Справа № 712/2870/20
Суддя: Борєйко О. М.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

судді Борєйко О.М.

за участю секретаря судового засідання Юр`євої К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Черкаській області та поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області рядового поліції Цимбал Вадима Анатолійовича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративною позовною заявою, в якій просить: скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 2292435 від 25 березня 2020 року, складену рядовим поліції Цимбал В.А. про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою в справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року рядовим поліції УПП у Черкаській області Цимбал Вадимом Анатолійовичем його було незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене п. 8.7.3 ПДР, а саме: порушення проїзду перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 гривень.

Позивач зазначає, що він рухався на авто «TOYOTA AURIS», д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Сумгаїтській в напрямку вул. Прикордонника Лазаренка у м. Черкаси, виконав вимогу працівника патрульної поліції про зупинку, причиною зупинки інспектор зазначив проїзд автомобіля позивача на жовтий сигнал світлофору. Позивач пояснив інспектору, що здійснив проїзд перехрестя на жовтий сигнал світлофору з дотриманням ПДР, не мав можливості зупинити транспортний засіб не вдаючись до екстреного гальмування, внаслідок якого міг би створити аварійну ситуацію для інших автомобілів, що рухались позаду. Проте не зважаючи на пояснення позивача, працівником поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення.

Постанова в справі про адміністративне правопорушення від 25 березня 2020 року серії ЕАК № 2292435 винесена незаконно та підлягає скасуванню, в зв`язку з чим звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 03 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. Відповідачу роз`яснено право на подання відзиву на адміністративний позов протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження.

Представник за довіреністю відповідачів: УПП в Черкаській області Департаменту патрульної поліції та поліцейського роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Черкаській області Цимбал В.А. - Скляренко М.О. у визначений вищевказаною ухвалою суду строк надав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого 25 березня 2020 року близько 07 години 38 хвилин поліцейський роти № 2 Управління патрульної поліції в Черкаській області Цимбал В.А. став свідком того, як позивач керував автомобілем «TOYOTA AURIS», д.н.з. НОМЕР_1 в м. Черкаси по вул. Сумгаїтській, буд. 16, проїхав перехрестя на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3. ґ) ПДР України.

Згідно доданого до відзиву відеозапису, перед під`їздом автомобіля позивача до регульованого перехрестя по вул. Сумгаїтській у м. Черкаси на світлофорі загорівся миготливий зелений сигнал, який інформує про те, що незабаром буде увімкнений сигнал, який забороняє рух. Не зважаючи на це, керуючи своїм автомобілем, позивач не вжив заходів для зупинки за 10 м до пішохідного переходу відповідно до п. 8.10 ПДР України, хоча мав можливість, з огляду на не щільний трафік, не створюючи перешкод у русі. Тому посилання позивача на п. 8.11 ПДР України є безпідставними, оскільки враховуючи конкретну дорожню обстановку, проїзд ним регульованого перехрестя на заборонний жовтий сигнал світлофору був абсолютно не виправданий з огляду на відсутність ускладнень трафіку. Крім того, твердження позивача, що поліцейським було порушено його права та проігноровано пропозицію залучити свідків, спростовується записом з нагрудного відеореєстратора поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Цимбал В.А., на якому зафіксовано процедуру розгляду справи відносно позивача та роз`яснено йому ст. 268 КУпАП, після чого від позивача жодних клопотань не надходило. Поліцейський роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Черкаській області Цимбал В.А. під час розгляду справи ознайомив позивача з доказами, які додані до постанови. Враховуючи вищевикладене, просив у задоволенні відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Позивач у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить розгляд справи здійснювати без його участі за наявними в справі матеріалами.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у розгляді справи, в судове засідання не з`явилися, суд вважає за можливе судовий розгляд адміністративної справи проводити без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Суд, врахувавши позицію позивача, відповідачів, дослідивши матеріали адміністративної справи, приходить до наступного.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII, поліція, відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, передбачені ч.2 ст.122 КупАП.

Відповідно до ч.2 ст.222 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Постановою поліцейського УПП у Черкаській області рядового поліції Цимбал Вадима Анатолійовича серії ЕАК №2292435 від 25 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 07 годині 38 хвилин, керуючи автомобілем «TOYOTA AURIS», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул. Сумгаїтській, 16, проїхав перехрестя на заборонний «жовтий» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.ґ ПДР - порушення проїзду на заборонний жовтий сигнал, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Відповідно до ч.2 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність за вказаною частиною статті настає в разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 8.7.3 ґ) ПДР України, жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Позивач не заперечує, що 25 березня 2020 року о 07 годині 38 хвилин керував автомобілем «TOYOTA AURIS», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 16 та здійснив проїзд регульованого перехрестя на жовтий сигнал світлофору, однак, заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, оскільки він керувався п. 8.11. ПДР України, яким визначено, що водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Проїзд позивачем перехрестя загрози безпеці руху автомобілів чи пішоходів не створив.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та ін.

Відповідно до статей 258, 283 КУпАП, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський може виносити постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Відповідного до правового висновку, який міститься в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а, за визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не приймає до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, оскільки одержаний з порушенням порядку,встановленого нормами процесуального права.

На підставі вищевикладеного, судом не прийнято до уваги надані відповідачем докази (відеозапис з нагрудної камери поліцейського).

Враховуючи викладене, відповідачем не надано жодних належних допустимих доказів правомірності винесення оскарженої постанови.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Разом з тим, у постанові серії ЕАК №2292435 від 25 березня 2020 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеній поліцейським УПП у Черкаській області рядовим поліції Цимбал В.А. відносно ОСОБА_1 , відсутні докази, які свідчать про вчинення останнім адміністративного правопорушення.

При цьому, у графі постанови: «до постанови додаються …» - інспектором вказано «відео з реєстратору», проте не зазначено жодних даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, його ідентифікуючі ознаки. Відповідно до ст. 251 КУпАП , відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, оскільки оскаржена постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення і, відповідно до ч.3, 4 ст. 70 КАС України, відеозапис нагрудної відеокамери поліцейського є недопустимим доказом, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого нормами процесуального права.

Крім того, показання свідків правопорушення відповідачем не відбиралися, оскільки до матеріалів справи копії таких показань не надано та посилання на показання свідків в оскарженій постанові відсутні.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 КУпАП).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п. 48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п. 23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін, як одному з складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

Єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення є сама оскаржена постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм ПДР України. Однак, вказана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль в розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції відіграє тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак, Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальним діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте, ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Згідно ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

На підставі викладеного, враховуючи, що доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, згідно ст.ст.8, 9, 62 Конституції України та керуючись ст.ст. 9, 222, 245, 251, 280 КУпАП, ст.ст. 77, 139, 205, 229, 241-246, 255, 286, 288 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Черкаській області та поліцейського 1 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області рядового поліції Цимбал Вадима Анатолійовича, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Постанову серії ЕАК №2292435 від 25 березня 2020 року, винесену поліцейським Управління патрульної поліції в Черкаській області рядовим поліції Цимбал Вадимом Анатолійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його отримання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, адреса: 18023, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21.

Відповідач - поліцейський Управління патрульної поліції у Черкаській області рядовий поліції Цимбал Вадим Анатолійович, адреса: 18023, м. Черкаси, вул. Лесі Українки, 21.

Суддя О.М. Борєйко