Справа № 140/10945/20
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28 липня 2020 року ЛуцькСправа № 140/10945/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до пред`явлення позову звернулася із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.07.2020 про неуспішне проходження прокурорам ОСОБА_1 співбесіди, до набрання рішенням суду в даній справі законної сили.

В обґрунтування необхідності забезпечення позову ОСОБА_1 зазначила, що з 2009 року працює в органах прокуратури Волинської області, а з грудня 2014 року на посаді прокурора відділу представництва інтересів держави в суді та при виконанні судових рішень прокуратури Волинської області.

09.07.2020 Сьомою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур, створеною наказом Генерального прокурора від 02.06.2020 № 249 було проведено співбесіду з ОСОБА_1 . Цього ж дня на сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено інформацію про неуспішне проходження нею співбесіди.

Зазначає, що рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації є підставою для видання наказу про звільнення прокурора, а тому його реалізація може призвести до передчасного та необґрунтованого звільнення позивача із займаної посади в органах прокуратури, що свідчить про можливість заподіяння шкоди її правам та інтересам, а також може в майбутньому значно ускладнити виконання рішення, ухваленого судом за результатами розгляду справи. Отже, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, зокрема, шляхом можливого оскарження наказу про звільнення, прийнятого на підставі вказаного рішення.

Просить заяву задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавець визначив лише дві підстави, за наявності яких суд може забезпечити позов, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову; очевидна протиправність рішення, дії чи бездіяльності, якими порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду. Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

З наведеного слідує, що заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами. Обов`язок доведення підстав для вжиття заходів забезпечення позову покладається на заявника (пункт 3 частини першої статті 152 КАС України). Суд при вирішенні питання про забезпечення позову має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із поданої заяви про забезпечення позову, заявник просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.07.2020 щодо неуспішного проходження ОСОБА_1 співбесіди до набрання рішенням суду в даній справі законної сили, мотивуючи тим, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, оскільки на підставі рішення кадрової комісії про неуспішне проходження атестації можливе звільнення заявника з посади прокурора.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 151 КАС України визначено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в даній справі.

Тобто, забезпечення позову можливе лише тоді, коли існує очевидна небезпека заподіяння шкоди її правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі.

Однак, суд зазначає, що із долученої заяви про забезпечення позову неможливо зробити висновок про те, який позов та до кого буде заявлено позивачем в майбутньому, зміст заявлених вимог, хто виступатиме сторонами в справі, що в свою чергу позбавляє суд визначити предмет спірних відносин.

Крім того суд зазначає, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову фактично спрямований на те, щоб прокуратура Волинської області на підставі рішення Сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 09.07.2020 щодо неуспішного проходження співбесіди ОСОБА_1 не вчиняла дій, які по суті зумовлять припинення трудових відносин із заявником.

Водночас, до заяви не додано будь-яких належних доказів щодо протиправності рішення кадрової комісії від 09.07.2020 про неуспішне проходження співбесіди ОСОБА_1

Суд зазначає, що сама лише незгода заявника із рішенням (діями) суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для застосування судом заходів забезпечення позову.

Наведене заявником обґрунтування заяви про забезпечення позову потребує, з`ясування обставин в адміністративній справі, з підтвердженням відповідними доказами і наданні їм оцінки судом. Обраний позивачем спосіб забезпечення позову, фактично зумовлює вирішення спору по суті, у випадку оскарження рішення атестаційної комісії, що не відповідає завданням інституту забезпечення позову.

Отже, виходячи із змісту поданого клопотання та доводів, наведених заявником у його обґрунтування, суд приходить до висновку що заявником не наведено обставин, за яких в разі невжиття заходів забезпечення позову буде істотно ускладнено чи унеможливлено виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При цьому суд зазначає, що правовий інститут забезпечення позову має застосовуватися лише у виключних випадках та за умови існування обґрунтованої небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам особи до ухвалення рішення в адміністративній справі, або у випадках, якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, суд зазначає, що можливе настання негативних наслідків в майбутньому не є безперечним доказом для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки суд здійснює захист порушених прав, а не тих, що можуть бути порушені в подальшому.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до його подання.

Керуючись статтями 150-154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Р.С. Денисюк