Справа № 520/1917/2020
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-07-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

14 липня 2020 р. № 520/1917/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Зоркіна Ю.В.

при секретарі судового засідання Пройдак С.М.

у присутності

представника позивача Нагорного Є.Ф.

представника відповідача Юсупової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ПРОГРЕС+" (а/с 10510,м. Харків,61046, ) до Головне управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, у якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 27.01.2020 р. №7 форми Р, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1800199.00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 450049.75 грн.. а всього на суму 2250248.75 грн., та №7 форми ПС, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення податкового законодавства (окрім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) на суму 510.00 грн.; стягнути з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного підприємства "ПРОГРЕС+" сплачений судовий збір.

Ухвалою суду від 19.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Протокольною ухвалою від 26.06.2020 у справі закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що спірні податкові повідомлення-рішення ґрунтується на помилкових судженнях суб`єкта владних повноважень, що викладені в акті перевірки.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала в повному обсязі, просила позов залишити без задоволення, оскільки при проведенні перевірки позивача податковий орган діяв у межах та у спосіб встановлений чинним законодавством України, висновки перевірки зафіксовані належним чином, а отже і винесені податкові повідомлення-рішення є законними.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів спарив документи, суд встановив наступні обставини.

Позивач пройшовши визначену діючим законодавством процедуру державної реєстрації набув статусу суб`єкта господарювання з основними видами діяльності 74.90 інша професійна, наукова та технічна діяльність, н.в.і.у.: 33.14 ремонт і технічне обслуговування електричного усталювання; 27.90 виробництво іншого електричного усталювання; 43.21 електромонтажні роботи (основний); 33.12 ремонт і технічне обслуговування машин і усталювання промислового призначення; 46.90 неспеціалізована оптова торгівля.

Фахівцями відповідача проведено документальну позапланову виїзну перевірку Приватного підприємства «Прогрес+» з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо визначення сум податкового кредиту, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість, поданих платником податків щодо господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками: Товариством з обмеженою відповідальністю «Проектний Інститут Будстальконструкція» за звітний період декларування ПДВ - жовтень 2018 року, листопад 2018 року, січень 2019 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Трейдком-Торг» за звітний період декларування ПДВ - листопад 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Спецбуд-Схід» за грудень 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Мідгарт ЛТД» за грудень 2018 року, березень 2019 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Стальмодерн» за березень 2019 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Баумейстер» за березень 2019 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Кенгл-Білдінг» за липень 2019 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Артбуд» за листопад 2017 року, грудень 2017 року, лютий 2018 року, березень 2018 року, квітень 2018 року, травень 2018 року, червень 2018 року, липень 2018 року, серпень 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «БК Будлайф» за жовтень 2018 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна Компанія «Артік» за червень 2017 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Грінвіч Форм» за березень 2017 року, Товариством з обмеженою відповідальністю «Київтемпл Актив» за вересень 2017 року, листопад 2017 року, а також даних щодо подальшої реалізації та/або використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг), за результатом якої складено акт від 21.12.2019р. №1327/20-40-05-17-06/21177582.

Під час проведення перевірки встановлено порушення абз. «а» п. 198.1, абзаців першого і другого п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту всього у сумі 1800198.61 грн; п.п. 20.1.6 п. 20.1 ст. 20, п. 85.2 ст. 85 ПК України в частині ненадання платником податків посадовим (службовим) особам контролюючих органів всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Порушення, встановлені актом перевірки стали підставою для винесення податкових повідомлень-рішень від 27.01.2020р. №7 форми «Р», яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1 800 199 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 450049.75 грн., всього на суму 2250248.75 грн., та №7 форми «ПС», яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення податкового законодавства (окрім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) на суму 510.00 грн.

Перевіряючи оскаржувані рішення відповідача на відповідність положенням ч.2 ст.2 КАС України, суд зазначає наступне.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 27.01.2020р. №7

Згідно з абз.1 та абз. 2 п. 44.1 ст.44 ПК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

За визначенням, наведеним у пп. 14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктами а, б пункту 198.1 статті 198 ПК України визначено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності).

