Справа № 540/871/20
Суддя: Ковбій О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/871/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Ковбій О.В.,

при секретарі: Калівошко В.В.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення № 66 від 11.01.2020 р. про відмову в призначенні пенсії за віком,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі - відповідач, ГУ ПФУ), у якому просить:

- визнати протиправними дії відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та скасувати рішення №66 від 11.01.2020 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області включити до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" період роботи з 02.11.1992 по 01.02.1995 та призначити пенсію за віком з 20.11.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з метою реалізації права на призначення пенсії, позивачка 20.11.2019 року звернулась до Каланчацького сектору обслуговування громадян ГУ ПФУ з заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням від 11.01.2020 року №66 відповідачем було відмовлено в задоволенні даної заяви. Рішення обґрунтовано тим, що позивачем не подано необхідних документів на підтвердження трудового стажу не менше 26 років, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 , вважає відмову в призначенні їй пенсії протиправною, у зв`язку із чим просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.04.2020 року вказана заява була залишена без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків.

14.04.2020 року недоліки позовної заяви були усунуті позивачем, у зв`язку з чим ухвалою суду від 21.04.2020 року провадження у справі відкрито, визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

15.05.2020 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, відповідно до якого ГУ ПФУ заперечує проти позовних вимог та просить відмовити в їх задоволенні з наступних підстав. Так, він зазначає, що 20.11.2019 року позивач звернувся до Каланчацького сектору обслуговування громадян управління обслуговування громадян ГУ ПФУ з заявою про призначення їй пенсії за віком. За результатами розгляду заяви, поданих документів, довідок про роботу та даними системи персоніфікованого обліку до страхового стажу зараховано 24 роки 22 дні, після чого прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 25 років.

До страхового стажу не зарахований згідно з записами трудової книжки період роботи в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" з 02.11.1992 (наказ №68 від 02.11.1992) по 01.02.1995 (наказ №10-к від 07.02.1995), оскільки запис про звільнення не завірений печаткою.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Серед іншого, відповідач у відзиві просить провести розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Вирішуючи зазначене клопотання в сукупності з іншими доводами відзиву, суд в ухвалі від 18.05.2020 року зазначає, що необхідність розгляду справи з викликом сторін залежить від наступних обставин.

Так, позивачкою надані до позову документи з назвою "покази". Фактично, позивачка надає зазначені документи як письмовий виклад показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В свою чергу, судом в ухвалі від 18.05.2020 року зазначено, що допит свідків, тобто отримання показів здійснюється в порядку, встановленому ст. 212 КАС України, тобто судом або вповноваженими ним органом за відповідним дорученням. Отже, долучені позивачкою документи не можуть вважатись показами свідків в розумінні наведених приписів КАС України.

Таким чином, для надання доказового значення інформації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обов`язковим є їх допит в судовому засіданні по справі.

Однак, для встановлення того, чи будуть враховані покази вказаних осіб для вирішення справи, обов`язковим є отримання підтвердження того, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 дійсно працювали разом з ОСОБА_1 в спірний період в Управлінні по заготівлі та реалізації сільгосппродукції Кримського виробничого об`єднання "Титан".

На підставі наведеного, суд ухвалою від 18.05.2020 року зобов`язав ОСОБА_1 в строк до 01 червня 2020 року надати суду завірені належним чином копії трудових книжок та пенсійних посвідчень ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Також, ухвалою суду від 01.06.2020 року зобов`язано ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС", як ймовірного правонаступника підприємства-роботодавця позивачки в спірний період, надати суду завірені належним чином копії (або оригінал відповідної довідки) наступних документів:

- довідку, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи ОСОБА_4 на посаді "заготовитель сырья в подсобном сельськом хозяйстве" (орієнтовно у період з 02.11.1992 року по 01.02.1995 рік) в "Управлении по заготовке, переработке, реализации продовольственных и промышленных товаров Крымского ПО "Титан";

- документи (пояснення) щодо наявності відносин правонаступництва між ПО "Титан" та ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС" (в разі наявності таких).

30.06.2020 року від ПАТ "Юкрейніан кемікал продактс" надійшли документи на виконання вище означеної ухвали суду, за якими правонаступництво підприємства прав та обов`язків Кримського виробничого об`єднання "Титан" (роботодавця позивачки) підтверджено, проте, документи, якими б посвідчувався факт роботи позивачки на підприємстві не надано. ПАТ "Юкрейніан кемікал продактс" зазначило, що неможливість надання до суду запитаних документів зумовлена їх перебуванням на тимчасово окупованій території України - АР Крим, м. Армянськ.

На підставі викладеного, ухвалою суду від 01.07.2020 року справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 09.07.2020 року.

В судовому засіданні 09.07.2020 року позивачкою заявлено клопотання стосовно участі її та свідка по справі в наступному судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 09.07.2020 року клопотання позивачки задоволено, доручено Каланчацькому районному суду Херсонської області забезпечити проведення наступного судового засідання (13.07.2020 року) в режимі відео конференції.

В судовому засіданні, призначеному на 13.07.2020 року позивачка та свідок приймали участь за допомогою засобів відеоконференцзв`язку.

ОСОБА_1 на задоволенні позовних вимог наполягала з підстав, зазначених нею в позові.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

20 листопада 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Каланчацького сектору обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Визнається ГУ ПФУ в оскарженому рішенні та в відзиві на позов, отже, згідно положень ч.1 ст. 78 КАС України не підлягає доказуванню те, що разом з заявою позивачкою було подано наступні документи трудову книжку БТ- НОМЕР_1 3316233 від 01.10.1979; довідки про роботу: від 06.08.2019 №03165-19-249, виданою ТОВ "Миколаївський глиноземний завод" про період роботи з 01.10.1979 (записка на прийняття №6 від 21.09.1979) по 07.12.1984 (зап.№72 від 10.12.1984); від 07.08.2019 №2, №3, виданою ПМП "Світлана" за період роботи з 01.07.1995 (наказ 16 від 01.07.1995) по 01.02.1996 (наказ №1 від 26.01.1996); від 12.08.2019 № 01-22/151, виданою Гаврилівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Каланчацької селищної ради Херсонської області, про період роботи з 02.10.1996 (наказ №54 від 25.09.1996) по 20.06.1997 (наказ №29 від 20.06.1997); довідкою від 07.08.2019 №21/11/02/447/0-19 про отримання допомоги по безробіттю в Каланчацькому районному центрі зайнятості з 04.11.2002 по 29.10.2003; свідоцтв про народження дітей від 04.08.1982 ІІІ-ФП №316729, від 04.10.1985 ІІ-КГ №334248 та даними системи персоніфікованого обліку.

Надані документи визнані відповідачем достатніми для підтвердження страхового стажу позивачки у 24 роки 22 дні.

Не зараховано до страхового стажу період роботи в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" з 02.11.1992 по 01.02.1995 рік, оскільки запис про звільнення не завірений печаткою.

На час подання заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 досягла 59 років (народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась з заявою 20.11.2019 року).

Рішенням від 11.01.2020 року №66 відповідач відмовив в задоволенні заяви про призначення пенсії за віком, яке обґрунтовано тим, що позивачкою не подано необхідних документів на підтвердження трудового стажу не менше 26 років, необхідних для призначення пенсії.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови в призначені пенсії неправомірними, позивачка звернулась з адміністративним позовом до суду.

Предметом дослідження у даному спорі є наявність підстав для зарахування до страхового стажу позивачки роботи з 02.11.1992 року по 01.02.1995 року на посаді заготівельника сировини в підсобному сільському господарстві в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан".

Надаючи оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії" визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІУ від 09 липня 2003 року.

Стаття 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" надає визначення поняттю пенсія, як щомісячної пенсійної виплати в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Відповідно частин 1, 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року…

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу… з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: … 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року…

Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком є наявність у особи страхового стажу (в даному випадку 26 років) та досягнення відповідного віку, в даному випадку - 59 років.

За змістом ч.ч. 1, 2, 4 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 цього Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що страховий стаж, а також періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії - до 01.01.2004р. підтверджуються трудовою книжкою. І лише у разі, якщо трудова книжка, або відповідні записи в ній відсутні, то застосовуються інші засоби передбачені, зокрема, Порядком №637.

Порядок ведення (внесення записів) до трудових книжок врегульовано Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58 (надалі - Інструкція).

Відповідно до п. 2.4 Інструкції, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Пунктом 4.1 Інструкції визначено, що у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, що ОСОБА_1 відмовлено в призначені пенсії за віком через те, що запис про період її роботи в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" з 02.11.1992 по 01.02.1995 рік не завірений печаткою.

Перевіривши наведений аргумент ГУ ПФУ, суд дійшов висновку, що він має правове підґрунтя. Так, в трудовій книжці позивачки, на записах про спірний період проставлено відбиток прямокутної форми з написом "Управление по заготовке, переработке, реализации продовольственных и промышленных товаров Крымского ПО "Титан" ОТДЕЛ КАДРОВ".

Станом на дату проставляння спірних записів, поняття печатки та штампу містила Інструкція про порядок видачі дозволів на оформлення замовлень на виготовлення печаток і штампів, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 жовтня 1993 р. N 643 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 28 жовтня 1993 р. за N 164.

Відповідно п.п. 4.3, 4.4 наведеної Інструкції проста печатка виготовляється круглої або трикутної форми. На печатках по колу або трикутнику кожний реквізит зазначається тільки українською мовою, а для спільних з іноземними фірмами підприємств додатково - мовою співзасновника.

Відповідно п. 4.5, 4.7 Інструкції на кутових штампах у залежності від підпорядкованості у верхній частині розміщується напис: "Україна", під ним назва міністерства чи іншого центрального органу державної виконавчої влади, підприємства, установи і організації.

На кутових штампах кожний реквізит зазначається зверху українською мовою, нижче - мовою, зазначеною у статуті або положенні.

Всі види печаток і штампів повинні виготовлятися за прийнятими стандартними розмірами: …кутовий штамп, згідно Інструкції має бути розміром 55х70 мм.

Порівнявши наведені вимоги Інструкції з відбитком, що міститься в трудовій книжці ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що відбиток має прямокутну форму та напис на російській мові, отже, не може вважатись печаткою ані підприємства, ані відділу кадрів в розумінні нормативно-правових актів, чинних станом на дату їх проставляння. Більш того, означений відбиток навіть не може бути визначений кутовим штампом через його невідповідність вимогам до кутового штампу (відсутність напису "Україна", використання виключно російської мови, невідповідність встановленим розмірам).

Отже, твердження відповідача про наявність порушень п. 4.1 Інструкції в заповненні трудової книжки ОСОБА_1 відповідають дійсності.

З наведеного відповідачем сформовано висновок, що підстави для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу позивачки - відсутні.

Суд не погоджується з наведеним висновком відповідача з огляду на наступне.

Так, п. 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з пунктом 17-1 Порядку № 637, у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Порядку подання та оформлення документів про призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку (пункт 1.6 розділу І Порядку № 22-1).

Згідно з пунктом 1.7 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Згідно з пунктом 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 4), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 розділу ІV Порядку № 22-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку № 22-1 визначено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Таким чином, встановивши, що записів у трудовій книжці не достатньо для зарахування стажу роботи до страхового стажу позивачки, відповідач всупереч положень пунктів 4.1 та 4.2 розділу ІV Порядку № 22-1 не повідомив позивачу про необхідність дооформлення поданих документів або про надання нових документів з метою усунення виявлених недоліків у трудовій книжці та не надав відповідний для виконання таких дій час.

Також, відповідачем не взято до уваги обставини даної конкретної справи з урахуванням того, що підприємство, стаж роботи на якому не підтверджено, знаходиться на території Автономної Республіки Крим, яка відповідно п.1 ч.1 ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" є тимчасово окупованою територією України.

Як уже зазначалося судом вище, відповідно до п. 17-1 Порядок № 637, у разі коли в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях або їх правонаступниках, розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, стаж роботи, який дає право на пенсію, зараховується у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики.

Разом із тим, на даний час відповідного порядку не розроблено, у зв`язку з чим склалася ситуація, при якій позивач позбавлена можливості підтвердити наявність свого страхового стажу та відповідного права на пенсію не інакше як в судовому порядку.

Так, під час судового розгляду встановлено що записи в трудовій книжці позивачки хоч і не засвідчені печаткою, проте при оцінці трудової книжки та її записів в цілому, встановлено, що усі записи в ній містять належним чином здійснені записи щодо її роботи в інші періоди, як до моменту прийняття на посаду заготівельника сировини Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" (запис № 6), так і після звільнення з зазначеної посади (запис №9). Записи про ці періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, тобто відповідають вимогам пунктів 2.2, 2.4 п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58. Водночас, при внесені запису № 8 використаний штамп підприємства замість його печатки.

Будь-яких інших недоліків ці записи щодо трудової діяльності позивача в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" з 02.11.1992 по 01.02.1995 року не містять.

Разом із тим, спосіб внесення цих записів, їх порядковість, безвідривність, а також чітка часова послідовність не дає підстав вважати суду, що мали місце дописування чи інші неправомірні дії з метою штучного (безпідставного) формування стажу позивача.

