Справа № 580/143/20
Суддя: П.Г. Паламар
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2020 року справа № 580/143/20

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Паламаря П.Г.,

за участю секретаря Трегулова Б.Л.,

позивача - ОСОБА_1 (особисто),

представника позивача - Стаська О.Г.(за ордером),

представника відповідача - Довгошиї В.О.(за посадою),

розглянувши в судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області про визнання протиправними та скасування розпоряджень про звільнення, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі - позивач) з позовом до Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області (20901, Черкаська область, м. Чигирин, вул. Б.Хмельницького, 26, далі - відповідач), в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 12.12.2019 №62-к;

-зобов`язати відповідача Чигиринську районну державну адміністрацію Черкаської області запропонувати та призначити з 14 грудня 2019 року ОСОБА_1 на рівнозначну посаду тій, що вона займала до звільнення з роботи;

-стягнути з Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу;

-стягнути з Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) заподіяну моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

04.03.2020 ухвалою суду продовжено строк проведення підготовчого провадження.

23.03.2020 закрито підготовче провадженні та призначено розгляд справи по суті.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області № 51-к від 31 жовтня 2019 року «Про поновлення на посаді» ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу освіти Чигиринської РДА з 12 січня 2019 року на підставі рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року, залишеного без змін Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 року у справі № 2340/4999/18. Однак, розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації від 12.12.2019 року № 62-к «Про звільнення ОСОБА_1 » позивача звільнено з посади начальника відділу освіти районної державної адміністрації 13 грудня 2019 року у зв`язку зі зміною істотних умов державної служби та відмови від продовження роботи в нових умовах відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Закону України «Про державну службу». Позивач зазначила, що розпорядження про звільнення є незаконним, оскільки незгоду на проходження державної служби у зв`язку зі зміною її істотних умов остання не висловлювала. Вказано, що протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов праці вона не подала заяви ні про звільнення, ні про переведення на іншу запропоновану посаду, а також після спливу 30 календарних днів з дня повідомлення про зміну істотних умов державної служби та наступне вивільнення, продовжила працювати, звільнення не відбулось. Таким чином, позивач вважає протиправним розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 12.12.2019 №62-к в наслідок чого необхідно поновити на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та стягнути заподіяну моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

В судовому засіданні позивач, а також її представник позовні вимоги підтримали повністю.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, надав суду письмовий відзив на позов у якому зазначив, що на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року у справі №2340/4999/18, розпорядженням райдержадміністрації від 31.10.2019 №51-к ОСОБА_1 поновлено на посаді начальника відділу освіти райдержадміністрації з 12 січня 2019 року. Однак, у результаті реорганізації - припинено юридичну особу публічного права відділ освіти райдержадміністрації 19 вересня 2019 року, 31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 вручено повідомлення про зміни істотних умов державної служби відповідно до статті 43 Закону України «Про державну службу». При чому, позивачу запропоновано наявну рівнозначну посаду начальника служби у справах дітей райдержадміністрації (на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника). Проте, станом на 31.10.2019 та в період до 20 листопада 2019 року ОСОБА_1 не висловлювала в будь-якій формі жодних заперечень чи незгоди щодо поновлення її на посаді та попередження про зміну істотних умов проходження державної служби. Вказано, що під час перебування у відпустці 20.11.2019 ОСОБА_1 надала лист на повідомлення про зміну істотних умов державної служби, у якому зазначила що вона не погоджується із запропонованою їй посадою начальника служби у справах дітей райдержадміністрації, оскільки посада не є рівнозначною посаді, яку вона обіймала у зв`язку з тим, що вона є тимчасовою. Відповідач наголошує, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 2 Закону України «Про державну службу», рівнозначна посада - посада державної служби, що належить до однієї групи оплати праці з урахуванням юрисдикції державного органу. Таким чином, оскільки позивач відмовилась від зміни істотних умов праці, останню правомірно звільнено з займаної посади.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 в адміністративній справі №2370/4999/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019, позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та скасовано розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 15 листопада 2018 року № 61-к "Про оголошення догани ОСОБА_1 "; визнано протиправним та скасовано розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 10.01.2019 № 3-к "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області з 12 січня 2019 року; стягнуто з Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 12.01.2019 по 02.05.2019 в сумі 44338 грн. 50 коп. за вирахуванням всіх обов`язкових відрахувань у вигляді податків та зборів згідно чинного законодавства; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На підставі вищевказаних рішень судів першої та апеляційної інстанцій Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області прийнято розпорядження від 31.10.2019 №51-к, яким поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації з 12.01.2019. Згідно п. 4 вказаного розпорядження посаду начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області вважати такою, що перебуває поза штатом відділу освіти, молоді та спорту Чигиринської РДА, який є правонаступником припиненого в результаті реорганізації відділу освіти райдержадміністрації.

Згідно інформації ЄДРПОУ, 19.09.2019 внесено запис про припинення відділу освіти, молоді та спорту Чигиринської РДА.

31 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в результаті припинення юридичної особи - відділ освіти Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області 19 вересня 2019 року, вручено повідомлення про зміни істотних умов державної служби та запропоновано рівнозначну посаду - начальника служби у справах дітей райдержадміністрації (на період відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку основного працівника). (а.с. 31.10.2019).

Згідно з розпорядженням Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 31.10.2019 №20-в, ОСОБА_1 надано частину щорічної основної відпустки та додаткову соціальну відпустку в період з 01.11.2019 по 28.11.2019.

20.11.2019 за вх. №101/06-22 від ОСОБА_1 надійшов лист на повідомлення про зміну істотних умов державної служби, у якому зазначила що вона не погоджується із запропонованою їй посадою начальника служби у справах дітей райдержадміністрації, оскільки посада не є рівнозначною посаді, яку вона обіймала у зв`язку з тим, що вона є тимчасовою.

Листом від 20.11.2019 відповідач на заяву роз`яснив про необхідність дотримання вимог законодавства про державну службу та документального оформлення продовження проходження державної служби в нових умовах.

Згідно протоколу Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області від 09.12.2019, ОСОБА_1 відмовилась від запропонованої посади зазначивши, що термін попередження про зміну істотних умов праці сплив, вказавши, що їй не запропоновано всі рівнозначні посади.

12.12.2019 Чигиринською районною державною адміністрацією Черкаської області прийнято розпорядження №62-к, яким звільнено ОСОБА_1 з посади начальника відділу освіти Чигиринської районної державної адміністрації 13.12.2019 у звязку зі зміною істотних умов державної служби та відмови від продовження роботи в нових умовах відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу».

Позивач не погоджуючись з прийнятим рішенням звернулася до суду.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає таке.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідності до статті 48 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», посадові особи місцевих державних адміністрацій є державними службовцями, їх основні права, обов`язки, відповідальність, умови оплати праці і соціально-побутового забезпечення визначаються Законом України "Про державну службу".

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначені Законом України «Про державну службу».

Згідно ч. 2, 3 ст. 5 Закону України «Про державну службу», визначено, що відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом. Дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

Відповідно ст. 43 Закону України «Про державну службу», зміною істотних умов державної служби вважається зміна: 1) належності посади державної служби до певної категорії посад; 2) основних посадових обов`язків; 3) умов (системи та розмірів) оплати праці або соціально-побутового забезпечення; 4) режиму служби, встановлення або скасування неповного робочого часу; 5) місця розташування державного органу (в разі його переміщення до іншого населеного пункту).

Про зміну істотних умов служби керівник державної служби письмово повідомляє державного службовця не пізніш як за 30 календарних днів до зміни істотних умов державної служби, крім випадків підвищення заробітної плати.

У разі незгоди державного службовця на продовження проходження державної служби у зв`язку із зміною істотних умов державної служби він подає керівнику державної служби заяву про звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 83 цього Закону або заяву про переведення на іншу запропоновану йому посаду не пізніш як за 30 календарних днів з дня ознайомлення з повідомленням про зміну істотних умов державної служби.

Якщо протягом 30 календарних днів з дня ознайомлення державного службовця з повідомленням про зміну істотних умов служби від нього не надійшли заяви, зазначені в абзаці другому цієї частини, державний службовець вважається таким, що погодився на продовження проходження державної служби.

Однак, ст. 11 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» визначає, що керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій очолюють відповідні підрозділи і несуть персональну відповідальність перед головами відповідних державних адміністрацій за виконання покладених на ці підрозділи завдань.

Керівники структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій призначаються на посаду та звільняються з посади головами відповідних державних адміністрацій за погодженням з органами виконавчої влади вищого рівня в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1, 2 Порядку призначення на посади та звільнення з посад керівників управлінь, відділів, інших структурних підрозділів місцевих державних адміністрацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1999 р. N 1374, керівники управлінь, відділів, інших структурних підрозділів районних, районних у містах Києві і Севастополі державних адміністрацій призначаються на посади та звільняються з посад головами державних адміністрацій за погодженням з відповідними обласними, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями.

Питання про призначення на посаду або звільнення з посади керівника управління, відділу, іншого структурного підрозділу місцевої державної адміністрації порушується головою відповідної місцевої державної адміністрації за наявності вакансії або обгрунтованих підстав для звільнення з посади.

Аналіз норм свідчить про те, що продовження державної служби в структурних підрозділах місцевих державних адміністрацій у разі зміни істотних умов праці (переведення на іншу посаду), повинен надати заяву про погодження протягом 30 днів, яка в подальшому погоджується з органами виконавчої влади вищого рівня. При цьому, в разі відсутності даної заяви головами державних адміністрацій в разі наявності обгрунтованих підстав здійснюється звільнення з посади.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 20.11.2019 повідомила відповідача про відмову у запропонованій їй посаді начальника служби у справах дітей райдержадміністрації, оскільки посада не є рівнозначною посаді, яку вона обіймала у зв`язку з тим, що вона є тимчасовою.

Відповідно, маючи відмову ОСОБА_1 від запропонованої посади, а також відмову від написання заяви про згоду або відмову від запропонованої посади, зафіксовану протоколом від 09 грудня 2019 року райдержадміністрація та враховуючи процедуру переведення керівників відділів РДА, відповідачем правомірно звільнено позивача з займаної посади.

При цьому, п. 6 ч. 1 ст. 83 Закону України «Про державну службу» визначено, що державна служба припиняється у разі незгоди державного службовця на проходження державної служби у зв`язку із зміною її істотних умов (стаття 43 цього Закону).

Щодо доводів позивача, що звільнення відбулося пізніш спливу 30 денного строку з моменту вручення повідомлення про зміни істотних умов державної служби, а тому остання вважається такою яка погодилася на продовження проходження державної служби є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна відмова від запропонованої посади, а також дані твердження суперечать Закону України «Про місцеві державні адміністрації», а саме порядку призначення керівників відділів РДА.

Суд також зазначає, що згідно вакантних посад на час попередження позивача про зміну істотних умов державної служби - посада начальника служби у справах дітей райдержадміністрації єдина рівнозначна посада та яка і була запропонована позивачу.

Суд зауважує, що ч. 1, 2 ст. 41 Закону України «Про державну службу» передбачає, що державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійних компетентностей може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: 1) на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби або суб`єкта призначення; 2) на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець. Переведення здійснюється лише за згодою державного службовця.

Однак, оскільки згоди позивача не було та враховуючи Закону України «Про місцеві державні адміністрації» посилання позивача на можливе порушення його прав є необґрунтованими, і не підтверджуються доказами у справі.

Суд також не бере до уваги доводи позивача, що повідомлення про зміну істотних умов праці вручене в порушення ст. 43 Закону України «Про державну службу» в наслідок відсутності змін в умовах праці.

Так, ст. 6 Закону України «Про державну службу» встановлено, що посади державної служби в державних органах поділяються на категорії та підкатегорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень, змісту роботи та її впливу на прийняття кінцевого рішення, ступеня посадової відповідальності, необхідного рівня кваліфікації та професійних компетентностей державних службовців.

Суд вказує, що оскільки в наслідок реорганізації юридичної особи публічного права в структурний підроділ Чигиринської РДА змінилась належність посади державної служби до певної підкатегорії посад, а тому відповідачем правомірно вручено повідомлення про зміну істотних умов праці (п.1 ч. 3 ст. 43 Закону України «Про державну службу»).

Таким чином, розпорядження Чигиринської районної державної адміністрації Черкаської області "Про звільнення ОСОБА_1 " від 12.12.2019 №62-к є законним та скасуванню не підлягає.

Інші позовні вимоги є похідними, а тому задоволенню також не підлягають.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких необхідно відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 3 розділу УІІ КАСУ.

Суддя П.Г. Паламар

Повний текст рішення виготовлено 28.07.2020