Справа № 300/1413/20
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"27" липня 2020 р. справа № 300/1413/20
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (надалі відповідач) про визнання протиправною відмови в проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної грошової винагороди та зобов`язання здійснити з 15.04.2017 перерахунок та виплату пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної грошової винагороди.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 28.04.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позиач долучив довідку Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490. Однак листом № 1403-1189/Н-02/8-0900/20 від 28.05.2020 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для врахування до складу грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію ОСОБА_1 , щомісячної грошової винагороди, оскільки цей вид виплат є разовим платежем та згідно з статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб не входить до додаткових видів грошового забезпечення.
Ухвалою суду від 25.06.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
16.07.2020 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на позовну заяву. У відзиві представник відповідача заперечив проти позовних вимог позивача та посилаючись, зокрема, на Рішення Конституційного Суду України від 13.05.2015 за №4-рп/2015 зазначив, що щомісячна додаткова грошова винагорода не входить до складу грошового забезпечення як для перерахунку, так і для призначення пенсії. Водночас відмітив, що норми статей 43 та 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", "Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року за №393", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 12.02.2008, не містять положень про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія таких виплат як щомісячна додаткова грошова винагорода. Такі виплати, на переконання відповідача, є разовими платежами та за своєю суттю являються державними соціальними гарантіями для осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому вони не входять до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. Відтак, відповідач не наділений правом самостійно визначати розмір і склад грошового забезпечення військовослужбовця. Стосовно поданої позивачем довідки від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490, відповідач вказав на невідповідність такої довідки встановленій Порядком №45 формі. Окрім зазначеного, представник органу пенсійного забезпечення вказує на пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с.23-29).
Суд, розглянувши відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив таке.
ОСОБА_1 28.04.2020 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою, в якій просив провести перерахунок раніше призначеної пенсії з врахуванням в грошовому забезпеченні, з якого перераховується пенсія щомісячної додаткової грошової винагороди, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. До вказаної заяви позиач долучив довідку Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490 про всі грошові виплати позивачу за два роки перед звільненням з військової служби, в якій зазначено, що з грошового забезпечення та щомісячної додаткової грошової винагороди проводилось нарахування та сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.7).
28.05.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області листом № 1403-1189/Н-02/8-0900/20 відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку пенсії, вказавши на відсутність правових підстав, оскільки статтею 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та пункту 7 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особа начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393, пенсії обчислюються з розміру грошового забезпечення: окладу за останньою штатною посадою; окладу за військове (спеціальне) звання; процентної надбавки за вислугу років; додаткових видів грошового забезпечення, що надаються щомісяця (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, положення про включення до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, таких виплат як матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, допомога на оздоровлення, індексація та одноразова допомога при звільненні у вищевказаних правових нормах - відсутні. Такі виплати, на переконання відповідача, є разовими платежами та за своєю суттю є державними соціальними гарантіями для осіб, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", а тому, не входять до додаткових видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія (а.с.8-9).
Вважаючи протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській в проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної грошової винагороди, ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду, в якому просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 15.04.2017 перерахунок та виплату пенсії позивачу із включенням до складу грошового забезпечення щомісячної грошової винагороди.
Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію, визначає Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Згідно зі статтею 1-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Так, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-ХІІ (надалі Закон № 2011-XII).
Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Виходячи із вказаного можна дійти висновку, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії із включенням до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди та сум індексації грошового забезпечення, суд виходить із такого.
Частиною 1 статті 15 Закону №2011-XII визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 за №2262-ХІІ (надалі по тексту також - Закон №2262-ХІІ).
Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Так, частиною 3 статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (надалі по тексту також - КМУ).
Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17.07.1992 за №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (надалі по тексту також - Постанова №393) пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.
Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, виключно види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду України у постанові від 06.02.2019 у справі 522/2738/17.
Даною постановою Велика Палата Верховного Суду, серед іншого, "зобов`язала Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 2 листопада 2013 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси від 28 грудня 2016 року №3528 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, щомісячної додаткової грошової винагороди".
Описова частина коментованої постанови Великої Палати Верховного Суду свідчить, що 2 листопада 2013 року є датою призначення ОСОБА_3 пенсії відповідно до вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Тобто, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про необхідність поновлення порушеного права колишнього військовослужбовця саме із дати призначення пенсії.
Крім того, висновки Великої палати суду касаційної інстанції свідчать, що так як щомісячна додаткова грошова винагорода мала постійний (щомісячний) характер і виплачувалася протягом останніх 24 місяці перед звільненням, то в розумінні частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ і пункту 7 Постанови №393 вона є одним із видів щомісячного додаткового грошового забезпечення, із розміру (складу) якого обчислюється пенсія.
