Справа № 359/1064/20
Суддя: Журавський В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/359/79/2020
Справа №359/1064/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в м Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Семчук Юлії Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, який обґрунтовує тим, що 26 січня 2019 року 01 годині 00 хвилин, керуючи автомобілем марки «Daewoo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Котляревського в м. Бориспіль та був зупинений інспектором патрульної поліції. Причиною зупинки виявилась непрацююча фара в режимі ближнього світла. Позивач повідомив інспектору патрульної поліції про те, що при початку руху автомобіля цієї несправності не було та на місці зупинки автомобіля негайно усунув зазначену несправність. Після чого інспектор патрульної поліції почав наполегливо вимагати надати посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на автомобіль та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. В подальшому без ознайомлення позивача з його правами та обов`язками по адміністративній справі, без інформування про посадову особу, що розглядає справу, без будь-яких інших дій, спрямованих на зібрання доказів і з`ясування дійсних обставин справи, відповідач та інші представники патрульної поліції покинули місце зупинки автомобіля, вказавши, що позивач буде притягнути до адміністративної відповідальності за ненадання посвідчення водія, реєстраційного документа на автомобіль та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Як наслідок засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №2024383 від 26 січня 2020 року, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень. За таких обставин притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП є незаконним. Тому ОСОБА_1 просить скасувати постанову серії ЕАК №2024383 від 26 січня 2020 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у розмірі 425 гривень.

Позивач у судове засідання не з`явився. Натомість надав до суду заяву, якою підтримав адміністративний позов та наполягав на його задоволенні, а розгляд справи просив здійснити за його відсутності.

Відповідач поліцейський роти №4 БПП в м Бориспіль УПП у Київській області ДПП капрал поліції Семчук Ю.М. у судове засідання не з`явилася. Натомість надала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що твердження позивача, викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зокрема, водієві було повідомлено підставу для зупинки транспортного засобу, як цього вимагає ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а саме не горіла ліва фара в режимі ближнього світла у темну пору доби. Позивач за змістом пред`явленого позову погоджується, що в нього не працювала ліва фара в режимі ближнього світла та вказана несправність ним була усунена на місці зупинки транспортного засобу. Разом з цим, водій на вимогу інспектора поліції не пред`явив документи, зазначені в п.2.1 ПДР України. Таким чином, розглядаючи дану адміністративну справу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Тому відповідач просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 січня 2020 року поліцейський роти №4 БПП в м Бориспіль УПП у Київській області ДПП капрал поліції Семчук Ю.М. винесла постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2024383, якою наклала на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.10-11).

Зі змісту даної постанови вбачається, що 26 січня 2020 року о 01 годині 15 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Daewoo», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в м. Бориспіль по вул. Котляревського, 18, з непрацюючою фарою в режимі ближнього світла, в ході перевірки документів водій відмовився пред`явити посвідчення водія, чим порушив п.2.1 ПДР України.

У відповідності до положення ч.1 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») , у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з вимогами п.2.4а) та п.2.1ґ) ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зокрема посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Аналогічні положення закріплені також у ст.16 Закону України «Про дорожній рух», а саме: водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з положенням п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

На підставі ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст.126 цього Кодексу.

Аналізуючи наведені норм законодавства вбачається, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Викладене у повній мірі узгоджується з правовою позицією, яка була неодноразово викладена у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, зокрема у справі №127/19283/17 від 25 вересня 2019 року, у справі №522/2280/16-а від 21 листопада 2019 року, у справі №711/4707/17 від 19 червня 2019 року.

Так, норма ст.126 КУпАП є імперативною, та встановлює відповідальність за відсутність при собі або не пред`явлення для перевірки відповідних документів, а відтак, є самостійним складом адміністративного правопорушення.

Керування транспортним засобом можливе лише за наявності посвідчення водія, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), і такі документи можуть бути предметом перевірки при встановленні права особи на керування транспортним засобом та самостійною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно з вимогами наведених норм законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортного засобу.

Судом критично сприймаються твердження позивача з приводу того, що він мав право не пред`являти посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, страховий поліс цивільно-правової відповідальності на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка транспортного засобу була законною. Оскільки, такі доводи позивача не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

У відповідності до ч.1 ст.8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, зокрема якщо водій порушив Правила дорожнього руху або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

Відповідно до ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, транспортний засіб позивача був зупинений відповідачем у зв`язку з виявленням останнім очевидної ознаки, технічної несправності вказаного транспортного засобу, а саме не працювала ліва фара в режимі ближнього світла в темну пору доби. При цьому, усунення вказаної несправності на місці зупинки транспортного засобу особисто позивачем в жодній мірі не спростовує того факту, що мало місце невідповідність режиму роботи зовнішніх світлових приладів.

Згідно з вимогами п.31.4.3в) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла, відповідальність за що передбачена ч.1 ст.121 КУпАП.

Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до наведених вище норм законодавства поліцейський може зупинити транспортний засіб навіть за відсутності порушення водієм ПДР України.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позивач дійсно мав технічну несправність транспортного засобу, тому відповідач, керуючись приписами п.2 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» на законних підставах здійснив зупинку транспортного засобу позивача та відповідно до вимог ч.3 вказаної норми повідомив водію про причину зупинки його транспортного засобу.

За правилами ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З дослідженого у судовому засіданні відеофайлу, наданого відповідачем, з відеозаписом з нагрудної камери інспектора, вбачається, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що він дуже поспішає, оскільки працює в ТОВ «Фармекс Груп» на посаді слюсара та його очікують на роботі. Пропонував патрульним поліції проїхати разом з ним до місця роботи та пред`явити там документи на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу. Крім цього, пояснив, що переодягався на роботі та в куртці на роботі забув гаманець, в якому зберігає документи на право керування транспортним засобом та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Крім цього, відеозапис з нагрудної камери інспектора спростовує і інші доводи позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення. Оскільки, інспектором патрульної поліції Семчук Ю.М. виконано положення, передбачені Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, під час фіксування адміністративного правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення із встановленням кваліфікації дій позивача відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП.

Твердження позивача стосовно того, що інспектор патрульної поліції Семчук Ю.М. під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не надала можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, також не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи. Так як з дослідженого відео з нагрудної камери було встановлено, що позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.268 КУпАП, проте будь-яких клопотань позивач не заявив.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №2024383 від 26 січня 2020 року, складена повноважною особою, за своєю формою та змістом відповідає нормам чинного законодавства, адміністративне стягнення в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.126 КУпАП.

Тому, приймаючи вказану постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення пред`явленого адміністративного позову.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.8, п.8 ч.1 ст.23 абз.1 ч.1 та ч.2 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», ч.1 ст.126, ч.1 ст.222, ст.251, ст.252, ст.280 КУпАП, ч.1 та ч.2 ст.77, ч.4 ст.159, п.2 ч.1 ст.241, ч.1-ч.2 ст.243, ст.244-246, п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського роти №4 батальйону патрульної поліції в м Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Семчук Юлії Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Бориспільського міськрайонного суду В.В. Журавський