Справа № 640/16849/20
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення адміністративного позову

24 липня 2020 року м. Київ № 640/16849/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенко В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправною відмови, визнання протиправною та скасування вимоги, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління ДПС у м. Києві в списанні суми недоїмки зі сплати єдиного внеску за період з 01.01.2017 по 30.06.2020 в сумі 35527,80 грн, штрафів та пені, нарахованих на цю суму недоїмки, та зобов`язати Головне управління ДПС у м. Києві прийняти рішення про списання суми недоїмки зі сплати єдиного внеску за період з 01.01.2017 по 30.06.2020 в розмірі 35525,80 грн., а також штрафів та пені, нарахованих на цю суму недоїмки та відобразити коригування показників стану розрахунків з бюджетом в інтегрованій картці платника податків у зв`язку із списанням вказаної недоїмки, штрафів та пені;

- визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-275425 від 07.07.2020, видану Головним управлінням ДПС у м. Києві про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) з єдиного внеску в сумі 35 525,80 грн.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом - вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-275425-17 від 15.05.2019, прийнятою Головним управлінням ДПС у м. Києві про сплату ОСОБА_1 заборгованості у сумі 21030,90 грн (ВП № 60756721) до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

Заява мотивована тим, що відкриття виконавчого провадження на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) зумовлює вжиття органами державної виконавчої служби заходів примусового стягнення та тягне за собою інші наслідки, передбачені Законом України "Про виконавче провадження", а саме стягнення не лише суми недоїмки на підставі вимоги, а й витрат виконавчого провадження, а також можливий арешт майна боржника. Так позивач вказує, що з метою примусового виконання вимоги від 15.05.2019 державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 03.12.2019 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП № 60756721. На думку позивача, невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим документом створить очевидну небезпеку заподіяння матеріальної шкоди позивачу, оскільки нівелює його право на списання вказаної суми недоїмки, матиме для нього негативні наслідки у вигляді передчасного відчуження належних йому коштів та майна, а також призведе до неможливості поновлення його прав та інтересів у випадку задоволення позову.

За наведених обставин вважає, що невжиття заходів забезпечення позову ускладнить та зробить неможливим виконання рішення суду.

Згідно з частиною першою статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Вивчивши подану заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частинами першою, другою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

З системного аналізу наведених правових норм вбачається, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, у кожному конкретному випадку суд, виходячи з наданих доказів, зобов`язаний встановити, чи є хоча б одна з обставин для вжиття заходів забезпечення позову, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Як вбачається з постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Костенка Дениса Сергійовича від 03.12.2019 ВП № 60756721 відкрито виконавче провадження з виконання вимоги № Ф-275425-17У від 15.05.2019.

Суд звертає увагу, що в силу приписів частини чотирнадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Вимога органу доходів і зборів про сплату недоїмки або рішення суду щодо стягнення суми недоїмки виконується державною виконавчою службою в порядку, встановленому законом (частина п`ята статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування").

Враховуючи предмет оскарження у даній справі, зміст клопотання про забезпечення позову, суд дійшов висновку, що викладені позивачем обставини вказують на небезпеку заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких буде необхідно докласти значних зусиль і витрат, оскільки подальше вчинення державним виконавцем будь-яких дій в рамках виконавчого провадження ВП № 60756721, може істотно ускладнити або унеможливити поновлення його порушених прав позивача у випадку задоволення заявленого позову.

Суд вважає, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що намір позивача захистити свої права та інтереси, які позивач вважає порушеними, в даному провадженні не буде реалізовано у разі арешту майна позивача та/чи реалізації його майна з метою стягнення відповідних коштів, що не відповідатиме завданню адміністративного судочинства та порушить право позивача на судовий захист.

Пунктом 2 частини першої статті 34 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Правомірність (неправомірність) відмови Головного управління ДПС у м. Києві в списанні суми недоїмки зі сплати єдиного внеску за період з 01.01.2017 по 30.06.2020 в сумі 35527,80 грн, штрафів та пені, нарахованих на цю суму недоїмки, буде встановлена лише судовим рішенням, прийнятим за результатами розгляду цієї справи, тому у разі встановлення протиправності оскаржуваного рішення та задоволення позовних вимог позивача про його скасування, позивачу доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути своє майно (кошти).

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що стягнення на підставі виконавчого документа - вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) № Ф-275425-17У від 15.05.2019 необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням у адміністративній справі № 640/16849/20, а тому вимоги клопотання позивача про забезпечення позову є співрозмірними заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Одночасно суд наголошує, що ухвала суду про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа не скасовує оскаржувану вимогу відповідача про сплату боргу (недоїмки) № Ф-275425-17У від 15.05.2019, не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі та зацікавлених осіб, а лише тимчасово забороняє стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого документа до вирішення спору.

Крім того, застосовуючи заходи забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів для забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення.

Керуючись статтями 150, 151, 153-155, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) про забезпечення адміністративного позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у м. Києві № Ф-275425-17У від 15.05.2019 про сплату боргу (недоїмки) на суму 21030,90 грн до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 640/16849/20.

Негайно надіслати (видати) примірник ухвали про забезпечення позову сторонам і Шевченківському районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя В.П. Катющенко