Справа № 320/5508/19
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5508/19 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Лічевецького І.О.,

Мельничука В.П.,

При секретарі: Пономаренко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року в справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про визнання відмови протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати відмову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.04.2019 №10/101/0904/02 про розгляд заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта;

- зобов'язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 26.03.2019, акт готовності об'єкта до експлуатації та видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» (), сертифікат який засвідчує відповідність закінченого будівництвом об'єкту: Багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями медичного, оздоровчого, освітнього та комерційного призначення в межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова в м. Буча Київської області. Перша черга будівництва (перший пусковий комплекс) за адресою: Київська обл., м. Буча в межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про те, що після подання позивачем документів для прийняття об`єкта в експлуатацію, посадовою особою відповідача було здійснено обстеження об`єкту будівництва.

Однак, відповідач прийняв оскаржуване рішення, яке перешкоджає належному здійсненню позивачем господарської діяльності, а також унеможливлює в подальшому здійснити державну реєстрацію права власності на приміщення, які розташовані на об`єкті будівництва.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано відмову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області від 09.04.2019 №10/101/0904/02 у розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Зобов`язано Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» (про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2019 року вх.№ 10/10-2703/44/П та акт готовності об`єкта до експлуатації. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що документи, подані позивачем, оформлені з порушенням вимог додатків 8, 9 Порядку №461, а саме: акт готовності об'єкта до експлуатації не містить дати його складення та позивачем видозмінено бланк акту готовності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 - до п.6 Акту включено характеристики інших нежитлових приміщень у табличному вигляді, а саме: приміщення комерційного призначення площею 399,70 кв. м. та побутового призначення 347,20 кв. м., які затвердженою формою Акту не передбачені.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до частини другої ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у силу вимог частини четвертої ст. 229 КАС України, оскільки сторони у судове засідання не з`явились.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26 березня 2019 року ТОВ «Будівнича компанія «Новий Дім» звернулося до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області із заявою про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката.

До заяви вказаної позивачем додано Акт готовності об'єкта до експлуатації на об'єкт будівництва «Багатоквартирні житлові будинки з приміщеннями медичного, оздоровчого, освітнього та комерційного призначення у межах бульвару Леоніда Бірюкова, вул. Степана Бандери та вул. Амосова в м. Буча, Київської області» перша черга будівництва (перший пусковий комплекс).

Листом від 09.04.2019 №10/10-1/0904/02 Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області за результатами розгляду поданої заяви та акту готовності об'єкта до експлуатації повернув подані документи на доопрацювання.

У вказано листі звернуто увагу, що подані позивачем документи оформлені з порушенням вимог додатків 8, 9 до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №461.

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення, в порушення вимог пункту 27 Порядку №461 не містить обгрунтованих причин відмови та така відмова не відповідає формі, передбаченій у додатку 11 до Порядку №461, оскільки Порядок №461 передбачає можливість повернення декларацій на доопрацювання, а не документів на отримання сертифікату.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів (далі - Закон № 3038-VI).

Відповідно до частини першої статті 39 № 3038-VI (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення), прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Згідно з частиною другою вказаної статті прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Форма акта готовності об`єкта до експлуатації, форма сертифіката, порядок його видачі, розмір та порядок внесення плати за видачу сертифіката визначаються Кабінетом Міністрів України.

Акт готовності об`єкта до експлуатації підписується замовником, генеральним проектувальником, генеральним підрядником або підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників), субпідрядниками, страховиком (якщо об`єкт застрахований).

На підставі вимог ст. 39 Закону № 3038-VI Кабінетом Міністрів України постановою від 13 квітня 2011 року № 461 затверджено Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, який визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів (далі - Порядок №461).

У силу вимог приписів п. 3 Порядку №461, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Згідно до п. 4 Порядку №461 надання (реєстрація), повернення (відмова у видачі) чи скасування реєстрації документів, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю, визначеними ст. 7 Закону № 3038-VI.

При цьому, у силу вимог пункту 11 Порядку №461 датою прийняття в експлуатацію об'єкта є дата реєстрації декларації або видачі сертифіката.

Сертифікат видається органом державного архітектурно-будівельного контролю за формою, наведеною у додатку 7 до цього Порядку (пункт 23 Порядку №461).

Відповідно до пункту 24 Порядку №461 для отримання сертифіката замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про прийняття в експлуатацію об'єкта та видачу сертифіката за формою, наведеною у додатку 8 до цього Порядку, до якої додається акт готовності об'єкта до експлуатації за формою згідно з додатком 9 до цього Порядку.

Отже, за змістом наведених правових норм підставою для видачі сертифіката є заява замовника про прийняття в експлуатацію об'єкта та видачу сертифіката, а також акт готовності об'єкта до експлуатації.

У свою чергу, за правилами пункту 27 Порядку №461 орган державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви приймає рішення про видачу сертифіката або про відмову в його видачі.

Сертифікат виготовляється в одному примірнику та видається замовнику (уповноваженій ним особі), який має зберігати його протягом всього періоду експлуатації об'єкта.

Підставою для відмови у видачі сертифіката є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, стандартів і правил.

У разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (його уповноваженій ним особі) протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

Після усунення недоліків, що стали підставою для прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката, замовник може повторно звернутися до органу державного архітектурно-будівельного контролю для видачі сертифіката.

Аналогічні норми закріплено у частині сьомій статті 39 Закону № 3038-VI, згідно з якими орган державного архітектурно-будівельного контролю відмовляє у видачі сертифіката з таких підстав: 1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу сертифіката; 2) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; 3) невідповідність об'єкта проектній документації на будівництво такого об'єкта та/або вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил; 4) невиконання вимог, передбачених Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», щодо оснащення будівлі вузлами обліку відповідних комунальних послуг.

За такого правого регулювання відповідач мав право відмовити позивачу у видачі сертифікату лише з підстав визначених законодавством.

З матеріалів справи вбачається, що після подання позивачем документів для прийняття об'єкта в експлуатацію, посадовою особою відповідача було здійснено обстеження об'єкту будівництва.

Після обстеження об'єкта будівництва, а також розгляду поданих позивачем документів, а саме: заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, про видачу сертифіката та акту готовності об'єкта до експлуатації, відповідач листом від 09.04.2019 №10/10-1/0904/02 за результатами розгляду поданої заяви та акту готовності об'єкта до експлуатації повернув подані документи на доопрацювання.

При цьому, підставою для повернення таких документів на доопрацювання стало те, що подані позивачем документи оформлені з порушенням вимог додатка 8 (заява про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката), та додатка 9 (Акт готовності об'єкта до експлуатації) до Порядку №461.

При цьому, лише в апеляційній скарзі відповідач конкретизує, що Акт готовності об'єкта до експлуатації не містить дати його складення та позивачем видозмінено бланк Акту готовності, затвердженого Порядком №461 - до п.6 Акту готовності об'єкта до експлуатації включено характеристики інших нежитлових приміщень у табличному вигляді, а саме приміщення комерційного призначення площею 399,70 кв. м. та побутового призначення 347,20 кв. м., які затвердженою формою Акту не передбачені.

Натомість, як передбачено п. 25 Порядку №461, орган державного архітектурно-будівельного контролю приймає подані замовником заяву, акт готовності об'єкта до експлуатації та вчиняє дії у межах чинного законодавства щодо з'ясування питання достовірності відомостей у поданих документах, відповідності об'єкта проектній документації, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, за результатами яких складається довідка за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.

Так, додаток 10 Порядку №46 являє собою встановленого зразка довідку щодо розгляду документів, поданих для прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта, та видачі сертифіката, в якій передбачено зазначення контролюючим органом вчинених замовником порушень та достовірних/недостовірних відомостей у заяві про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката і акті готовності до експлуатації.

Враховуючи наведене, у разі порушення замовником вимог Порядку №461, зокрема, правильності оформлення документів, як-от: заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та про видачу сертифіката чи акту готовності об'єкта до експлуатації, орган державного контролю архітектурно-будівельного контролю має для з'ясування питання достовірності чи правильності відомостей у поданих документах скласти довідку за формою, наведеною у додатку 10 Порядку № 461.

У той же час, колегія суддів підкреслює, що в матеріалах справи відсутня довідка із зауваженнями та зазначенням достовірності/недостовірності відомостей в заяві про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта та видачу сертифіката та акті готовності об'єкта до експлуатації, що свідчить про порушення відповідачем вимог п. 25 Порядку №461.

Крім того, як зазначалось, згідно з абзацом четвертим п. 27 Порядку №461 у разі прийняття рішення про відмову у видачі сертифіката орган державного архітектурно-будівельного контролю надсилає замовнику (уповноваженій ним особі) у спосіб, відповідно до якого були подані документи, протягом десяти робочих днів з дати реєстрації заяви рішення з обґрунтуванням причин відмови за формою згідно з додатком 11 до цього Порядку.

З огляду на зазначене, порядок відмови у видачі сертифікату передбачає собою складення контролюючим органом саме відмови за передбаченою законом формою.

Однак, відповідач за результатами розгляду поданої позивачем заяви та акту готовності об'єкта до експлуатації, повернув вказані документи на доопрацювання, зазначивши про це у листі від 09.04.2019 №10/10-1/0904/02.

Враховуючи, що Порядок №461 не передбачає можливість повернення документів на отримання сертифікату на доопрацювання, а також, що відповідно до вказаного Порядку контролюючий орган повідомляє замовника про відмову у видачі сертифіката у формі рішення, а не листа, колегія суддів дійшла висновку, що Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, повертаючи позивачу заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта на доопрацювання, діяв з порушенням вимог норм законодавства, що регулює механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з метою для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єкта владних повноважень слід визнати протиправною та скасувати відмову відповідача у розгляді заяви про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта та зобов`язати Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області повторно розглянути заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівнича компанія «Новий дім» про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта від 27.03.2019 вх.№10/10-2703/44/П та акт готовності об`єкта до експлуатації.

У той же час, твердження апелянта про те, що зобов'язання Департаменту повторно розглянути заяву ТОВ «Будівнича компанія» Новий дім» про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 27.03.2019 за вх. № 10/10-2703/44/П та акт готовності об'єкта до експлуатації, відноситься до дискреційних повноважень Департаменту, колегія суддів оцінює критично, зважаючи на наступне.

Так, на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб'єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб'єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов'язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов'язати до цього в судовому порядку.

Отже, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2018 (справа №825/602/17).

Так, у справі «Беєлер проти Італії» Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

У рішенні у справі «Інтерсплав» проти України» Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати «справедливий баланс» між інтересами особи і суспільства.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі Олссон проти Швеції від 24 березня 1988 року) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов'язання суб'єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Слід звернути увагу, що видача сертифіката є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Видача такого сертифіката без необхідних дій суб'єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Враховуючи, що відповідач протиправно відмовив у видачі сертифікату з підстав, які не передбачені чинним законодавством, тому суд вірно задовольнив позовні вимоги шляхом зобов'язання відповідача повторно розглянути заяву про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта від 27.03.2019 вх.№ 10/10-2703/44/П та акт готовності об'єкта до експлуатації.

Вказаний висновок викладений в постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №640/10444/19.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді І.О. Лічевецький

В.П. Мельничук