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до абз. 1 п. 198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201цього Кодексу.

Відповідно до абз. 1 п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, визначальною умовою правомірності формування витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, є їх здійснення для провадження господарської діяльності платника податку, та підтвердження відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Водночас, за відсутності факту придбання товарів чи послуг або в разі, якщо придбані товари чи послуги не призначені для використання у господарській діяльності платника податку відповідні суми не можуть включатися до складу податкового кредиту з податку на додану вартість навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів або сплати грошових коштів.

Так, долученими до матеріалів справи документами підтверджено, що позивач мав взаємовідносини

з ТОВ «Проектний Інститут Будстальконструкція» згідно договорів №307 від 10.09.2018р.. №308 від 10.09.2018р.. №309 від 10.09.2018р., №310 від 10.09.2018р.. №311 від 10.09.2018р„ №31 ICH від 01.10.2018р., №313 від 01.11.2018р.. №318 від 20.12.2018р.. №319 від 20.12.2018р„ №322 від 28.12.2018р. На підтвердження реальності господарських операцій надано актами виконаних робіт від 18.10.2018р. на суму 94200.00 гри., від 18.10.2018р. на суму 38400,00 грн., від 26.10.2018р. на суму 126720,00 грн., від 26.10.2018р. на суму 36600.00 грн., від 30.10.2018р. на суму 191220,00 грн.. від 30.10.2018р. на суму 90270.00 грн., від 15.11.2018р. на суму 266705,26 грн., від 29.11.2018р. на суму 198905,08 грн.. від 16.01.2019р. на суму 71700,00 грн., від 30.01.2019р. на суму 62107,56 грн., від 30.01.2019р. на суму 130543,00 грн., податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН у встановленому порядку, договорами подальшої реалізації. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі, кредиторська заборгованість відсутня (а.с.79-220, т.2);

з ТОВ «Трейдком-Торг» згідно договору №314 від 01.11.2018р. У відповідності до вказаного договору позивачем отримано ТМЦ на суму 294450,00 грн. за видатковою накладною №264 від 14.11.2018р. Податкова накладна зареєстрована в ЄРПН у встановленому порядку. Зазначені ТМЦ оприбутковані на бухгалтерський рахунок 201 «Матеріали», прийняті на склад та використані для здійснення господарської діяльності підприємства на користь багатьох різних замовників. У відповідності до положень договору №314 від 01.11.2018р. товар відвантажений за адресою, вказаною покупцем у Специфікації №1 до договору, а саме - м.Харків. вул.Фонвізіна.18. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня (а.с.1-8, т.2)

з ТОВ «Спецбуд-Схід» згідно договору №316 від 03.12.2018р., на підтвердження реальності господарських операцій надано акт виконаних робіт №1 від 28.12.2018р. на суму 8826.00 грн. , податкова накладною, зареєстрована в ЄРПН у встановленому порядку, договори подальшої реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня(а.с.9-22, т.2);

з ТОВ «Мідгарт ЛТД» згідно договору №315 від 03.12.2018р., на підтвердження реальності надано акти виконаних робіт №1 від 14.12.2018р. на суму 20984.00 грн. №2 від 26.03.2019р. на суму 299587,20 грн., №3 від 29.03.2019р. на суму 299911,20 грн.., податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН у встановленому порядку, договори на подальшу реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня (а.с.51-61, т.2);

з ТОВ «Стальмодерн» згідно договору №324 від 04.02.2019р., що підтверджується актами виконаних робіт №2 від 11.03.2019р. на суму 299599.80 гри., №3 від 12.03.2019р. на суму 294255.96 грн., №4 від 13.03.2019р. на суму 293155,38 грн., податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН у встановленому порядку, та подальшою реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня (а.с.40-50, т.2);

