Справа № 320/4641/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року справа №320/4641/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич В.Л. про визнання протиправною та скасування постанови, -

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява від ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Дорошкевич Віра Леонідівна (далі - відповідач), третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «АлексКредит» (далі - третя особа), - про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Зміст позову складають наступні позовні вимоги: визнати протиправною та скасувати постанову відповідача від 20.05.2020 ВП №62136157 про відкриття виконавчого провадження (далі - оскаржувана постанова).

Сторони, повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились, про причини нез`явлення суд не повідомили. Враховуючи приписи ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, та, зокрема, скорочені строки розгляду справ такої категорії, суд відповідно до протокольної ухвали від 20.07.2020 на підставі ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав. Тому суд при розгляді даної справи та на підставі ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України, - вирішив дану справу за наявними матеріалами, поданими позивачем.

Зі змісту позову та матеріалів позовної заяви слідують наступні обставини.

26.05.2020 позивач отримав поштою оскаржувану постанову відповідача, зі змісту якої слідує, що виконавче провадження №62136157 було відкрито за заявою ТОВ «АлексКредит» на підставі виконавчого напису №10767 від 29.04.2020, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем про звернення стягнення з позивача на користь третьої особи заборгованості в сумі 35 133 грн.00 коп.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки при її винесенні відповідач порушив вимоги ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавче провадження було відкрито не за місцем проживання, перебування позивача, чи знаходження його майна, з порушенням правил територіальної діяльності.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно ст.19 Конституції України органи, - державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. № 1404-VІІІ, - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих документів, до яких віднесено виконавчі написів нотаріусів.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», - виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Ч.1 ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно п.4 ч.2 ст.23 Закону України від 02.06.2016 №1403-VІІІ "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", - у Єдиному реєстрі приватних виконавців України містяться відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність.

Ч.1 ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" передбачено, що виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя.

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", - приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

Згідно п.10 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року за №512/5, - місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених ст.24 Закону України "Про виконавче провадження".

Ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до ч.1 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV, місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Реєстрацією місця проживання є внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання особи, із зазначенням адреси житла із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, і, відповідно, які підтверджують місце проживання фізичної особи є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

Відповідно до ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст.3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", - право приватного виконавця відкривати виконавче провадження обмежується виконавчим округом, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про виконавче провадження», якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Як наслідок, суд погоджується з доводами позивача, що відповідач має право на ведення незалежної професійної діяльності виключно у виконавчому окрузі м. Києва.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Вказана норма свідчить, що при відкритті виконавчого провадження на виконавця покладено обов`язок перевірити чи такий виконавчий документ пред`явлено до виконання за належним місцем виконання.

В оскаржуваній постанові відповідач вказав адресу позивача як боржника у виконавчому провадженні - АДРЕСА_2

Натомість позивач подав до суду копію свого паспорту № НОМЕР_1 , виданого 19.02.2007 Ставищенським РВ ГУ МВС України в Київській області з відміткою реєстрації місця проживання за адресою - АДРЕСА_1 . Дата внесення відмітки в паспорт 19.02.2007. Також на підтвердження свого місця проживання позивач подав копію з дублікату картки фізичної особи - платника податків, виданого Ставищенським відділенням Тетіївської МДПІ та копією Довідки виданою Розкішнянською сільською радою №402 від 27.05.2020 року.

Тобто, на час винесення спірної постанови про відкриття виконавчого провадження р. ВП № 62136157 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса, у відповідача були відсутні докази того, що адреса реєстрації боржника здійснена у виконавчому окрузі м. Києва. Окрім того відповідач не подав до суду ніяких документів на підставі яких у оскаржуваній постанові місце проживання позивача було визначено в АДРЕСА_2. за таких умов, суд приймає як доведений факт постійного місця проживання позивача за адресою - АДРЕСА_1 . Не маючи відповідного спростування, суд також приходить до висновку, що у відповідача було достатньо повноважень та технічних можливостей встановити зазначене місце проживання позивача при винесенні оскаржуваної постанови.

Відповідно до п.10 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувану органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю. Вказана норма свідчить, що при відкритті виконавчого провадження на виконавця покладено обов`язок перевірити чи такий виконавчий документ пред`явлено до виконання за належним місцем виконання.

Відповідно до частини першої та другої ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на вищезазначене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн, отже такі понесені витрати підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 20.05.2020 р. ВП № 62136157.

Стягнути з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дорошкевич Віри Леонідівни на користь ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) понесені судові витрати у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.