Справа № 520/3230/2020
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 р. Справа № 520/3230/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М.

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 по справі № 520/3230/2020 (головуючий 1 інстанції Рубан В.В. повний текст складено 26.05.2020 року) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не нарахування та невиплати інспектору роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної Снарському Д.О. доплати за період виконання ним додаткової роботи за посадою поліцейського - водія;

- зобов`язати Департамент патрульної поліції здійснити інспектору роти №5 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Снарському Д.О. нарахування та виплату доплати за період виконання ним додаткової роботи за посадою поліцейського - водія з урахуванням часу виконання вказаної роботи та розмірів всіх складових грошового забезпечення поліцейського - водія.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що позивач за весь період несення ним служби в патрульній поліції жодних доплат за виконання ним додаткової роботи за посадою поліцейського - водія не здійснювалось.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як підтверджено матеріалами справи, Наказом Національної поліції України від 07.11.2015 № 115о/с ОСОБА_1 , призначено інспектором роти № 5 батальйону № 2 управління патрульної поліції у м. Харкові Департаменту патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 13.07.2018 № 680 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено з попередньої посади та призначено на посаду інспектора роти № 4 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, з установленим посадовим окладом - 2400 грн.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що керування службовим автомобілем, під час несення служби на займаної позивачем посаді, не може вважатись окремою додатково оплачуваною діяльністю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Національну поліцію", Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 ст. 17 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ст. 18 Закону України "Про Національну поліції", поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук.

Додаткові обов`язки, пов`язані з проходженням поліцейським служби в поліції, можуть бути покладені на нього виключно законом.

Згідно з ч.1 ст. 59 Закону України "Про Національну поліцію", служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно ст. 66 Закону № 580-VIII поліцейський не може під час проходження служби займатися іншою оплачуваною діяльністю, крім науково-педагогічної, наукової або творчої.

Обмеження, встановлене в ст. 66 Закону України «Про Національну поліцію є тотожним, встановленому в ст. 25 «Обмеження щодо сумісництва та суміщення з іншими видами діяльності» Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 № 1700-VII, поліцейським, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю) якщо інше не передбачено Конституцією або законами України.

Згідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 69 Закону № 580-VIII, у зв`язку зі службовою необхідністю на поліцейського, який займає штатну посаду, може бути покладено тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою, а саме: 1) вакантною - за його згодою; 2) невакантною - у разі тимчасової відсутності або внаслідок усунення чи відсторонення від посади поліцейського, який займає таку посаду, незалежно від його згоди.

Тимчасове виконання обов`язків покладається на поліцейських письмовим наказом керівника органу (закладу, установи) поліції, який уповноважений призначати на відповідну посаду згідно з цим Законом. (ч.3 ст.69 Закону № 580-VIII).

Судова колегія зазначає, що матеріали справи не місять доказів того, що позивач протягом строку служби в УПП в Харківській області ДПП призначався тимчасово виконуючим обов`язки за посадою "водій".

Однак, письмові докази містять Посадову інструкцію інспектора управління патрульної поліції в Харківської області Департаменту патрульної поліції Снарського Дмитра Ольгертовича, затверджена наказом Департаменту патрульної поліції від 22.11.2018 № 5217 (Далі - Посадова інструкція), яка зобов`язує інспектора відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, здійснювати:

1) безперервне та цілодобове патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку, контролю за дотриманням правил дорожнього руху, забезпечення його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі;

2) первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі, ті що надходять на планшет), а також самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках передбачених законодавством;

3) надання невідкладної допомоги, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

4) вжиття заходів для визначення осіб, які не здатні через стан здоров`я, вік або інші обставини повідомити інформацію про себе;

5) самостійне виявлення правопорушень під час патрулювання та в інших випадках передбачених патрулюванням;

6) припинення виявлених кримінальних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права та повноваження;

7) розгляд справ про адміністративні правопорушення, застосовує заходи адміністративного впливу до правопорушників у випадках та спосіб, які передбачені законодавством;

8) затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством; 9) охорону місця події з метою забезпечення подальшого розслідування, а також вживає заходів, щодо охорони;

10) співпрацю з іншими підрозділами Національної поліції України;

Пункт 2. У сфері забезпечення безпеки дорожнього руху інспектор під час несення служби здійснює також:

1) організацію безпечного та безперешкодного дорожнього руху; 2) контроль за дотриманням часниками дорожнього руху чинних правил, норм і стандартів у сфері безпеки дорожнього руху; 3) з`ясування обставин, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди, 4) регулювання дорожнього руху, забезпечення організації руху транспортних засобів і пішоходів у місцях проведення аварійно - рятувальних робіт, масових заходів та під час виникнення заторів; 5) спільно з іншими підрозділами Національної поліції України розшук транспортних засобів, водії яких зникли з місця скоєння ДТП, та транспортних засобів які викрадені або якими незаконно заволоділи в межах території обслуговування під час введення відповідного оперативного плану; 6) надання практичної допомоги учасникам дорожнього руху; 7) заходи із забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі тимчасове затримання транспортних засобів і доставляння їх на спеціальні майданчики чи стоянки; 8) профілактику, попередження та припинення злочинів адміністративних правопорушень у сфері дорожнього руху; 9) інші функції передбачені законодавством.