з ТОВ «Баумейстер» згідно договору №322 від 28.12.2018р., що підтверджується актами виконаних робіт №3 від 27.03.2019р. на суму 299810.00 грн., №4 від 28.03.2019р. на суму 298681,20 грн., №2 від 25.03.2019р. на суму 299309,80 грн., №3 від 27.03.2019р. на суму 299810,00 грн., №4 від 28.03.2019р. на суму 298681,20 грн., №5 від 29.03.2019р. на суму 139008.00 грн., №6 від 29.03.2019р. на суму 43000,20 грн., податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН у встановленому порядку, та подальшою реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня;

з ТОВ «Кенгл-Білдінг» згідно договору №93Е від 13.06.2019р., на підтвердження чого надано акти виконаних робіт №1 від 01.07.2019 р. на суму 247419.00 грн., №2 від 02.07.2019 на суму 238913,60 грн.. №3 від 03.07.2019 р. на суму 253112.36 грн., №5 від 05.07.2019 на суму 246879,65 грн., №6 від 08.07.2019 р. на суму 264316.32 грн., №7 від 09.07.2019на суму 216189.12 грн., №9 від 11.07.2019 р. на суму 263153,18 грн., №10 від 12.07.2019 на суму 221134,44 грн., №11 від15.07.2019 р. на суму 255134.10 грн., №12 від 16.07.2019 на суму 255032,18 грн., №13 від 16.07.2019 р. на суму 215840.40 грн., №14 від 17.07.2019 р. на суму 234648,00 грн., №15 від 18.07.2019 р. на суму 235314,29 грн., №16 від 19.07.2019р. на суму 232112,16 грн., №17 від 22.07.2019 р. на суму грн., №18 від 23.07.2019 р. на суму 220514,36,00 грн., №19 від 24.07.2019 р. на суму 228200,34 грн., №20 від 25.07.2019 р. на суму 231752,36 грн., №21 від 26.07.2019 р. на суму 179096.34грн., податкові накладні, які є зареєстрованими в ЄРПН у встановленому порядку, та подальшою реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість перед ТОВ «Кенгл- Білдінг» станом на 11.02.2020 р. відсутня (а.с.64-122, т.4);

з ТОВ «БК Будлайф» згідно договору №306 від 10.09.2018р., на підтвердження чого наданий акт виконаних робіт №1 від 16.10.2018р. на суму 8024.09 грн., податкова накладна, яка зареєстрована в ЄРПН у встановленому порядку, договори на подальшу реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом виконані в безготівковій формі в повному обсязі шляхом укладеного договору про відступлення права вимоги №21/11 від 12.11.2018 р. з ТОВ «ОМЕГА ІМПУЛЬС»; грошові кошти перераховані 13.11.2018 р. в сумі 8024,09 грн., кредиторська заборгованість відсутня (а.с.23-39,т.1);

з ТОВ «Грінвіч Форм» згідно договору №257 від 09.03.2017р., на підтвердження чого наданий акт виконаних робіт №1 від 24.03.2017р. на суму 65215.18 грн., а також податкову накладну, зареєстровану в ЄРПН у встановленому порядку, та договір на подальшу реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня (а.с.1-22,т.4);

з ТОВ «Київтемпл Актив» згідно договорів №270 від 21.06.2017р., №271 від 04.09.2017р., №273 від 23.10.2017р., на підтвердження чого надано акти виконаних робіт №1 від 05.09.2017р. на суму 55524.58 грн., №1 від 19.09.2017р. на суму 30283,79 грн. №1 від 07.11.2017р. на суму 64897,18 грн. відповідно, а також податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН у встановленому порядку, та договори на подальшу реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом проведені в безготівковій формі. Кредиторська заборгованість відсутня (а.с.23-62, т.4);

з ТОВ «БК Артбуд» згідно договорів №274 від 23.10.2017р., №275 від 01.11.2017р., №276 від 01.11.2017р., №279 від 01.12.2017р., №287 від 15.02.2018р., №288 від 15.02.2018р., №291 від 15.02.2018р., №292 від 05.03.2018р., №294 від 05.03.2018р., №297 від 23.04.2018р.. №298 від 07.05.2018, №300 від 07.05.2018р., на підтвердження реальності яких акти виконаних робіт №1 від 17.11.2017р. на суму 20736.00 грн., №1 від 30.11.2017р. на суму 34025,59 грн.. №1 від 30.11.2017р. на суму 60768.68 грн.. акт від 14.12.2017р. на суму 9980,00 грн., №1 від 20.02.2018р. на суму 26984,17 грн., №1 від 21.02.2018р. на суму 108780.00 грн., №1 від 28.03.2018р. на суму 134400,00 грн., №1 від 30.04.2018р.-72201,95грн., №1 від 04.05.2018р. на 200000.00 грн., №1 від 17.05.2018р на 17162,16грн., №1 від 15.06.2018р.на суму 180000.00 грн., №1 від 27.06.2018р.- 63117,60 грн., №1 від 13.07.2018р. на суму 55930.30 грн. відповідно, податкові накладні, які зареєстровані в ЄРПН у встановленому порядку, та договори подальшої реалізації робіт на користь замовника. Розрахунки проведені в безготівковій формі; кредиторська заборгованість відсутня (а.с.1-245, т.3);

з ТОВ «Будівельна компанія « Артік» згідно договору №261 від 05.06.2017 від 10.09.2018р., на підтвердження чого наданий акт виконаних робіт №1 від 21.06.2017р. на суму 102000.00 грн., податкова накладна, яка зареєстрована в ЄРПН у встановленому порядку, договори на подальшу реалізацією робіт на користь замовника. Розрахунки з зазначеним контрагентом виконані в безготівковій формі в повному обсязі шляхом укладеного договору про відступлення права вимоги №39/07 від 14.07.2017 р. з ТОВ «Кантрі Інжинірінг»; грошові кошти перераховані 14.07.2017 в сумі 51000.00 р. , 03.08.2017 в сумі 51000.00 грн., кредиторська заборгованість відсутня (а.с.62-78,т.2).

Судовим розглядом також встановлено, що взаємовідносини з ТОВ " ПІН БСК", ТОВ " Мідгард ЛТД", ТОВ " Стальмодерн", ТОВ " Баумейстер", ТОВ " Кенгл-Білдінг" укладені у рамках проекту "Автоматизована система комерційного обліку електроенергії КП Харківській теплові мережі", що передбачало проведення підготовчих робіт в тому числі: розробка плану виробництва робіт, інженерна підготовка виробництва, комплектація необхідним приладдям, лабораторні вимірювання кабельних ліній тощо, виконання яких підтверджується долученими до матеріалів спарви актами прийому-передачі маеріалів та обладнання , звітами про використання матеріалів та обладнання (а.с.188-245, т.5), виробничою документацією (а.с.1-225, т.6)

Дослідивши вказані документи, суд приходить до висновку, що ними підтверджено обставини здійснення господарських операцій, формування витрат для цілей визначення податкового кредиту з податку на додану вартість, підтверджено здійснення руху активів у процесі здійснення господарської операції, установлена спеціальна податкова правосуб`єктність учасників господарської операції та зв`язок між фактом придбання товарів, понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Щодо посилань податкового органу на протоколи допиту свідків та наявні кримінальні провадження, то суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно частини першої статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового слідства та порядок їх фіксації у протоколі допиту, є Кримінально процесуальний кодекс України.

Відповідно до частини першої статті 23 КПК суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Частина друга цієї ж статті визначає, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частина четверта статті 95 КПК України визначає, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, протокол допиту, отриманий на стадії досудового слідства, може бути визначений як докази лише в разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи в суді.

Відповідно до частини шостої статті 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту під час досудового розслідування чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві. Тобто, доказове значення в адміністративному процесі може мати виключно вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили.

Докази наявності вироків, що набрали законної сили, а також де б досліджувались господарські операції між позивачем та контрагентами в рамках кримінального провадження на час складання спірних податкових повідомлень-рішень відсутні.

Доводи щодо наявності податкової інформації по контрагенту позивача як доказ "безтоварності" господарських операцій суд вважає помилковим, оскільки чинне законодавство не ставить умову виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів.

Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а саме, платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань. А відтак, за умови не встановлення податковим органом наявності замкнутої схеми руху коштів, яка б могла свідчити про узгодженість дій позивача та його постачальників для одержання товариством незаконної податкової вигоди, останнє не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу'

Доводи податкового органу щодо недоліків товарно-транспортних накладних, суд вважає необґрунтованими, оскільки сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Таким чином, первинні документи, якими позивач доводить здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами, оформлені належним чином, містять необхідні реквізити, повністю відображають зміст господарських операцій.

З огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку, що факт надання послуг підтверджується документально, господарські операції належним чином відображені у бухгалтерському обліку позивача та податковій звітності; право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість підтверджується належними первинними документами.

Надаючи оцінку вимозі позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 27.01.2020 №7, яким застосовано штраф у розмірі 510.00 грн, винесеного позивачу за ненадання документів відповідачу на його запит, суд виходить з наступного.

Відповідно до підпунктів 16.1.5, 16.1.9 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи.

У свою чергу, в силу положень підпункту 20.1.6 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з абзацом першим пункту 85.2 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності) /пункт 85.4 статті 85 Податкового кодексу України/.

За правилами абзаців першого - п`ятого пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;3) печатку контролюючого органу. А відповідно до абзацу двадцятого згаданого пункту, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

У силу вимог пункту 85.6 статті 85 ПК України у разі відмови платника податків або його законних представників надати копії документів посадовій (службовій) особі контролюючого органу така особа складає акт у довільній формі, що засвідчує факт відмови, із зазначенням посади, прізвища, імені, по батькові платника податків (його законного представника) та переліку документів, які йому запропоновано подати. Зазначений акт підписується посадовою (службовою) особою контролюючого органу та платником податків або його законним представником. У разі відмови платника податків або його законного представника від підписання зазначеного акта в ньому вчиняється відповідний запис.

Згідно з пунктом 121.1 статті 121 ПК України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Пунктом 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Визначення поняття "первинний документ" міститься у статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", відповідно до якої первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З моменту початку проведення перевірки у платника податків виникає обов`язок надання контролюючому органу на виконання відповідного запиту інформації та її документального підтвердження з питань в межах предмету перевірки із зазначенням конкретного переліку документів та інформації, що запитуються. Невиконання платником таких вимог має наслідком застосування до нього відповідальності у вигляді штрафу.

В той же час пунктом 109.1 ст. 109 ПК України визначено, що податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Суд зауважує, що внаслідок значного обсягу запитуваної інформації та первинних документів по взаємовідносинам з контрагентами підприємством надані оборотно-сальдові відомості, як один із стандартних (загальних) звітів, який містить для кожного рахунку залишки на початок та на кінець періоду та обороти за дебетом і кредитом за обраний період, які використовуються для узагальнення щомісяця даних регістрів бухгалтерського обліку за кожним рахунком бухгалтерського обліку, за кожним з яких окремо зазначають дебет і кредит такого рахунку та листом від 11.12.2019 № 629 підприємство клопотало пере податковим органом про подовження терміну надання інформації та її документального підтвердження до 17.12.2019 року включно.

Крім того, як встановлено вище, позивач документально довів реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, а отже й достатність з цього питання документів, а отже податкове повідомлення - рішення про застосування 510.00 грн. штрафних санкцій за ненадання у повному обсязі документів є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність спірних рішень, а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242246, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 27.01.2020 р. №7 форми Р, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 1800199.00 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 450049.75 грн.. а всього на суму 2250248.75 грн.,

Скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Харківській області від 27.01.2020 р. №7 форми ПС, яким застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення податкового законодавства (окрім штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), визначених іншими формами податкових повідомлень-рішень) на суму 510.00 грн.

Стягнути на користь ПП " Прогрес+" за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Харківській області судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн.00 коп.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення. Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Строки оскарження, визначені у рішенні суду обчислюються з урахуванням п.3 Прикінцевих положень КАС України.

У повному обсязі рішення виготовлено 24.07.2020

Суддя Зоркіна Ю.В.