Справа № 160/9524/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-27 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 грудня 2019 року Справа № 160/9524/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -
01 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Кам`янського управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій з урахуванням уточнень до позовної заяви від 25.10.2019 року позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.09.2019 року №Ф-279172-55 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у 2007 році мав намір здійснювати підприємницьку діяльність у зв`язку із чим звернувся до державного реєстратора та подав необхідні документи. Однак, у реєстрації його як фізичної особи - підприємця було відмовлено так як його паспорт вважався недійсним у зв`язку із відсутністю в ньому фотокартки по досягненні 25 річного віку. У вересні 2019 року позивач дізнався, що він зареєстрований як фізична особа - підприємець з 2007 року. 06.09.2019 року він звернувся до державного реєстратора та подав заяву про припинення підприємницької діяльності. 17.09.2019 року позивач отримав вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2019 року №Ф-279172-55 зі сплати єдиного внеску в розмірі 23,785 (двадцять три тисячі сімсот вісімдесят п`ять грн. 08 коп.). Між тим, протягом 2017 - 2019 роках підприємницьку діяльність він не здійснював та не мав доходу від цієї діяльності, а був працевлаштований за основним місцем роботи в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» з 2000 року. Крім того, за основним місцем роботи за період з 2017 року по 2019 рік роботодавцем було нараховано та сплачено за нього, як за найманого працівника, єдиний внесок, що підтверджується витягом з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Оскільки, обов`язковою підставою для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою підприємницької діяльності та отримання доходу від такої діяльності, у відповідача були відсутні підстави для нарахування недоїмки зі сплати єдиного внеску та складання вимоги, у зв`язку із чим, остання підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 03.10.2019 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк протягом п`яти днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви шляхом подання до суду: клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору або доказів сплати судового збору у розмірі 768,40 грн.; уточненої позовної заяви із визначенням належного відповідача із зазначенням ідентифікаційного коду та із копіями відповідно до кількості учасників справи, підписаної позивачем.
25 жовтня 2019 року позивачем до суду подано квитанцію про сплату судового збору та уточнену позовну заяву.
Ухвалою суду від 29.10.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі №160/9524/19 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), ухвалено розпочати розгляд справи по суті з 29 листопада 2019 року. Цією ж ухвалою відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання копії ухвало про відкриття провадження у справі.
26 листопада 2019 року від ОСОБА_1 на електронну пошту Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивач визначив склад учасників справи, а саме: Відповідач-1 - Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, Відповідач-2 - Кам`янська міська рада в особі відділу державної реєстрації Кам`янської міської ради.
Також у вказаній уточненій позовній заяві позивачем збільшено позовні вимоги та викладено їх у такій редакції:
- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та скасувати вимогу Кам`янського управління Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.09.2019 року №Ф-279172-55 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.
Ухвалою суд від 28.11.2019 року уточнену позовну заяву від 26.11.2019 року повернуто ОСОБА_1 разом з доданими до неї матеріалами.
25 листопада до суду засобами електронної пошти від позивача надійшла відповідь на відзив. Так, позивач не погоджується з відзивом на позов відповідача з наступних підстав. В період з 2000 року по теперішній час позивач перебував у трудових відносинах із ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат», суми единого соціального внеску за позивача як застраховану особу сплачувалися роботодавцем в повному обсязі, що підтверджується випискою Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 22.11.2019 року. Таким чином за період з 08.11.2007 року (дата проведення державної реєстрації в якості фізичної особи-підприємця) по 06.09.2019 року (дата внесення запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем), позивач був застрахованою особою, за яку роботодавцем ЄСВ сплачено в повному обсязі.
16.12.2019 року до суду засобами електронного зв`язку надійшли письмові пояснення від позивача, відповідно до яких позивач не звертався до податкової служби з поданням про обрання спрощеної системи оподаткування. Також позивач наголосив, що намагання ДФС у Дніпропетровській області стягнути з нього визначену ними самостійно суму ЄСВ, за умови сплати страхового платежу роботодавцем, є порушенням його прав та порушенням принципу добровільного страхування.
Згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з ч. 1 статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи також підтверджено, що з 1998 року по 2019 рік ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» (Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського) та підприємством нараховувався єдиний соціальний внесок при нарахуванні та виплаті йому заробітної плати.
Вважаючи вимогу від 11.09.2019 р. №Ф-279172-55, протиправною, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464).
Підпунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 7 зазначеного Закону єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно доабз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464).
Згідно з ч.3 статті 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Частинами 3 та 4 ст.25 Закону № 2464 передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі - Інструкція № 449).
Згідно пункту 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);
- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Пунктом ж 4 вказаного розділу Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
З аналізу наведених вище норм слідує, що у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску контролюючий орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.
Суд зазначає, що позивачу нараховано розрахункову суму єдиного внеску за період: 2017 рік, 2018 рік та 1-2 квартали 2019 року.
Суми заборгованості позивача по сплаті єдиного внеску здійснено на підставі облікових даних інформаційної системи ГУ ДПС у Дніпропетровській області.
Судом також встановлено, що позивач з 1998 року по 2019 року включно працював за основним місцем роботи в ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат» і роботодавець сплачував за нього, як за найманого працівника, єдиний соціальний внесок.
Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.11.2019 року по справі № 160/3114/19, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (2017, 2018, 1-3 квартали 2019 року), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що мала право здійснювати підприємницьку діяльність, проте не отримувала дохід від неї.
Відповідач не надав суду доказів здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 у період 2017, 2018 років та 1-2 кварталів 2019 року, як і доказів отримання позивачем доходу від даної діяльності.
За цих обставин варто зазначити, що реєстрація позивача в податковому органі як фізичної особи - підприємця ще не є доказом здійснення такої діяльності та отримання від такої діяльності доходу, оскільки взяття на облік осіб, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.
Відтак, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.09.2019 р. № Ф-279172-55винесена ГУ ДПС у Дніпропетровській області є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.
При цьому, суд критично ставиться до тверджень позивача з приводу того, що він не був зареєстрований як фізична особа - підприємець в 2007 році, оскільки згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 був офіційно зареєстрований як особа, що здійснює підприємницьку діяльність саме з 08.11.2007 року, був поставлений на облік і податковому органі, органах статистики та Пенсійному фонді України.
Тобто, з 08.11.2007 року ОСОБА_1 набув статусу фізичної особи - підприємця і вважався особою, що здійснює підприємницькою діяльністю до 06.09.2019 року (до внесення відомостей до Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) тому, повинен був виконувати обов`язки платника податків і зборів, встановлених діючим законодавством
Між тим, та обставина, що позивач фактично не здійснював підприємницьку діяльність, не подавав звітність до податкового органу щодо нарахування та сплати єдиного внеску за спірний період, не впливає на підстави визнання рішення відповідача про сплату недоїмки з єдиного внеску протиправним, оскільки останнє скасовано з інших підстав.
Також суд зазначає, що не знаходить підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії ГУ ДПС у Дніпропетровській області щодо винесення спірної вимоги, оскільки належним способом захисту прав та інтересів позивача є визнання протиправною та скасування саме вимоги від 11.09.2019 року №Ф-279172-55 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 КАС України).
В ході розгляду справи відповідачем не наведено належних та достовірних доказів правомірності прийняття оскаржуваного рішення, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до положень ч.3 статті 139 КАС України.
Керуючись статтями 9, 73-77, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11.09.2019 року №Ф-279172-55 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управлінням ДПС у Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири грн. 20 коп.).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева