Справа № 280/4097/19
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

22 липня 2020 року (12год. 30хв.)Справа № 280/4097/19 ПР/280/6/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Калашник Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Лузан К.Ю.,

представника позивача - ОСОБА_3., третьої особи - ОСОБА_3 . ,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70033, Запорізька область, Вільнянський район, с. Любимівка, вул. Центральна, буд. 86А, ), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

23.08.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_2 до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 , у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача по ухиленню від ведення по господарського обліку по АДРЕСА_2 2012 року по теперішній час;

зобов`язати відповідача відновити по господарський облік сільради, а саме особистого рахунку НОМЕР_1 по двору по АДРЕСА_2 ;

зобов`язати відповідача відновити запис по господарського обліку членів господарства ОСОБА_2 інваліда 2-групи, ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 ;

визнати протиправною дію відповідача щодо закриття особистого рахунку господарства НОМЕР_1 двору по АДРЕСА_2 ;

визнати протиправними дії відповідача по зміні номеру господарства по АДРЕСА_3 .

Ухвалою суду від 09.09.2019 відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою суду від 17.12.2019, позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 13.02.2020 ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 19.12.2019 - скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до Запорізького окружного адміністративного суду.

12.03.2020 матеріали адміністративної справ надійшли до Запорізького окружного адміністративного суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, є інвалідом 2 групи, є членом колгоспного двору, має земельну ділянку по АДРЕСА_2 . Зазначає, що на зазначеній ділянці збудований будинок та господарські будівлі, якими користується позивач. Проте, відповідач протиправно виключив позивача та третю особу - сина позивача з погосподарського обліку. На звернення позивача про відновлення у погосподарського обліку позивача, відповідач відповіді на надав. Зазначає, що такі дії відповідача свідчать про ухилення від ведення погосподарського обліку. Також позивача зазначає про протиправність закриття особового рахунку та зміну поштової адреси.

Відповідач позов не визнав, надав відзив на позовну заяву. Зазначив, що колгоспний двір припинив своє існування з прийняттям Закону України «Про власність». Позивач втратила своє право на колгоспний двір у 1986 році у зв`язку зі зміною місця проживання. Також надав суду Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідно до якого за адресою по АДРЕСА_2 знаходиться земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 22.07.2020 представник позивача та третя особа позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити. Зазначив суду, що Рішеннями відповідача від 09.10.2018 №51 та від 13.11.2018 №56, відповідач надавав позивачу дозвіл на вирубування порослі та на проведення земельних робіт зі створення водовідвідної канави по АДРЕСА_2 . Таким чином, це підтверджує те, що позивач мешкає саме за вказаною адресою. Також позивач звернув увагу суду, що саме за зазначеною адресою укладений договір про користування електричною енергією. Таким чином, доводи відповідача, що позивач не мешкає по АДРЕСА_2 та не є членом колгоспного двору є такими, що не відповідають дійсності.

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату час та місце повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, жодних клопотань не надсилав.

За таких обставин суд вирішив розглядати справу без участі представника відповідача.

22.07.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Із матеріалів справи судом встановлено, що починаючи з 1955 року позивач та третя особа були членами господарства по АДРЕСА_2 (а.с.113-134, т. 1).

Відповідно до журналу погосподарського обліку (форма №1), станом на 2009 рік чоловік позивачки - ОСОБА_5 , 1940 р.н., значився у погосподарському обліку як голова домогосподарства (а.с.113, т. 1).

Останні відомості про члена господарства - ОСОБА_2 містяться у журналі погосподарського обліку (форма №1), станом на 2000 рік (а.с.115, т. 1).

В подальшому у журналі погосподарського обліку відомості про позивачку, як про члена домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 - відсутні.

Позивач 09.08.2019 звернулась із заявою про відновлення її та ОСОБА_3 у погосподарському обліку (а.с.8, т. 1), проте листом від 14.08.2019 №02-03-11/330 (а.с.105, т.1), відповідач зазначив про відсутність правових підстав для відновлення запису в погосподарському обліку.

Не погоджуючись із такою відповіддю, позивач звернулась до суду із цим позовом.

Суд також зазначає, що під час розгляду справи судом у відповідача витребувані докази, на підставі яких встановлено, що у 2000-2001 роках відбулись зміни поштової адреси, а саме, змінено нумерацію: будинок АДРЕСА_2 змінено на № 76. Таким чином, на час розгляду справи адреса домогосподарства ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 (а.с.111, т. 2).

Також, відповідно до схеми с. Грізне Вільнянського району Запорізької області (а.с.112, т.2), за адресою АДРЕСА_2 знаходиться земельна ділянка, власником якої є ОСОБА_4 .

Суд зазначає, що відповідно до схеми села Грізне, земельна ділянка АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_4 є відмінною від земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , якою користується позивач. Відтак, спір про право відсутній.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні у справі докази вважає, що позовні вимоги є частково обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

Сторонами не заперечується, що позивач та третя особа були членами колгоспного двору АДРЕСА_2 (на теперішній час № АДРЕСА_2 .

Останній запис про ОСОБА_2 як про члена господарства у журналі по господарського обліку значиться у 2000 році.

Порядок ведення погосподарського обліку визначений Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, яка затверджена Наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 № 56, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 травня 2016 року за № 689/28819 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 1 вказаної Інструкції, погосподарський облік, як вид первинного обліку, передбачений для накопичення і систематизації відомостей, які збирають сільські, селищні, міські ради територіальних громад (об`єднаних територіальних громад) (далі - місцеві ради) по кожному з розташованих на їхній території сільських населених пунктів і які є необхідними для проведення державних статистичних спостережень.

У пункті п. 4 Інструкції, надано визначення понять та термінів, а саме:

домоволодіння - житловий будинок з господарськими спорудами та будівлями, які розташовані на одній земельній ділянці;

домогосподарство (домашнє господарство) - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояцтва, не перебувати в будь-яких із цих стосунків або бути і в тих, і в інших стосунках. Домогосподарство може складатися з однієї особи;

землеволодіння - земельна ділянка, що перебуває у власності (користуванні) особи;

об`єкт погосподарського обліку - одиниця, щодо якої здійснюється накопичення та систематизація відомостей (домогосподарство, домоволодіння, землеволодіння);

особа, що відповідає за об`єкт погосподарського обліку, - повнолітня особа, яка має безпосереднє відношення до об`єкта погосподарського обліку і спроможна надати необхідну достовірну інформацію щодо нього, - член домогосподарства, власник або користувач домоволодіння, землеволодіння.

Суд зазначає, що ОСОБА_6 , відповідно до наданих суду доказів, є принаймні користувачем земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 .

Вказане підтверджується тим, що відповідач рішенням від 09.10.2018 № 51 надав позивачу дозвіл на проведення земельних робіт зі створення водовідвідної канави за адресою АДРЕСА_2 (на теперішній час № АДРЕСА_2 .

При цьому, останній запис про ОСОБА_2 як про члена господарства у журналі по господарського обліку значиться у 2000 році.

Вказане свідчить про непослідовну позицію відповідача з цього питання.

Щодо тверджень відповідача, що позивач не зареєстрований у с.Грізне, то суд зазначає, наступне.

Відповідно до п.16 Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських (селищних) радах, яка затверджена наказом Державного комітету статистики України №234 від 17.07.2000 (чинна на момент останнього запису про ОСОБА_2 як про члена господарства у журналі по господарського обліку значиться у 2000 році), у всіх випадках, коли домогосподарство ліквідується або всі його члени вибувають на постійне проживання за межі даної сільської ради, особовий рахунок таких домогосподарств у Погосподарській книзі обов`язково закривається і вказується у верхній частині особового рахунку, а також у графі 7 алфавітної книги домогосподарств дата та причина закриття особового рахунку, одночасно перекреслюється особовий рахунок. Номери закритих особових рахунків залишаються вільними, їх не слід надавати іншим, новоствореним домогосподарствам.

Відповідно до наявних у справі доказів, особовий рахунок закритий 20.05.2009 (а.с.113, т.1). На момент закриття особового рахунку домогосподарства по АДРЕСА_2 (на теперішній час АДРЕСА_2 , були чинною Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затверджена наказом Державного комітету статистики України 18.04.2005 N 95. У відповідності до п. 2.14. у разі, якщо домогосподарство в повному складі вибуває на постійне місце проживання за межі місцевої ради або ліквідується з будь-яких інших причин, особовий рахунок такого домогосподарства закривається (перекреслюється) і в його верхній частині, а також у графі "Примітки" в формі N 3 "Алфавітна книга домогосподарств на 2006-2010 роки", обов`язково вказується дата та причина закриття особового рахунку. Закриття особового рахунку здійснюється на момент реєстрації вибуття або ліквідації домогосподарства.

Відповідно до облікової картки об`єкта по господарського обліку на 2016-2020 роки (а.с.115 116, т. 2), № об`єкта по господарського обліку НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , у відповідній графі відомості про власника/користувача домоволодіння - відсутні.

Суд зазначає, що докази, які містяться у справі, зокрема рішення відповідача від 09.10.2018 № 51, свідчать про те, що позивач є користувачем земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 .

Доказів того, що позивач не користується земельною ділянкою та будинком за адресою: АДРЕСА_2 , відповідач суду не надав.

На посилання відповідача на той факт, що позивач не зареєстрована за вказаною адресою, суд зазначає, що відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, яка затверджена Наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 № 56, позивач є особа, що відповідає за об`єкт погосподарського обліку (повнолітня особа, яка має безпосереднє відношення до об`єкта погосподарського обліку і спроможна надати необхідну достовірну інформацію щодо нього, - член домогосподарства, власник або користувач домоволодіння, землеволодіння).

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ вказаної Інструкції, об`єктами погосподарського обліку є, зокрема, домогосподарство з реєстрацією місця проживання на території населеного пункту разом із нерухомістю, якою воно володіє або користується, - перший тип об`єкта (код - 1).

Відповідно до п.п. 1-3 Розділу VI Інструкції, перезакладення форми №1 проводиться після закінчення строку дії книг погосподарського обліку на основі суцільного обходу об`єктів ПГО в період з 01 до 18 січня. У наступні роки місцеві ради щороку станом на 01 січня проводять суцільну перевірку й уточнення записів у ній.

Усі записи у формі № 1 роблять на основі інформації, отриманої під час відвідування об`єкта ПГО шляхом опитування особи, що відповідає за нього, з використанням за потреби відповідних підтверджувальних документів, якщо інше не передбачено цією Інструкцією.

Якщо під час щорічного суцільного обходу об`єктів ПГО немає кого опитати (як правило, це об`єкти третього, четвертого і п`ятого типу), записи у формі № 1 здійснюють з використанням наявних інформаційних джерел з їх уточненням і доповненням протягом року на підставі нових документальних свідчень і опитування особи, що відповідає за об`єкт ПГО.

Суд зазначає, що відповідачем здійснений запис у формі №1, відповідно до якого визначений код 3 для домоволодіння (домоволодіння, місце проживання власника (власників) якого зареєстровано в іншому населеному пункті, включаючи земельні ділянки, що належать цій особі (особам) у межах місцевої ради, - третій тип об`єкта (код - 3) (а.с.115-116, т. 2). При цьому, відомості про власника/користувача домоволодіння відповідачем - не внесені.

З урахуванням викладеного вище, приймаючи до уваги той факт, що відповідачем не надано жодних доказів, що ОСОБА_2 не є користувачем земельної ділянки та будинку за адресою АДРЕСА_2 , а також те, що позивач з 1955 року була членом колгоспного двору за вказаною адресою, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо виключення ОСОБА_2 з облікової картки об`єкта погосподарського обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 .

При цьому, для відновленого порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Любимівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області внести до облікової картки об`єкта погосподарського обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 відомості про власника/користувача ОСОБА_2 .

Суд зазначає, що позивач у своєму позові зазначає адресу домогосподарства: АДРЕСА_2 . Проте, судом встановлено, що у 2000-2001 роках відбулась зміна поштової адреси. На цей час адреса домогосподарства - АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Щодо вимоги позовача про відновлення у погосподарському обліку запису про ОСОБА_3 , який у цій справі є третьою особою, то у цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають через наступне.

ОСОБА_3 є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

Під час вирішення справи судом вирішуються позовні вимоги позивача.

Нормами КАС України не передбачено можливість вирішення позовних вимог третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача по ухиленню від ведення по господарського обліку, то суд зазначає, що відповідачем погосподарський облік об`єкта №06-0581-3 по АДРЕСА_2 ведеться, про що свідчить облікова картка. Проте, до вказаної картки не включені відомості про ОСОБА_2 як про власника/користувача домоволодіння.

Щодо позовних вимог про визнання протиправною дію відповідача щодо закриття особистого рахунку господарства та про зобов`язання відповідача відновити погосподарський облік сільради, а саме особистого рахунку НОМЕР_1, суд зазначає наступне.

Приписами Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, яка затверджена Наказом Державної служби статистики України від 11.04.2016 № 56 не передбачається наявність особового рахунку домогосподарства.

Так, відповідно до Інструкції з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, яка затверджена наказом Державного комітету статистики України 18.04.2005 №95, кожне домогосподарство мало свій особовий рахунок.

Проте, Інструкція з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах, затверджена наказом Державного комітету статистики України 18.04.2005 №95, втратила чинність у 2010 році.

Нормами діючої на цей час Інструкції не передбачена наявність особового рахунку домогосподарства.

Відтак, підстави для задоволення цих позовних вимог відсутні.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача по зміні номеру господарства по АДРЕСА_3 , то суд зазначає наступне.

Під час зміни поштової адреси у 2000 - 2001 роках по АДРЕСА_2 відбулась не зміна номеру об`єкта по господарського обліку, а відбулась зміна номеру будинку АДРЕСА_2. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову у цій частині.

Щодо стягнення на користь позивача із відповідача моральної шкоди у розмірі 50000грн., то суд зазначає наступне.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч.1 та ч.2 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також, ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також, з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Звертаючись до суду з такою вимогою позивач повинен був зазначити та довести в чому полягає завдана йому відповідачем моральна шкода та вказати докази, якими це підтверджується, чого зроблено не було.

Оскільки позивач не зазначив та не надав доказів завдання йому такої шкоди відповідачем та причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і такою шкодою, вимога стосовно відшкодування моральної шкоди є недоведеною та не підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до приписів Закону України «Про судовий збір», то судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись 241, 243-246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (70033, Запорізька область, Вільнянський район, с. Любимівка, вул. Центральна, буд. 86А, ), третя особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області щодо виключення ОСОБА_2 з облікової картки об`єкта погосподарського обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Зобов`язати Любимівську сільську раду Вільнянського району Запорізької області внести до облікової картки об`єкта погосподарського обліку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 відомості про власника/користувача ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 27.07.2020.

Суддя Ю.В. Калашник