Пункт 3. У сфері забезпечення публічної безпеки і порядку інспектор під час несення служби здійснює також:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку під час проведення масових заходів; 2) спілкування і співпрацю із суспільством реалізовуючи підхід «поліція та громада» а також постійно співпрацює з населенням та громадськими організаціями з метою підвищення рівню публічної безпеки і порядку запобігання вчиненню правопорушень та встановлення довірливих відносин між поліцією та населенням; 3) у випадках та в межах передбачених законодавством України, виконує інші функції спрямовані на реалізацію своїх завдань.

Інспектор поліції під час несення служби зобов`язаний, зокрема: постійно утримувати в належному стані спеціальні засоби захисту, елементи екіпіювання, транспортні засоби та їх обладнання... (пп. 4 п. 3.1 розділу III Посадової інструкції); під час керування патрульним автомобілем бути прикладом для інших учасників дорожнього руху в частині дотримання ПДР (пп.12 п. 3.1 розділу III Посадової інструкції), виконувати інші обов`язки поліцейського відповідно до законодавства, нормативно-правових актів МВС та організаційно - розпорядчих документів Національної поліції України (пп.13 п. 3.1 розділу III Посадової інструкції).

Використання службових автомобілів у службовій діяльності поліцейських прямо передбачено Інструкцією з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018 № 111, яка встановлює порядок реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події (далі - правопорушення або події), а також оперативного інформування в центральному органі управління поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції України, територіальних органах поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях, м. Києві (далі -ГУНП), їх територіальних (відокремлених) підрозділах (далі - ТВП).

Оперативне реагування - скоординовані дії чергової служби, нарядів патрульної поліції, груп реагування патрульної поліції та інших нарядів, спрямовані на організацію невідкладного прибуття працівників поліції до заявника або на вказане місце події з метою припинення правопорушення, установлення особи та затримання ймовірного правопорушника, збереження слідів злочину, а також надання допомоги потерпілим особам у межах повноважень поліції (ч. 7 п. 2 розділу І Інструкції № 111).

Поліцейський незалежно від місцеперебування після отримання доручення диспетчера або оперативного чергового щодо реагування на правопорушення або подію зобов`язаний негайно здійснити всі необхідні заходи щодо безумовного виконання такого доручення, (п. 6 розділу II Інструкції № 111).

Орієнтовний час прибуття наряду поліції на місце події з моменту призначення наряду для реагування на правопорушення або подію (з урахуванням середньої швидкості руху автомобіля 40 - 50 км/год) складає: 1) у межах міста: до 7 хвилин - при перебуванні наряду в зоні оперативного реагування; до 10 хвилин - у разі якщо задіяно наряд з іншої (сусідньої) зони обслуговування; 2) у сільській місцевості: до 20 хвилин - при перебуванні наряду в зоні оперативного реагування; до 40 хвилин - у разі якщо задіяно наряд з іншої дільниці.

Порядок використання і зберігання транспортних засобів Національної поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 вересня 2017 року № 757 (Далі - Порядок № 757), встановлений з метою регулювання правових відносин органів і підрозділів Національної поліції України, які мають на балансовому обліку та/або експлуатують транспортні засоби, у сфері придбання, використання, зберігання, технічного обслуговування і ремонту транспортних засобів, розроблення заходів щодо забезпечення безаварійної експлуатації службового автотранспорту, організації контролю за дотриманням безпеки дорожнього руху штатними та позаштатними водіями.

Оперативні транспортні засоби - штатна група службових транспортних засобів, призначених для виконання органами поліції оперативних завдань (ч. 5 п. 3 p. І Порядку № 757).

Позаштатні водії - працівники органів поліції, які не перебувають на посадах водіїв (судноводіїв), але мають посвідчення водія відповідної категорії та керують закріпленими за ними транспортними засобами (ч. 6 п. 3 p. І Порядку № 757)

Порядком № 757, в частині, що покладає обов`язки на позаштатних водіїв, врегульовані правові аспекти правильного використовування транспортних засобів, закріплення транспортних засобів за водіями, дбайливого ставлення до ввіреної техніки, порядок ведення і зберігання дорожньої документації, проходження щозмінних передрейсових та періодичних післярейсових медичних оглядів.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виконання службових обов`язків поліцейських, відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, оперативне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, здійснюється з використанням службових автомобілів. Керування патрульним автомобілем, передбачено посадовою інструкцією, в частині обов`язків інспектора щодо дотримання ПДР України, крім того, посадовою інструкцією у випадках та в межах передбачених законодавством України, передбачено виконання інших функцій спрямованих на реалізацію своїх завдань.

Обов`язком поліцейського, визначеним Інструкцією № 111 є оперативне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події, з використанням службового автомобілю. У зв`язку з вищезазначеним, керування поліцейськими автомобілем, за наявністю прав водія відповідної категорії, є однією з умов реалізації поліцейським покладених на нього обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 , під час служби, реалізовував уніфіковані для своєї посади повноваження, внаслідок чого, отримував обумовлений займаною посадою рівень грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч.ч. 1-4 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2020 по справі № 520/3230/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко