № 1043-ДК/0581Пр/03/01/-19 від 09.09.2019 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарство «Левково» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 840 грн.80 коп. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 27.07.2020

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Господарство «Левково» (, вул. Пирогова, 39, офіс 520, м. Вінниця, 21018)

відповідач 1: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (, вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)

відповідач 2: старший інспектор у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Вінницької області - начальника відділу з контролю за використанням та охороною земель у Піщанському, Крижопільському, Тульчинському та Томашпільському районах Буксира Дем`яна Миколайовича ( вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна