Справа № 953/8415/20
Суддя: Божко В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 953/8415/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Божко В.В., за участю секретаря Пасенової К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), до поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Євдокіменка Дениса Руслановича (61033, м. Харків вул. Шевченко, 315-А) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

28.05.2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача поліцейського взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області старшого сержанта поліції Євдокіменка Д.Р., в якому позивач просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 567502 від 19.05.2020 р., складену поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Євдокіменком Д.Р., якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Ухвалою судді від 03.06.2020 року було залишено без руху даний адміністративний позов.

Ухвалою судді від 16.06.2020 року було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду зазначеної справи по суті.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 19 травня 2020 року хв. його інспектор поліції звинуватив у порушенні п. 31.3 «б» ПДР України, який передбачає, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, він що підлягають такому контролю). Під час розгляду справи він повідомляв інспектору, що автомобіль ЗАЗ Lanos д/н НОМЕР_1 , яким він керував, є службовим автомобілем, і закріплений за ним як працівником підприємства з метою використання у службових поїздках для виконання ним трудових функціональних обов`язків, що підтверджуються наказом по підприємству. Однак інспектором було все проігноровано. Після висловлення звинувачень у бік ОСОБА_2 , поліцейський ОСОБА_3 одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Вважає, що своїми діями, поліцейський ОСОБА_3 грубо порушив вимоги ст.ст.278,279, та 280 КУпАП.

Розгляд справи відповідно до ухвали від 16.06.2020 р. про відкриття провадження, проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду письмові заперечення, в яких просив суд відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , з підстав того, що твердження позивача про те, що службовий автомобіль, який використовується для виконання посадових обов`язків не повинен проходити технічний контроль, не містять в собі законодавчого підґрунтя, а згідно чинного законодавства вимога проходити обов`язків технічний контроль для даного автомобіля один раз на два роки є законною, зважаючи, що його власником є юридична особа, яка має на меті отримання прибутку та строк його експлуатації.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 УПП в Харківській області старшим сержантом поліції Євдокіменка Д.Р винесено постанову серії ДП18 № 567502 від 19.05.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 121 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 гривень (а.с. 8).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Отже, засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Відповідачем не було надано суду жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Нормами ст. 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КпАП України).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 24 своєї Постанови № 14 від 23.12.2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, для внесення автомобілю до об`єкту обов`язкового технічного огляду слід використовувати термінологію, що наведена у Правилах надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18.02.1997 р.

Пунктом 1 зазначених правил, визначено порядок здійснення перевезень або обслуговування пасажирів та їх багажу будь якими транспортними засобами.

За змістом абзацу 3 пункту 7 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених Постановою КМУ №176 від 18.02.1997, дія цих правилне поширюється на перевезення, які здійснюються службовими легковими автомобілями.

Як вбачається з копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобілю «ЗАЗ Lanos» д/н НОМЕР_1 є ПАТ «Люботинський завод «Продтовари»» (а.с. 14).

Відповідно до копії витягу з наказу №18-к від 15.02.2012 р. виданого ПАТ «Люботинський завод «Продтовари», позивач ОСОБА_1 прийняти на посаду начальника виробництва з 15.02.2012 р. (а.с. 13).

Згідно до копії витягу з наказу №23 від 16.04.2018 р. виданого ПАТ «Люботинський завод «Продтовари», вищевказаний транспортний засіб закріплено за ОСОБА_1 , з метоою використання у службових поїздках для виконання окремими працівниками трудових функціональних обов`язків позивач ОСОБА_1 прийняти на посаду начальника виробництва з 15.02.2012 р. (а.с. 13).

Таким чином, автомобіль «ЗАЗ Lanos» д/н НОМЕР_1 , якій належить на праві власності ПАТ «Люботинський завод «Продтовари»», закріплений за начальником виробництва ОСОБА_1 з метою використання у службових поїздках. Тому, проводити його технічний огляд не є обов`язковим.

Відповідач зі свого боку, не надав суду жодних належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, а саме п. 31.3.б ПДР України.

Аналізуючи обставини та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КпАП України.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 567502 від 19.05.2020 р., винесену поліцейським взводу 1 роти 3 батальйону 3 Управління патрульної поліції в Харківській області старшим сержантом поліції Євдокіменко Денисом Руслановичем, якою до ОСОБА_1 було застосоване адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340, 00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121 КпАП України та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Харківській області, Код , місцезнаходження: 61033, м. Харків вул. Шевченко, 315-А.

Суддя - В.В. Божко