Справа № 203/597/20
Суддя: Казак С. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/597/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Дикаленко А.В.

за участю позивача - ОСОБА_1

представника третьої особи - Бут Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Тетяни Юріївни, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправною постанови та бездіяльності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що постановою відповідача від 23.01.2020 року серії ІД №00065179 його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн., за порушення вимог пп.«б» п.15.10 Правил дорожнього руху. Вважав вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в порушення вимог ст.283 КУпАП було винесено постанову замість рішення; невірно зазначено адресу фактичної стоянки транспортного засобу; проігноровано положення пп.«в» п.15.10 Правил дорожнього руху. Також посилався на те, що в постанові було невірно зазначено адресу реєстрації позивача; порушено встановлений ст.258 КУпАП триденний строк для її направлення; не залишено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не внесено інформацію про порушення, як це передбачено ст.279-1 КУпАП. В зв`язку з цим, позивач просив скасувати постанову від 23.01.2020 року, а також визнати протиправною вказану постанову та бездіяльність відповідача щодо невнесення до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про порушення правил стоянки належного позову транспортного засобу.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов та просив його задовольнити.

Відповідач за викликами до суду повторно не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Проте, надав відзиву на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник третьої особи в наданих письмових поясненнях та поясненнях під час розгляду справи, просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на правомірність винесеної постанови.

Заслухавши пояснення позивача та представника третьої особи, перевіривши доводи, викладені відповідачем у відзиві на позов, а також дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колекти-ву, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вимоги до постанова по справі про адміністративне правопорушення встановлені ст.283 КУпАП.

Згідно ч.ч.1,2,5 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Отже, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, зазначити ці докази в постанові про накладення адміністративного стягнення.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що постановою відповідача серії ІД №00065179 від 23.01.2020 року, винесеною в порядку, передбаченому ст.ст.142, 2791-2794 КУпАП, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Як зазначено в постанові, 05.12.2019 року о 16-23 г., за адресою: м.Дніпро, вул.Шевченка,59, транспортним засобом SKODA OCTAVIA A5 н/з НОМЕР_1 здійснено стоянку на тротуарі (крім місць, позначених відповідними знаками, встановленими з табличками), чим порушено вимоги пп.«б» п.15.10 Правил дорожнього руху.

Частиною 1 ст.122 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків, зупинки, стоянки.

Згідно п.15.6. Правил дорожнього руху стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38,5.39, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.5 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Відповідно до п.15.10 Правил дорожнього руху, стоянка транспортних засобів забороняється зокрема: б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

З оскаржуваної постанови вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення пп.«б» п.15.10 Правил дорожнього руху.

У частині першій ст.8 Конституції України встановлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч.2 ст.129 Конституції України). Аналогічний припис закріплено у ч.1 ст.6 КАС України. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (ч.2 ст.6 КАС України).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен бути якісним, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що формулювання національного законодавства повинно бути достатньо передбачуваним, щоб дати особам адекватну вказівку щодо обставин та умов, за яких державні органи мають право вдатися до заходів, які вплинуть на їхні конвенційні права (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (C.G. and Others v.Bulgaria, заява №1365/07, п.39), «Олександр Волков проти України» (Oleksandr. Ukraine, заява №21722/11, п.170)).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11.11.1996 року (Cantoni v. France, заява №17862/91, п.п.31 - 32), «Вєренцов проти України» від 11.04.2013 року (Vyerentsov v. Ukraine, заява №20372/11, п.65)).

З аналізу п.15.6, пп.«б» та «в» п.15.10 Правил дорожнього руху вбачається, що між цими нормами існує певна колізія, яку слід розтлумачити так, що стоянка легкового автомобілю на тротуарі можлива у декількох випадках: а) у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39, встановленими з табличками 7.6.1, 7.6.2-7.6.5 тільки у спосіб, позначений на табличці; б) на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками); в) на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, які можуть бути поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.

Тобто, пп.«в» п.15.10 Правил дорожнього руху слід вважати виключенням із загальної заборони, передбаченої пп.«б» п.15.10 Правил дорожнього руху, рівно як і при застосуванні табличок 7.6.2, 7.6.3, 7.6.5 у місцях, позначених дорожніми знаками 5.38, 5.39. В іншому випадку пп.«в» п.15.10 Правил дорожнього руху втрачав би будь-який сенс і можливість його практичного застосування, оскільки повністю нівелювався пп.«б» п.15.10 вказаних Правил.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за порушення вимог пп.«б» п.15.10 Правил дорожнього руху було б можливе за умови недотримання останнім вимог пп.«в» зазначеного вище пункту Правил, що в свою чергу підлягає доведенню відповідачем.

Разом з тим, відповідачем та третьою особою не представлено суду доказів здійснення замірів технічними засобами відстані від місця стоянки автомобіля позивача та відрізку тротуару, де здійснюють рух пішоходи, за допомогою яких можливо було б встановити, що на тротуарі для руху пішоходів залишилося менше 2 метрів.

В той час, як зроблені відповідачем фотознімки відповідної інформації не містять та не доводять факту порушення вимог пп.«в» п.15.10 Правил дорожнього руху.

Частиною 3 ст.286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За вказаних вище обставин та наведених положень законодавства, суд приходить до висновку про обгрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивача в частині скасування постанови від 23.01.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, з одночасним закриттям провадження по справі, як це передбачено п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

В своєму позові позивач також просив визнати протиправною оскаржувану постанову від 23.01.2020 року та протиправною бездіяльність відповідача щодо невнесення до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху інформації про порушення правил стоянки належного позову транспортного засобу. Поряд з цим, в цій частині в задоволенні позову слід відмовити, оскільки встановлення вказаного факту є підставою для скасування такої постанови, що є належним та достатнім способом захисту порушеного права та узгоджується з приписами ст.286 КАС України, якою визначено конкретний перелік рішень, які суд може прийняти за наслідками розгляду даної справи.

Керуючись ст.ст.2,5,6,9,72-78,241-248,250,268,286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до головного спеціаліста-інспектора з паркування відділу контролю за стоянкою і зупинкою інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Коваль Тетяни Юріївни, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, визнання протиправною постанови та бездіяльності - задовольнити частково.

Постанову серії ІД №00065179 від 23 січня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст постанови складено 28 липня 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак