Справа № 580/2497/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року справа № 580/2497/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

08.07.2020 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі - відповідач) про:

визнання протиправною відмови у призначенні йому пенсії на пільгових умовах;

зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком за списком №1 на пільгових умовах з 10.01.2020.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач всупереч вимог закону не призначив пенсію на пільгових умовах. Позивач стверджує, що має відповідний стаж роботи, набутий на роботах за трудовим договором у Російській Федерації, що підтверджується записами у трудовій книжці та відповідними довідками. Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі Пенсійного забезпечення від 13.03.1992 гарантує право позивача на зарахування стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.

Ухвалою суду від 09.07.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними матеріалами. Встановлено відповідачу строк тривалістю десять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Згідно з даними рекомендованих повідомлень вказану ухвалу відповідач отримав 13.07.2020, а позивач - 14.07.2020.

23.07.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що вищевказана угода передбачає право особи на зарахування трудового стажу, тоді як для призначення пенсії на пільгових умовах необхідна наявність страхового стажу. Оскільки докази сплати страхових внесків за період з 20.01.2009 до 30.12.2009 та з 09.03.2010 до 24.02.2011 відсутні, у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що 10.01.2020 позивач звернувся до відповідача заявою про призначення йому пенсії за віком. До заяви додав копії: довідки РНОКПП та паспорта; трудової книжки та військового квитка; диплому про навчання; довідок про заробітну плату; довідок про уточнюючий характер роботи; трудових договорів.

Листом від 24.02.2020 №2300-0302-8/5260 відповідач повідомив про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з рішенням від 17.01.2020 №40. В обгрунтування зазначив, що позивач має загальний страховий стаж 31 рік 6 місяців та 15 днів та не зараховуються до страхового стажу періоди з 20.01.2009 до 30.12.2009 та з 09.03.2010 до 24.02.2011. Зазначені періоди зарахує у разі надання довідки про сплату внесків з Пенсійного Фонду Російської Федерації.

Тому позивач звернувся в суд з вищевказаним позовом.

Надаючи оцінку встановленим обставинам, суд врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Частиною 1 та пунктом 1 ч.2 ст.114 Закону №1058 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Аналогічні норми визначені також у пункті "а" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788).

Постановами Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 та від 24 червня 2016 року №461 затверджено Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відповідно цих постанов Уряду головні маркшейдери, їх заступники віднесені до робіт за списком №1.

Суд врахував, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж, відповідно до ч.1 ст.62 Закону №1788 є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно з п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Даними записів трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , копія якої долучена до матеріалів справи, та довідок підприємства про уточнюючий характер роботи від 26.12.2013 №111 (а.с.10), від 26.01.2015 №5 підтверджується, що позивач працював на ТОВ «Транстоннельстрой» змінним маркшейдером під землею повний робочий день у періодах: з 20.01.2009 до 30.12.2009, з 09.03.2010 до 24.02.2011, з 01.05.2012 до 30.01.2013, з 01.02.2013 до 30.10.2013, з 02.12.2013 до 31.05.2014, з 01.08.2014 до 31.10.2014.

Згідно з довідкою Федерального державного унітарного підприємства «Управление строительства №30» від 07.04.2014 №2/2-168 позивач був зайнятий повний робочий день в будівельно-монтажному поїзді №680 на підземних маркшейдерських роботах з 05.07.1988 до 15.09.1988, з 16.09.1988 до 28.10.1991.

Посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, завірені підписами повноважних осіб та печатками, без виправлень, підчисток вказані у трудовій книжці позивача, оформлені належним чином та не викликають обгрунтованих сумнівів у їх достовірності.

Оскільки вказані підприємства зареєстровані у Російській Федерації і позивач набув вищевказаний стаж на території цієї країни, суд врахував таке.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1058 законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Відповідно до ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі Пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі - Угода) пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди передбачено, що для встановлення права на пенсію громадянам держав-учасниць Угоди зараховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Суд врахував викладені у постанові від 28.05.2019 у справі №127/12236/17 висновки Верховного Суду (далі - ВС) у подібних правовідносинах щодо призначення пенсії на пільгових умовах, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

ВС у вказаному рішенні зазначив, що для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

За наслідками перегляду у касаційному порядку рішень судів нижчих інстанцій ВС у наведеній постанові підтвердив право особи на зарахування набутого на території РФ трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах в Україні.

Отже, вищевказаний трудовий стаж, набутий позивачем на території Російській Федерації має бути зарахований до трудового стажу позивача, у т.ч. для призначення пенсії на пільгових умовах.

Що стосується доводів відповідача про відсутність доказів сплати страхових внесків за період з 20.01.2009 до 30.12.2009 та з 09.03.2010 до 24.02.2011 суд врахував, що для спірних правовідносин вищевикладені норми Закону №1058 та Закону №1788 пов`язують право на призначення пенсії на пільгових умовах виключно за наявності у особи стажу роботи зі шкідливими умовами, а не наявності страхового стажу (період, протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування (ст.24 Закону №1058).

Отже, доводи відповідача про відсутність у позивача доказів сплати страхових внесків за вказаний період та, як наслідок відсутність страхового стажу у цьому періоді, не впливає на право позивача щодо зарахування цих періодів у його трудовий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах.

Тому суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірності відмови у призначенні позивачу пенсії на пільгових умовах. Оформлена листом від 24.02.2020 №2300-0302-8/5260 спірна відмова порушує право позивача на соціальне забезпечення та є протиправною.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

На підставі абз.2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку. Пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі п.4.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії. Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Отже, належним суб`єктом призначення пенсії у встановленому порядку є відповідний орган Пенсійного Фонду України, який має розглянути подані документи та прийняти відповідне рішення з такого питання. Тобто факту призначення пенсії передує встановлена законом процедура здійснення владних управлінських функцій, результатом яких має стати рішення відповідача, як акт індивідувальної дії, прийнятий його уповноваженою посадовою особою. Тому позовна вимога призначити позивачу пенсію за віком за списком №1 стосується втручання у його дискреційні повноваження. Адміністративний суд не наділений повноваженнями за результатом вирішення спору здійснити владну управлінську функцію державного органу, зокрема, встановлювати розмір стажу особи чи встановлювати інші факти.

Тому для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача у встановленому чинним законодавством порядку повторно розглянути заяву позивача від 10.01.2020 про призначення пенсії з доданими документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частин 1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на результат вирішення спору судові витрати позивача, підтверджені квитанцією від 06.07.2020 №0.0..1 про сплату судового збору в сумі 840,80грн., підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно задоволеній частині позовних вимог у розмірі 420,40грн.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, оформлену листом від 24.02.2020 №2300-0302-8/5260.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.01.2020 з доданими до неї документами та у порядку, строк і спосіб, визначені законодавством, прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул. Смілянська, буд.23; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 420,40грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 28.07.2020.