Як з`ясовано вище, позивач, звертаючись до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, долучив довідку Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490, зміст якої свідчить про щомісячну виплату ОСОБА_1 в період з квітня 2015 року по березень 2017 року щомісячної додаткової грошової винагороди (а.с.7). Із нарахованих та виплачених сум щомісячної грошової допомоги у встановленому порядку сплачений єдиний соціальний внесок.
Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що отримувана позивачем в період з квітня 2015 року по березень 2017 року, згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490 щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої щомісяця її виплати утримувався єдиний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.
З приводу тверджень представника відповідача щодо відсутності підстав для врахування висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, з огляду на правову позицію Верховного Суду у рішенні від 13.03.2019 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №240/6263/18 (Пз/9901/1/19), суд зазначає наступне.
Відповідно до змісту рішення Верховного Суду (надалі по тексту також - Суд), ухваленого у зразковій справі №240/6263/18, висновки Суду у цій справі підлягають застосуванню в адміністративних справах щодо звернення до суду осіб, звільнених з військової служби, які отримують пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з адміністративними позовами до територіальних органів Пенсійного фонду України, на пенсійному обліку якого перебувають позивачі, з позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності щодо перерахунку та виплати пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення; зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2018 року з урахуванням у складі грошового забезпечення для обчислення пенсії середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення.
З наведеного вбачається, що предметом спору у зразковій справі було встановлення правомірності проведеного територіальним органом Пенсійного фонду України перерахунку пенсії особі з 01.01.2018 на підставі прийнятої Кабінетом Міністрів України постанови №103 від 21.02.2018. При цьому, у своєму рішенні Верховний Суд наголосив, що питання врахування у складі грошового забезпечення середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення не охоплювалось предметом спору у зразковій справі.
Суд зазначив, що оскільки відповідач є територіальним органом виконавчої влади, який у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами, він не мав підстав здійснювати перерахунок пенсії позивачу без врахування положень Порядку №45 та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103.
У зв`язку з викладеним, Верховний Суд вказав на правомірність дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області діяло у відповідності до законодавства, чинного на момент виникнення у ОСОБА_1 права на перерахунок пенсії, а саме: Закону №2262-ХІІ, Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103, Порядку №45 (в редакції на момент перерахунку пенсії позивача, із змінами, внесеними згідно з постановою КМУ №103 від 21.02.2018).
Таким чином, враховуючи те, що рішення Верховного Суду та постанова Великої Палати Верховного Суду, на які вказує представник відповідача у відзиві на позов, стосуються виключно питання перерахунку пенсії особі з 01.01.2018 на підставі прийнятої Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 постанови №103, висновки Суду та Великої Палати Верховного Суду сформовані у межах розгляду зразкової справи №240/6263/18 застосуванню до правовідносин, пов`язаних із призначенням пенсії у 2017 році, а не її перерахунком, - не підлягають.
Водночас, суд зазначає, що рішення Верховного Суду та постанова Великої Палати Верховного Суду, ухвалені за наслідком розгляду зразкової справи №240/6263/18 не містять жодних вказівок на відступ від правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 06.02.2019 по справі №522/2738/17, оскільки питання наявності підстав для включення, зокрема, щорічної додаткової грошової винагороди до додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовця саме при призначенні пенсії Судом у межах розгляду справи №240/6263/18 не досліджувалось.
Отож, підсумовуючи все вищевикладене, суд вказує на наявність обґрунтованих правових підстав для включення до складу грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди за 24 календарних місяці перед звільненням зі служби.
Також з огляду на положення частини 3 статті 51 Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, враховуючи, що позивач оспорював правомірність бездіяльності відповідача щодо відмови у включенні до складу грошового забезпечення військовослужбовця для призначенні та виплати пенсії сум щомісячної додаткової грошової винагороди та встановлені судом обставини щодо вини відповідача у невключенні таких виплат до складу грошового забезпечення та неправомірності відмови в перерахунку пенсії, суд вважає, що позивачем дотримано вимог щодо строків звернення до суду з цим позовом.
Як уже зазначено вище судом, Кабінетом Міністрів України 21 лютого 2018 року прийнято постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", пунктом 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Абзацом 1 пункту 5 Порядку №45 в редакції постанови №103 передбачено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.
При цьому, у Додатку 2 до Порядку № 45 міститься форма довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку постановою №103 було викладено в новій редакції, в якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
На виконання наведених приписів Постанови №103, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.01.2018, відповідно до складових грошового забезпечення позивача, визначених станом 01.03.2018 у довідці, виданій Івано-Франківським обласним військовим комісаріатом в березні 2018 року (а.с.40), проведено перерахунок пенсії позивача (а.с.39). До грошового забезпечення для обчислення пенсії, що становить 5610,00 гривень включено: посадовий оклад - 3000,00 гривень; оклад за військове звання - 740,00 гривень; процентну надбавку за вислугу років 50% - 1870,00 гривень. Суми додаткових видів грошового забезпечення та премії при здійсненні перерахунку пенсії до складових грошового забезпечення не включено.
