Справа № 343/1261/17
Суддя: Берназюк Я.О.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

24 липня 2020 року

Київ

справа №343/1261/17

адміністративне провадження №К/9901/18679/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., судді Коваленко Н.В., судді Шарапи В.М., розглянувши в письмовому провадженні у касаційному порядку адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії

за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

на постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 серпня 2017 року (прийняту у складі головуючого судді Андрусіва І.М.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року (постановлену у складі колегії: головуючого судді Макарика В.Я., суддів Большакової О.О., Глушка І.В.),

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

21 січня 2017 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також - відповідач), в якому просив:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) сум щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги та індексації грошового забезпечення;

зобов`язати відповідача з 1 червня 2010 року здійснити нарахування та виплату пенсії призначеної відповідно до Закону №2262-XII, включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги, індексації грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески відповідно до довідки №90 про отримані позивачем види грошового забезпечення за період проходження служби в УДДУ ПВП у Львівській області з виплатою підвищення до пенсії в розмірі 35 відсотків та згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 та збільшенням розміру пенсії на 20 відсотків як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 серпня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, адміністративний позов задоволено частково, а саме: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 43 Закону №2262-XII сум щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги та індексації грошового забезпечення; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 16 грудня 2016 року здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії військовослужбовця, призначеної відповідно до Закону №2262-XII, включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, матеріальної допомоги, індексації грошового забезпечення, з яких сплачено страхові внески, відповідно до довідки №90 про отримані ним види грошового забезпечення за період проходження служби в УДДУ ПВП у Львівській області з виплатою підвищення до пенсії в розмірі 35 відсотків, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 та збільшенням розміру пенсії на 20 відсотків як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського, без зміни базового місяця для обчислення індексації, визначеного при призначенні пенсії.

Позовні вимоги за період з 15 липня 2010 року по 15 грудня 2016 року залишено без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація грошових доходів населення, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

Не погоджуючись з постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 серпня 2017 року та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач звернувся з скаргою до суду касаційної інстанції, в якій просив скасувати зазначені рішення судів попередніх інстанцій і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що положеннями частини третьої статті 43 Закону №2262-XII), пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Постанова №393) встановлюють виключний перелік видів грошового забезпечення, з яких обраховується пенсія відповідно до Закону №2262-XII, та який не включає для призначення чи перерахунку пенсії матеріальну допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань та індексацію, що мають разовий характер, а тому суди в цій частині дійшли помилкових висновків про задоволення позову.

Позиція інших учасників справи

29 листопада 2017 року до суду надійшли заперечення позивача на касаційну скаргу відповідача, а 29 травня 2018 року відзив, в яких зазначається, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій є законними та обґрунтованими, прийнятими з правильним застосуванням норм матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, тому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 17 жовтня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі №343/1261/17, витребувано адміністративну справу та запропоновано сторонам надати заперечення на касаційну скаргу, однак розгляд справи цим судом не був закінчений.

У зв`язку із початком роботи Верховного Суду, на виконання підпункту 4 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року, далі - КАС України) матеріали цієї справи передано до Верховного Суду.

Суддя-доповідач ухвалою від 23 липня 2020 року призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними матеріалами без повідомлення та виклику учасників справи колегією у складі трьох суддів з 24 липня 2020 року.

При розгляді цієї справи в касаційному порядку учасниками справи клопотань заявлено не було.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи

Судами попередніх інстанцій на підставі наявних у матеріалах справи доказів встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як отримувач пенсійних виплат в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та отримує пенсію за вислугу років згідно із Законом №2262-XII в розмірі 52 відсотків грошового забезпечення з підвищенням до пенсії в розмірі 35 відсотків за постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та збільшенням розміру пенсії на 20 відсотків як особі, що проживає на території населеного пункту, якому надано статус гірського.

Однак, ОСОБА_1 при нарахуванні розміру пенсії не були враховані суми щомісячної доплати до попереднього розміру грошового забезпечення, суми матеріальної допомоги та суми індексації грошового забезпечення, з яких були нараховані та сплачені страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

У червні 2017 року він звернувся до відповідача з заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії та включити до розрахунку грошового забезпечення всі фактично отримані ним суми в складі грошового забезпечення.

У своїй відповіді від 16 червня 2017 року №474/І-15 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області зазначило, що для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено ОСОБА_1 пенсію, таких видів грошового забезпечення, як матеріальні допомоги для вирішення соціально-побутових питань та на оздоровлення не має правових підстав.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка висновків судів попередніх інстанцій і доводів учасників справи

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з положенням частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону постанова Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 серпня 2017 року та ухвала Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року відповідають не повністю, а доводи касаційної скарги є частково обґрунтованими.

Колегія судів Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до імперативних положень статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає справу в межах доводів та вимог касаційної скарги, а тому рішення судів попередніх інстанцій підлягають перегляду в частині щодо задоволення судами позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання включити до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого призначається пенсія матеріальної допомоги та сум індексації.

Так, частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-XII визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 Постанови пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закону №2262-XII, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії (в розмірах, установлених законодавством).

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-XII, який є вичерпним.

За таких обставин, суд касаційної інстанції зазначає, що суди попередніх інстанції дійшли помилкового висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 6 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17 (Провадження № 11-806апп1) та Верховного Суду, зокрема, від 6 березня 2019 року у справі №522/11262/16-а, від 13 березня 2019 року у справі №758/12628/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 727/5754/16-а, від 26 квітня 2019 року у справі №734/1066/16-а та від 23 червня 2020 року у справі №646/5771/16-а.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Таким чином, за діючого законодавчого регулювання не можуть бути включені до грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, такі складові як матеріальна допомога на оздоровлення та матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань.

Суд виходить з того, що виключно у компетенції Верховної Ради України знаходиться повноваження змінювати таке регулювання пенсійних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачами у цій справі, шляхом прийняття нового закону або внесення змін до чинних.

Така позиція ґрунтується на положеннях до статті 6, 75 та 85 Основного Закону України, які імперативно встановлюють, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України; єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України; прийняття законів належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

З приводу вимог про включення індексації до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого обраховується пенсія, колегія суддів Верховного суду зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 5 жовтня 2000 року №2017-III (далі - Закон №2017-III) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина друга статті 19 Закону №2017-III).

Статтею 9 Закону №2017-III передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення».

Згідно статті 1 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція застосована у постановах Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 15 квітня 2019 року у справі № 522/9659/16-а та від 30 вересня 2019 року у справі №751/4349/16-а.

Отже, суди попередніх інстанцій дійшли вірних висновків про те, що індексація входить до складу грошового забезпечення військовослужбовця, з якого призначається пенсія, а доводи касаційної скарги зазначених висновків суду не спростовують.

При цьому, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що згідно пункту 1 частини першої статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц зазначила, що у статті 1215 Цивільного кодексу України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 351 КАС України, підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій з достатньою повнотою, але судові рішення ухвалені з частковим неправильним застосуванням норм матеріального, тому вони підлягають скасуванню в частині задоволення позовних вимог про включення матеріальної допомоги до складу грошового забезпечення позивача, з якого призначається пенсія.

Висновки щодо розподілу судових витрат

Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року скасувати в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо неврахування при обчисленні пенсії відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» матеріальної допомоги та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 16 грудня 2016 року здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії військовослужбовця, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», включивши в грошове забезпечення та врахувавши при обчисленні пенсії матеріальної допомоги.

Прийняти в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

В іншій частині постанову Долинського районного суду Івано-Франківської області від 9 серпня 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Я.О. Берназюк

Судді: Н.В. Коваленко

В.М. Шарапа