Справа № 826/6408/16
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року

м. Київ

справа № 826/6408/16

адміністративне провадження № К/9901/43235/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Шарапи В.М.,

суддів - Бевзенка В.М., Чиркіна С.М.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2017 року у складі судді Кузьменка В.А. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року у складі колегії суддів: Грибан І.О., (головуючий), суддів: Беспалова О.О., Парінова А.Б. у справі за її позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - уповноважена особа Фонду) Чернявської Олени Степанівни, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

1. У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у якому просила:

1.1. визнати протиправною бездіяльність відповідача 1 щодо не включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду та зобов`язати відповідача 1 включити її до переліку вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

1.2 зобов`язати відповідача 2 включити її до Загального реєстру вкладників ПАТ "Банк "Фінанси та кредит", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

2. Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 11 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року, відмовив у задоволенні позову.

2.1 Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив із відсутності бездіяльності уповноваженої особи Фонду щодо не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

3. Судами попередніх інстанцій встановлено що:

3.1 Між ОСОБА_1 та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" (банк) укладено договір про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К "Золотий" від 22 квітня 2014 року №300937/24733/370-14, відповідно до умов якого, банк відкриває клієнту депозитний рахунок НОМЕР_1 у банківському металі золото, а клієнт вносить на цей рахунок банківський метал, загальною вагою 140,00 грам або 4,5 тройських унцій металу на строк з 22 квітня 2014 року по 27 квітня 2015 року.

3.2 На підставі постанови Правління Національного банку України від 17 вересня 2015 року №612 "Про віднесення ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 17 вересня 2015 року №171 "Про запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію на три місяці з 18 вересня 2015 року до 17 грудня 2015 року включно, призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" заступнику начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Чернявській О.С.

3.3 На офіційному сайті Фонду за посиланням http://www.fg.gov.ua/not-paying/liquidation/145-at-bank-finansy-ta-kredyt/2635-rozpochynaiutsia-vyplaty-vkladnykam-at-bank-finansy-ta-kredyt опубліковано оголошення про те, що з 4 листопада 2015 року ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" розпочинає виплати коштів вкладникам за договорами, строк дії яких закінчився до 1 листопада 2015 року включно та за договорами поточного банківського рахунку.

3.4 Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17 грудня 2015 року №898 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 18 грудня 2015 року №230 "Про початок процедури ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та делегування повноважень ліквідатора банку".

3.5 9 лютого 2016 року позивач звернулась до відповідача із заявою про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.

3.6 Листом від 16 березня 2016 року №37-036-15286/16, відповідач відмовив у задоволенні заяви позивача.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про включення її до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідач, посилаючись на пункт 10 частини четвертої статті 26 Закону України від 23 лютого 2012 року №4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон №4452-VI) зазначав про наявність можливості у позивача звернутись до відповідача із заявою про кредиторські вимоги з проханням включення до загального реєстру акцептованих вимог кредиторів.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернулася із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та прийняти нове, яким позов задовольнити.

4.1. На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначила, що суди першої та апеляційної інстанцій безпідставно відмовили у задоволенні позову. Позивач вважає, що до спірних відносин не може бути застосовано пункт 10 частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI, оскільки ця норма була відсутня на час укладення договору про банківський строковий вклад (депозит) у банківському металі Ф&К "Золотий" від 22 квітня 2014 року №300937/24733/370-14.

5. У відзиві на касаційну скаргу відповідач зазначив, що рішення судів попередніх інстанцій постановлені у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому відсутні підстави для їх скасування.

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги:

6. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

8. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом №4452-VI.

9. Частиною першою статті 3 Закону №4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

10. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

11. Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

12. За змістом частини другої статті 26 Закону №4452-VI вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

13. Згідно з положеннями статті 27 Закону №4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

14. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

15. Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

16. Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

17. Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

18. Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.

19. Пунктом 10 частини четвертої статті 26 зазначеного Закону передбачено, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банківських металах.

20. Таким чином, гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах, оскільки такий вид вкладу не є грошовим зобов`язанням, що обумовлює відсутність поширення гарантій Фонду в частинні відшкодування коштів за вкладом у банківському металі.

21. Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що у відповідача відсутні підстави для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відщкодування коштів за вкладами.

22. Колегія суддів уважає безпідставними посилання скаржника на відсутність пункту 10 частини четвертої статті 26 Закону №4452-VI на момент укладання договору між позивачем та ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" та положення статті 58 Конституції України, з огляду на наступне.

23. Згідно положень частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

24. Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 9 лютого 1999 року №1-рп/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

25. Законом України від 4 липня 2014 року №1586-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи» до Закону №4452-VI, зокрема, статті 26 внесено зміни відповідно до яких не передбачено відшкодування за рахунок Фонду коштів за вкладами банківського металу. Зазначена норма набрала чинності з 11 липня 2014 року.

26. Судами попередніх інстанцій встановлено, що у ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" тимчасову адміністрацію запроваджено 17 вересня 2015 року, ліквідацію розпочато 18 грудня 2015 року, тобто під час дії Закону в редакції Закону №1586-VII, яка виключає відшкодування за вкладами у банківських металах.

21. З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у банківських металах у спірних правовідносинах.

22. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 5 березня 2020 року (справа №826/4469/15).

23. Разом із цим колегія суддів зауважує, що Законом №4452-VI передбачено інший порядок повернення вкладів у банківських металах. Статтею 27 цього ж Закону встановлено порядок визначення вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, а статтею 52 Закону №4452-VI визначено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплату витрат та здійснення платежів.

24. За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що рішення судів у цій справі є законними та обґрунтованими і не підлягають скасуванню, оскільки суди, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, у них повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

25. У відповідності до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року №460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 23 березня 2017 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач В.М. Шарапа

Судді: В.М. Бевзенко

С.М. Чиркін