Надалі, рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Частиною 2 статті 265 КАС України встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Отже, положення пунктів 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45 втратили чинність з 05 березня 2019 року. Таким чином, дії відповідача щодо проведення перерахунку пенсії на виконання вимог пункту 1 вищевказаної постанови №103 та з урахуванням складових грошового забезпечення, зазначених у довідці, складеній у відповідності до вимог Порядку №45, у повній мірі відповідали вимогам чинного на той час законодавства. А тому, з огляду на те, що в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 постановою КМУ №103 та положеннями Порядку №45 щомісячні додаткові види грошового забезпечення зі складових грошового забезпечення, які враховувались при здійснення перерахунку пенсії з 01.01.2018, - виключено, на переконання суду, перерахунок пенсії позивача із включенням до складу грошового забезпечення з якого здійснюється обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди слід здійснити з часу призначення пенсії - 15 квітня 2017 року до моменту проведеного на підставі чинної постанови №103 перерахунку - 31 грудня 2017 року, та з часу визнання такої постанови нечинною - з 05 березня 2019 року.
Надаючи правову оцінку твердженням представника відповідача в частині невідповідності довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490 вимогам законодавства, суд зважає на таке.
Згідно з абзацами другим, четвертим та п`ятим пункту 2.6 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 за №937, на обласні військові комісаріати покладаються: оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби; визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону №2262-ХІІ, постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей" (зі змінами) та Порядку №45 і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 за №3-1 (надалі по тексту також - Порядок №3-1). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний військовий комісаріат складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою.
Тобто, на обласні військові комісаріати покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку №45.
При цьому, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок №3-1.
Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону №2262-ХІІ. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.
Згідно з пунктом 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону № 2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком №45, повідомляють орган ПФУ.
Зважаючи на вказане, суд вважає, що відповідачем безпідставно не враховано для здійснення перерахунку пенсії позивачу довідку, видану Військовою частиною НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490, яка містить відомості про здійснені ОСОБА_1 виплати щомісячної додаткової грошової винагороди. Разом з цим, на переконання суду, невідповідність такої довідки встановленим Порядком №45 вимогам не може бути підставою для відмови у проведенні перерахунку пенсії, за умови наявності правових підстав для проведення такого перерахунку. Тому, беручи до уваги висновок суду про те, що щомісячна додаткова грошова винагорода є одним із видів щомісячного додаткового грошового забезпечення, із розміру (складу) якого обчислюється пенсія, самостійно подана позивачем до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області довідка № 350/486/300/1/490 від 17.04.2020 є достатнім та належним документом для проведення перерахунку пенсії.
З приводу посилання представника відповідача на необхідність застосування у спірному випадку висновків, визначених у Рішенні Конституційного Суду України від 13.05.2015 у справі №4-рп/2015, то суд відзначає, що предметом конституційного звернення громадянина ОСОБА_2 було офіційне тлумачення саме положень першого речення частини третьої статті 63 Закону №2262-ХІІ, які врегульовують правовідносини із перерахунку пенсії.
У спірних же відносинах предметом застосування є приписи частини 3 статті 43 Закону №2262-ХІІ і пункту 7 Постанови №393, що врегульовують питання призначення, а не перерахунку пенсії колишнім військовослужбовцям, так як порушення права ОСОБА_1 мало місце саме при призначенні йому пенсії і обчисленні її розміру.
Надаючи оцінку доводам представника відповідача стосовно правомірності застосування до спірних правовідносин положень постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 "Деякі питання виплати пенсій окремим категоріям громадян" (надалі по тексту також - Постанова №1088), суд зазначає таке.
Так, Постановою №1088, яка набрала чинності 01.01.2020 установлено, що з 1 січня 2020 року виплата пенсій, призначених згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським) та перерахованих з 1 січня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, заклади вищої освіти), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", здійснюється у підвищеному розмірі з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.
Зі змісту положень Постанови №1088 вбачається, що нею, як і пунктом 1 Постанови №103 врегульовано питання виключення зі складових грошового забезпечення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
В контексті зазначеного слід вказати, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Верховного Суду від 12.11.2019, в якій суд касаційної інстанції, серед іншого, вказав на те, що до повноважень Кабінету Міністрів України не входить зміна структури грошового забезпечення, а приводом для перерахунку пенсій є підвищення грошового забезпечення відповідних категорій, саме розмір якого, а не складові, можуть змінюватись Кабінетом Міністрів України.
