Справа № 640/3784/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 липня 2020 року справа №640/3784/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "СВП ПЛЮС" (далі по тексту - позивач, ТОВ "СВП ПЛЮС")
доГоловного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі по тексту - відповідач)
провизнати недійсною та скасувати постанову відповідача №50-8 від 23 січня 2019 року про накладення штрафних санкцій
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів оскільки вважає протиправною постанову відповідача, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на момент перевірки, продукція відповідала вимогам технічного регламенту; знак відповідності розміщено на табличці з товарами та пакуванні.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №640/3784/19 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2020 відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження та у режимі конференції.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позову, з підстав його необґрунтованості. Вказав на те, що спірне рішення прийнято відповідачем на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповіді на відзив (вх. №03-14/43747/19 від 23 квітня 2019 року) позивачем зазначено, що знак відповідності наноситься на продукцію та/або інші об`єкти, що визначені технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи, тощо), а відтак позивачем не допущено порушень.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

У магазині "Київстар", що належить ТОВ "СВП ПЛЮС" та знаходиться з адресою: Харків, ТЦ "Дафі", вул. Героїв Праці, 9, 18 січня 2019 року проведена перевірка характеристик продукції Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області.

За результатами проведеної перевірки позивачем складено акт від 18 січня 2019 року №49, яким встановлено порушення вимог пункту 43 Технічного регламенту радіообладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року №355, а саме розповсюдження продукції: Мобільний термінал MEIZU-C9-16Гб, дата виготовлення - 10.2018, виробництва - КНР, модель - М818Н, ТМ MEIZU. Постачальник за накладною - ТОВ "ТТТ плюс", Київ, вул. Дружня, 37 (накладна №РН-0000013 від 29 грудня 2018 року, позиція 2); мобільний термінал MEIZU-М8с-16Гб, дата виготовлення - 05.2018, виробництва - КНР, модель М810Н, ТМ MEIZU. Постачальник за накладною - ТОВ "ТТТ плюс", Київ, вул. Дружня, 37 (накладна №РН-0000010 від 28 грудня 2018 року) без нанесення на кожну одиницю обладнання (на його інформаційну табличку з технічними даними) знака відповідності технічним регламентам; відсутня інформація про імпортера (уповноваженого представника) та їх контактної поштової адреси.

За результатами проведеної перевірки, відповідачем прийнято постанову про накладення штрафу від 23 січня 2019 року №50-8, якою зобов`язано позивача сплатити у 15-денний строк штраф у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у розмірі 4 250 тис. грн.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Організація та порядок здійснення державного ринкового нагляду, а також державного контролю продукції під час її ввезення на митну територію України визначаються Законом України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02 грудня 2010 року №2735-VI.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськості щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" визначено, що ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему.

Згідно з частиною третьою статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.

Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.

Відповідно до частини першої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 44 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" до розповсюджувача застосовуються штрафні санкції у разі розповсюдження продукції, на якій відсутній знак відповідності технічним регламентам, якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, - у розмірі від ста п`ятдесяти до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від двохсот до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року №355 "Про затвердження Технічного регламенту радіообладнання" (далі Технічний регламент № 355) до 1 квітня 2019 р. не може бути заборонено або обмежено надання на ринку та введення в експлуатацію з причин невідповідності вимогам Технічного регламенту, затвердженого цією постановою, радіообладнання, яке введено в обіг до дня набрання чинності цією постановою та відповідає вимогам Технічного регламенту радіообладнання і телекомунікаційного кінцевого (термінального) обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2009 р. №679 (Офіційний вісник України, 2009 р., №50, ст. 1705), Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. №1077 (Офіційний вісник України, 2016 р., № 2, ст. 72) (далі - Технічний регламент №1077), Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2015 р. №1067 (Офіційний вісник України, 2015 р., №102, ст. 3526) (далі Технічний регламент №1067).

Відповідно до норм Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" знак відповідності технічним регламентам - маркування, за допомогою якого виробник вказує, що продукція відповідає вимогам, які застосовуються до зазначеної продукції та визначені в технічних регламентах, якими передбачене нанесення цього маркування.

Згідно з частиною першою статті 29 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Нанесенням знака відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знака на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 лютого 2018 року (справа № 804/8878/16).

Під час перевірки позивача, відповідачем встановлено факт розповсюдження продукції без нанесення знаку відповідності технічним регламентам на кожну одиницю обладнання, за відсутності інформації про імпортера та його контактної поштової адреси, на не відповідає вимогам пункту 43 Технічного регламенту радіообладнання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 року №355.

Водночас позивач зазначає, що знак відповідності нанесено на таблички з технічними даними на досліджені під час перевірки товари та на пакування, у відповідності до вимог пункту 1 Правил та умов нанесення знака відповідності технічним регламентам, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1184 від 30 грудня 2015 року, яким зокрема встановлено, що знак відповідності технічним регламентам наноситься на продукцію або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер продукції, знак відповідності наноситься на пакування та на супровідні документи, якщо такі документи передбачені відповідним технічним регламентом.

З матеріалів справи вбачається нанесення позивачем знаку відповідності здійснено у спосіб нанесення його на табличку з технічними даними, а також на пакування товару.

Досліджені судом докази свідчать про те, що нанесення позивачем знаку відповідності відповідає вимогам частини першої статті 29 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності" та пункту 30 вказаного Технічного регламенту, що передбачають можливість нанесення знаку відповідності на табличку з технічними даними.

З огляду на вищевикладене суд не може погодитися з висновком відповідача, викладеним в акті перевірки, на підставі якого прийнято оскаржувану постанову №50-8 від 23 січня 2019 року, що є підставою для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить присудити судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП ПЛЮС" задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 23 січня 2019 року №50.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СВП ПЛЮС" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "СВП ПЛЮС" (04074, Київ, вул. Автозаводська, 18, ідентифікаційний код 37244754);

Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (61166, Харків, проспект Науки, 40, 6 поверх, код ідентифікаційний код 40324829).

Суддя В.А. Кузьменко