Також, на підтвердження факту роботи в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" в спірний період ОСОБА_1 надано до суду та відповідачу по справі посвідчення №2 від 19.08.1994 року на право самостійної роботи за посадою реалізатор, та заготівельник сировини на виробництві. На посвідченні міститься кругла печатка роботодавця позивачки - Управління по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан".

Наведене також підтверджує фактичне перебування ОСОБА_1 на посаді заготівельника сировини Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" в спірний період.

Аналогічні покази щодо роботи позивачки у період з 02.11.1992 по 01.02.1995 рік на посаді заготівельника сировини Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" та її зайнятості в діяльності підприємства надали в судових засіданнях, які відбулись 09.07.2020 року та 13.07.2020 року свідки: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з наданої копії трудової книжки ОСОБА_3 , він дійсно працював у спірний період в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" начальником підсобного сільського господарства.

Свідок ОСОБА_2 , згідно її показів під присягою, зазначила, що у спірний період працювала в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" на посаді комірника.

Як вже було зазначено судом вище за текстом рішення, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Суд вказує, що усі вищевказані докази не суперечать один одному та узгоджуються між собою в питаннях фактів періоду роботи, посади та зайнятості позивачці в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан".

Отже, у спосіб, передбачений п.17 Порядку №637, на підставі показів двох свідків, які знали заявницю по спільній з нею роботі в сукупності з іншими зазначеними в цьому рішенні доказами, судом підтверджено факт роботи позивачки у період з 02.11.1992 по 01.02.1995 рік на посаді заготівельника сировини Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан".

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ включити до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 02.11.1992 по 01.02.1995 рік в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Таким чином, покладання ГУ ПФУ на позивачку тягаря відповідальності за окремі недоліки процедури ведення трудових книжок працівників, допущені роботодавцем та відсутність з його боку сприяння позивачці в підтвердженні, зазначених в трудовій книжці періодів стажу свідчить про те, ГУ ПФУ при прийнятті оскарженого рішення діяло без дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення. В порушення принципу добросовісності.

На підставі викладеного, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №66 від 11.01.2020 року підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не доведено його правомірність, з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 20.11.2019 року суд зазначає наступне.

Так, в рішенні відповідача №66 від 11.01.2020 року визначено відмовити позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 26 років.

Водночас, в цьому ж рішенні вказано, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки та 22 дні.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, розглянувши по суті надану позивачем заяву дійшла висновку про те, що позивачу для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" не вистачає 1 року 11 місяців та 8 днів.

Під час розгляду даної справи судом встановлена протиправність в діях відповідача щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 02.11.1992 року до 01.02.1995 року, а тому зазначений страховий стаж, тривалістю в 2 роки 2 місяці 31 день слід зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 при визначенні її права на пенсію.

З урахуванням наведеного, загальний страховий стаж позивачки станом на дату її звернення за призначенням пенсії - 20.11.2019 року становить 26 років 3 місяці та 23 дні, що відповідно ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" дає право позивачці на призначення пенсії за віком.

Тобто, всі умови, визначені законом, для прийняття відповідачем рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії на підставі ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є виконаними. Доказів протилежного суду не надано.

Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням наведеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на підставі статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20.11.2019 року.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вказаних обставинах суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій та рішень щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням вимог встановлених ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, а тому, виходячи системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.

Приписами ч.1 ст.139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином сплачений позивачкою судовий збір в розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань в повному розмірі, оскільки спір виник внаслідок рішення зазначеного органу, визнаного за результатом розгляду даної справи протиправною.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 242-246, 250, 255, 162 КАС України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним дії відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (Код , адреса: 73006, м.Херсон, вул. 28 Армії буд.6) щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення пенсій управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (Код , адреса: 73006, м.Херсон, вул. 28 Армії буд.6) №66 від 11.01.2020 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (Код , адреса: 73006, м.Херсон, вул. 28 Армії буд.6) включити до трудового стажу ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) період її роботи з 02.11.1992 по 01.02.1995 в Управлінні по заготівлі, переробці, реалізації продуктових, промислових товарів Кримського ПО "Титан" та призначити пенсію за віком з 20.11.2019 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м.Херсон, вул.28 Армії, буд.6, ) на користь ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Згідно п.3 «Прикінцевих положень» КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 23 липня 2020 р.

Суддя О.В. Ковбій

кат. 112010200