Справа № 580/2035/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року справа № 580/2035/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні в залі суду адміністративну справу за позовом Північного офісу Держаудитслужби до Комунального підприємства "Уманьводоканал" Уманської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

12.06.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Північного офісу Держаудитслужби (04053, м.Київ, вул. Січових Стрільців, буд.18; ) (далі - позивач) до Комунального підприємства "Уманьводоканал" Уманської міської ради (20300, еркаська обл., м. Умань, вул. Залізняка, буд.16; ) (далі - відповідач) про зобов`язання виконати п.2 вимоги від 03.04.2020 №26-23-06-19-18/1386-2020, шляхом забезпечення виплати працівникам підприємства недонарахованої доплати за класність водіям на суму 253098,91грн. та п.3 цієї вимоги, шляхом забезпечення виплати працівникам підприємства недонарахованої надбавки за понаднормовий робочий день на суму 20584,62грн.

Позов мотивований тим, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що ревізуються. Однак на час подання позовної зави не були виконані.

Ухвалою суду від 12.06.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) правилами спрощеного позовного провадження. Також встановлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву та доказів, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач отримав 17.06.2020, а позивач - 18.06.2020.

Ухвалою від 01.07.2020 суд залишив без задоволення клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позов не надав, про причини його неподання суд не повідомив.

Оскільки обґрунтовані клопотання від учасників спору про розгляд справи у судовому засіданні з їх викликом суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати та допитати свідків, суд дійшов висновку розглянути справу без виклику сторін у судове засідання за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що відповідно до п.4.3.4.2 плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на 4 квартал 2019 року, направлення від 19.11.2019 №424 службові особи позивача під керівництвом ОСОБА_1 здійснили ревізію фінансово-господарської діяльності відповідача за період з 01.03.2015 до 30.09.2019.

За її результатами склали акт від 26.02.2020 №06-31/06 (далі - Акт), в якому зафіксовано порушення відповідачем частини 2 ст.97 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП), ч.1 ст.15 Закону України від 24.03.1995 №108/95-ВР «Про оплату праці» (далі - Закон №108/95-ВР), ст.5 Закону України від 01.07.1993 №3356-ХІІ «Про колективні договори і угоди», умов колективного договору між адміністрацією та профспілковим комітетом відповідача:

в частині проведення з 01.10.2016 до 30.09.2019 нарахування та виплати відповідачем доплати за класність водіям вантажних і легкових автомобілів та автобусів у розмірах, менших, ніж передбачено Колективними договорами №№1, 2, що призвело до невиплати вищевказаної доплати на загальну суму 253098,91грн. (9500,32грн. за 2016 рік, 73750,99грн. за 2017 рік, 87077,05грн. за 2018 рік, та 82770,55грн. за січень-вересень 2019 року);

в частині проведення з 01.01.2017 до 30.09.2019 нарахування та виплати відповідачем доплати за ненормований робочий день у розмірах, менших, ніж передбачено Колективними договорами №№1, 2, що призвело до невиплати вищевказаної надбавки на загальну суму 20584,62грн. (5261,78грн. за 2017 рік, 7504,26грн. за 2018 рік, та 7818,57грн. за січень-вересень 2019 року).

На підставі Акту відповідачу надіслано письмову вимогу щодо усунення виявлених порушень (лист від 03.04.2020 №26-23-06-19-18/1386-2020) (далі - Вимоги). Відповідно до пунктів 2, 3 Вимоги зобов`язано відповідача виплати працівникам підприємства недонараховану доплату за класність водіям на суму 253098,91грн. та недонараховану надбавку за понаднормовий робочий день на суму 20584,62грн.

Оскільки у добровільному порядку вони не виконані, позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд врахував таке.

Відповідно до ч.2 ст.97 КЗпП форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності - з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Аналогічна норма закріплена у ч.1 ст.15 Закону №108/95-ВР.

На підставі ч.3 ст.15 Закону №108/95-ВР оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до умов Колективного договору від 25.06.2013 №135 та Колективного договору від 03.04.2017 №387 передбачено доплати за класність водіям вантажних і легкових автомобілів, автобусів другого класу - 10%, першого класу - 25% до встановленої тарифної ставки за відпрацьований водієм час.

Також умовами цих договорів установлено доплату за ненормований робочий день водіям легкових автомобілів у розмірі 25% встановленої місячної тарифної ставки за відпрацьований час водієм.

Розрахунками недоотримання працівниками відповідача доплати за ненормований робочий день та класність підтверджено зазначені в Акті ревізії та вимозі суми недоплати.

Відповідач вказаних розрахунків та висновків Акту ревізії не спростував жодним доводом та доказом.

Необхідність усунення вищезазначених порушень щодо доплати водіям за ненормований робочий день та класність відображена в пунктах №№ 2, 3 вимоги.

Суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон №2939-XII).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року №43 (далі - Положення), Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Відповідно до ч.2 ст.2 Закону №2939-XII державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Пунктом 6 Положення передбачено, що Держаудитслужба має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підп. 16); порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підп. 20); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підп. 23).

Підпунктом 9 п.4 Положення установлено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Наведені норми узгоджуються з положеннями ст.10 Закону №2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, у п.7 ч.1 цієї статті передбачено право цього органу пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

У ст.10 Закону №2939-ХІІ встановлено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п.10 ч.1), а також при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п. 13 ч.1).

Відповідно до ч.2 ст.15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Отже, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

Проаналізуваши викладені вище норми, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.03.2018 у справі №826/9672/17 дійшла висновку, що вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність з вимогами законодавства і в цій частині вона є обов`язковою до виконання. Стосовно відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом пред`явлення вимоги. Такі збитки відшкодовуються в добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.

Зазначені висновки відповідно до ч.5 ст.242 КАС України обов`язкові для врахування судами нижчих інстанцій.

Оскільки пукти 2, 3 вимоги від 03.04.2020 №26-23-06-19-18/1386-2020 стосуються приведення діяльності відповідача у відповідність вимогам чинного законодавства щодо виплати заробітної плати працівникам у належному розмірі і станом на час судового розгляду справи ці вимоги не оскаржені, а зобов`язання, визначені ними, відповідачем не виконані, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст.6, 14, 138-139, 242-245, 255, 257-262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Північного офісу Держаудитслужби про зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Зобов`язати Комунальне підприємство "Уманьводоканал" Уманської міської ради () виконати пункти 2, 3 вимоги Північного офісу Держаудитслужби () від 03.04.2020 №26-23-06-19-18/1386-2020.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 29.07.2020.