Справа № 600/1081/20-а
Суддя: Боднарюк Олег Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

29 липня 2020 р. м. Чернівці Справа № 600/1081/20-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боднарюка О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про відвід судді Дембіцького П.Д. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькі області, про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцького П.Д. перебувають матеріали справи №600/1055/20-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Соковий завод Сокирянський до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення.

27.07.2020 року суддею Дембіцьким П.Л. винесено ухвалу суду, якою позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» залишено без руху.

27.07.2020 року представником Товариства з обмеженою відповідальністю Соковий завод Сокирянський подано до суду заяву про відвід судді Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцького П.Д. В обґрунтування якої зазначено, що позивач вже втретє звертається до Чернівецького окружного адміністративного суду, з тим самим позовом до ГУ ДПС у Чернівецькій області, і вже втретє його позовна заява розподіляється судді Дембіцькому П.Д. При цьому, звертав увагу суду на те, що ухвалою суду від 25.06.2020 року позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачеві з огляду на те, що представник позивача Жуков Д.О. не наділений правом щодо підписання позову, а отже позов підписаний особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено в установленому законом порядку.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 02.07.2020 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Соковий завод Сокирянський залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків. У вказаній ухвалі зазначено, зокрема, що позивач до позовної заяви додав копії платіжних доручень від 22.06.2020 року № 1271 на суму 2102,00 грн., та від 18.06.2020 року № 1261 на суму 6273,03 грн. Відтак, копії платіжних доручень є підтвердженням сплати судового збору у справі 600/833/20-а, що розглядалася Чернівецьким окружним адміністративним судом, тому не може бути підтвердженням сплати судового збору при подані даної позовної заяви.

Ухвалою від 13.07.2020 року позовну заяву і додані до неї документи повернуто позивачеві, оскільки останній, не усунув недоліки заяви у строк встановлений судом, а саме не надав належних доказів сплати судового збору за подання адміністративного позову.

Тому вважає, що поведінка головуючого судді, яка виявилася в поверненні позовних заяв позивача, є проявом надмірного формалізму і порушенням його конституційного права на доступ до правосуддя.

За таких обставин, у позивача виник сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Дембіцького П.Д. щодо результатів розгляду даної справи.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцького П.Д. від 28.07.2020 року заяву про відвід судді визнано необґрунтованою та передано заяву і додані матеріали про відвід судді для реєстрації в автоматизованій системі документообігу, для визначення судді по розгляду заяви про відвід судді.

Згідно автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану заяву про відвід судді передано для розгляду судді Боднарюку О.В.

Частиною 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що питання про відвід (окрім іншого) вирішується в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про відвід судді Дембіцького П.Д. у справі №600/1055/20-а, суд зазначає наступне.

Згідно з статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. № 1402-VIII встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За приписами частини 1 статті 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Положеннями частини 4 цієї статті Кодексу також встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді.

Відповідно до частини 3 статті 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим.

Із системного аналізу вказаних норм вбачається, що процесуальним законодавством встановлений вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу. Окрім того, передбачено, що в разі заявлення відводу судді (колегії суддів) він має бути належним чином вмотивований.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які викликають сумнів в упередженості або необ`єктивності судді.

Суд вважає, що у заяві про відвід судді Дембіцького П.Д., заявник фактично посилається на наявність упередженості та категоричної недовіри судді, яка встановлена ним за суб`єктивним та об`єктивним критерієм.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді, позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду.

Європейський суд з прав людини у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Проаналізувавши заявлені заявником доводи, суд дійшов висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу судді Дембіцького П.Д. у даній справі. Заява не містить посилань на обставини, які за об`єктивними чи суб`єктивними критеріями виключають участь судді Дембіцького П.Д. у розгляді даної справи, відповідно до вимог статті 36 КАС України, а доводи та міркування зводяться до припущень заявника та не доводять наявності обставин, які викликали б сумнів у неупередженості або об`єктивності судді при розгляді даної справи. Фактично заявник висловлює незгоду з процесуальними рішеннями судді Дембіцького П.Д. щодо розгляду даної справи в частині сплати судового збору, що по своїй суті не є підставою для відводу судді.

При вирішенні питання про відвід, наведені у заяві обставини та доводи заявника щодо упередженості судді Дембіцького П.Д., та наявність у нього категоричної недовіри судді є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів, які б підтверджували упередженість головуючого судді на стадії залишення позовної заяви без руху та доводів заяви про відвід не встановлено.

На думку суду, дії судді при вирішенні процесуальних питань, що виникають під час розгляду справи, а також до відкриття провадження в справі, та характер прийнятих процесуальних рішень (в тому числі в інших справах) не можуть вважатися обставинами, які викликають сумнів в безсторонності судді та бути підставою для його відводу.

Судом встановлено, що ухвалами суду позовну заяву залишено без руху в зв`язку з недотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 171 КАС України.

Відтак, наведені заявником доводи, за яких на його думку, є сумніви у неупередженості або об`єктивності головуючого судді Дембіцького П.Д. мають суб`єктивний характер, оскільки належних доказів та доводів у вчиненні суддею дій, які б свідчили про його упередженість чи ставили під сумнів безсторонність судді, не наведено.

Разом з тим, викладені заявником у заяві причини для відводу зводяться до незгоди з постановленими процесуальними рішеннямих, які виносились суддею Дембіцьким П.Д., що за приписами частини 4 статті 36 КАС України не може слугувати підставою для відводу судді.

З огляду на викладене, суд вважає, що будь-яких доказів, які підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді Дембіцького П.Д. в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід - не встановлено.

Отже, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, в розумінні приписів ст. ст. 73-76 КАС України.

В даному випадку, наведені заявником обставини, в обґрунтування заяви про відвід, не підпадають під визначені ст. 36 КАС підстави, оскільки не підтверджені жодними доказами в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, а отже, пов`язані виключно з суб`єктивним сприйняттям позивачем процесуальних дій судді та незгодою з його процесуальними рішеннями.

Враховуючи викладене, заява про відвід судді є необґрунтованою та безпідставною, а тому задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись статтями 36, 40, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви про відвід судді Дембіцького П.Д. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Соковий завод Сокирянський» до Головного управління Державної податкової служби у Чернівецькі області, про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Боднарюк