Суд вважає, що право позивача на отримання вже перерахованого розміру пенсії із включенням до грошового забезпечення такої складової його щомісячних додаткових видів як щомісячна додаткова грошова винагорода за період з 05.03.2019 є "законним сподіваннями" на отримання пенсії в належно обчисленому розмірі, та підпадає під дію статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. При цьому, невиплата відповідачем перерахованої позивачу пенсії з 05.03.2019 в повному розмірі є втручанням в його право "на мирне володіння майном".
При оцінці суду того чи таке втручання відповідало вимогам статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, суд виходив з такого.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях виклав критерії виправданості втручання Держави у право власності, гарантоване статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (справа "Серявін та інші проти України", заява № 4909/04, пункти 39, 40 рішення від 10 лютого 2010 року).
Так, відповідно до вказаної концепції першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним. Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону, тобто наявності в законодавстві відповідної правової підстави, а також принципу верховенства права.
Отже, втручання у право на мирне володіння майном буде не лише за наявності в законодавстві України правової підстави, тобто нормативно-правового акту. В даному випадку втручання мало місце на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103, пунктом 1 якої встановлено обмеження у складі грошового забезпечення із якого обчислюється розмір пенсії, визначеного законом та постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019. Однак, "законність втручання" це не лише сама по собі наявність таких норм, але й наявність певних вимог до цих актів та дотримання при їх застосуванні та імплементації принципу верховенства права. Суд зазначає, що правова визначеність як складовий аспект принципу верховенства права, ставить вимоги не лише до якості закону, зокрема щодо чіткості, зрозумілості, передбачуваності його норм, але й до норм актів, які прийняті на його виконання. Вказаним забезпечується стабільність правових норм і цілісність законодавства та його підпорядкування праву.
На переконання суду, прийняття органом підзаконного нормативного акту за межами власного розсуду, тобто акту, який не відповідає нормам закону, буде порушенням правової визначеності як складового аспекту принципу верховенства права.
Як зазначено Окружним адміністративним судом м. Києва у своєму рішенні від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, пункти 1 і 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 не відповідають вимогам статей 11, 13, 43, 63 Закону №2262-ХІІ, оскільки змінюють умови і норми пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, що можливо виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
В даному випадку слід вказати, що частиною 3 статті 7 КАС України передбачено у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.
Також суд стверджує, що вказані вимоги до застосування норм з дотриманням принципу верховенства права стосуються не лише суду, але й органів державної влади. Так, згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, пункту 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, територіальні підрозділи Пенсійного фонду України у своїй діяльності керується в першу чергу Конституцією та законами України, а також підзаконними нормативно-правовими актами прийнятими відповідно до Конституції та законів України.
Отже, на переконання суду, застосування із 01.01.2020 до спірних правовідносин положень постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019, якою встановлено аналогічне з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за №103 обмеження складових грошового забезпечення, правова оцінка яким вже надана при розгляді адміністративної справи №826/3858/18 буде несумісним з принципом верховенства права.
Окрім цього, додатково суд звертає увагу на те, що частиною 2 статті 22 Конституції України передбачено, що при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини, гарантії цих прав і свобод. Але, визначаючи їх, законодавець може лише розширювати, а не звужувати, зміст конституційних прав і свобод та встановлювати механізми їх здійснення.
В пункті 4 рішення від 11.10.2005 за №8-рп/2005, Конституційний Суд України зазначив, що звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу права і свобод - це зменшення, зокрема, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Відтак, враховуючи вищенаведені положення, суд дійшов висновку про те, що постанова Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019 аналогічно, як і пункт 1 Постанови №103, не відповідає вимогам статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ. Тому, у відповідності до статті 6, частини 3 статті 7 КАС України, суд не може застосувати при вирішенні даної справи положення постанови Кабінету Міністрів України №1088 від 24.12.2019.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню. Порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у нездійсненні перерахунку пенсії позивача із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди. Враховуючи висновок суду про наявність підстав для включення спірних виплат до складових грошового забезпечення саме на момент призначення пенсії, а також, беручи до уваги встановлену судом правомірність проведеного з 01.01.2018 відповідачем перерахунку пенсії на підставі чинних на той час положень Постанови №103 і Порядку №45 та з огляду на визнання останніх нечинними з 05.03.2019, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з моменту її призначення, - з 15 квітня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з моменту набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 - з 05 березня 2019 року, із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія сум щомісячної додаткової грошової винагороди, відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.04.2020 № 350/486/300/1/490.
Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Згідно частини 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Таким чином, з урахуванням висновку про часткове задоволення позову, на переконання суду, підлягають стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 630 гривень 60 копійок пропорційно до задоволених позовних вимог.
Сторонами не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.
Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, що полягає у нездійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 із включенням до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається (обчислюється) пенсія, сум щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 15 квітня 2017 року по 31 грудня 2017 року та з 05 березня 2019 року.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ідентифікаційний код 20551088, вулиця Січових Стрільців, 15, місто Івано-Франківськ, 76018.

Суддя Главач І.А.