Справа № 320/6303/20
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
28 липня 2020 року м. Київ Справа № 320/6303/20
Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
до1) ІНФОРМАЦІЯ_1 , 2) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача-1, що виявились у наданні відповідачу-2 довідки про розмір грошового забезпечення позивача без урахування додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував на час звільнення зі служби в Збройних Силах України;

- зобов`язати відповідача-1 подати до відповідача-2 довідку про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, які він отримував на час звільнення зі служби в Збройних Силах України, а саме: надбавки за особливі умови служби у розмірі 35 % посадового окладу; надбавки за кваліфікацію (льотчик 1 клас) у розмірі 8 % посадового окладу та надбавки за роботу з таємними виробами (носіями) у розмірі 20 % посадового окладу;

- зобов`язати відповідача-2, за результатами отриманої від відповідача-1 довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.01.2018 здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення та раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 2, 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються відомості щодо сторін та інших учасників справи, серед яких, зокрема, місцезнаходження (для юридичних осіб) та поштовий індекс; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

У свою чергу в силу приписів частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду (частина третя статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень, надаючи позивачу можливість вибору способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, у прохальній її частині позивачем, зокрема, заявлено позовні вимоги про зобов`язання відповідача-2, за результатами отриманої від відповідача-1 довідки про розмір грошового забезпечення, з 01.01.2018 здійснити позивачу перерахунок пенсії з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач посилається на протиправні дії територіального органу Пенсійного фонду України, що виявились у виплаті з 01.01.2018 позивачу пенсії без урахування додаткових видів грошового забезпечення. В той же час позовна вимога про вирішення публічно-правового спору шляхом визнання судом рішень, дій чи бездіяльності цього суб`єкта владних повноважень протиправними у прохальній частині позовної заяви відсутня.

Судом також встановлено, що зазначені позивачем у заяві відомості щодо відповідача-1 - Київського обласного військового комісаріату - не відповідають дійсності.

Так, з даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань вбачається, що такі реквізити Київського обласного військового комісаріату як місцезнаходження юридичної особи та поштовий індекс, відомості щодо яких внесено до Єдиного державного реєстру та які в силу приписів статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV вважаються достовірними, є відмінними від тих, які містяться у позовній заяві.

Крім того, згідно з положеннями частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судом встановлено, що позивачем заявлено у позовній заяві дві позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 1681,60 грн.

Разом з тим, позивачем до позовної заяви документу про сплату судового збору не приєднано. При цьому, ОСОБА_1 заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору за пред`явлення даного адміністративного позову.

Водночас жодних доказів на підтвердження майнового стану позивача та, як наслідок, неможливості сплати ним судового збору, позивачем суду не надано.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: належних та допустимих доказів, які свідчать про неможливість сплати позивачем судового збору за подання даного адміністративного позову, а у разі їх відсутності оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пунктів 2, 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням приписів частини першої статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог); копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.