Справа № 240/4100/20
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4100/20
Головуючий у 1-й інстанції: Шуляк Л.А.
Суддя-доповідач: Франовська К.С.

28 липня 2020 року

м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Франовської К.С.
суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`зання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :
У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням додатково наданого документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 6413 від 30 грудня 2019 року та зобов`язання провести з 28 серпня 2019 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07.1992 (із змінами по стану на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 17 місяців служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданого документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 №6413 від 30 грудня 2019 року з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачених за період з березня 2018 року по липень 2019 року суми винагороди за участь в АТО/ООС та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року (нарахованої та виплаченої в складі грошового забезпечення за березень 2018 року) з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 28 серпня 2019 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у позові ОСОБА_1 відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для включення до грошового забезпечення для обчислення пенсії сум щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО суперечить нормам Закону, що регулюють спірні правовідносини.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку п.3 ч.1 ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 проходив військову службу та наказом командувача десантно-штурмових військ від 09.07.2019 №75 його було звільнено з військової служби.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2019 №200 позивача виключено зі списків особового складу з 27.08.2019.

З 28 серпня 2019 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області позивачу призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) .

Розмір пенсії позивачу пенсійним органом обчислений на підставі поданого грошового атестату та довідки про додаткові види грошового забезпечення, до яких не були включені виплати: щомісячної додаткової грошової винагороди по Постанові КМУ №889, що виплачена в сумі 5011 грн. 80 коп. за лютий 2018 року у березні 2018 року та винагорода за безпосередню участь в АТО, виплачена в березні-травні 2018 року на загальну суму 9570 ,96 грн.

30 грудня 2019 року ОСОБА_1 . Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України видана довідка №6413 про нарахування та виплату щомісячної додаткової грошової винагороди по Постанові КМУ №889, що виплачена в сумі 5011 грн.80 коп. за лютий 2018 року у березні 2018 року та винагорода за безпосередню участь в АТО , виплачена в березні-травні 2018 року на загальну суму 9570 ,96 грн. з яких сплачений єдиний соціальний внесок.

27 січня 2020 року довідку №6413 від 30.12.2019 позивач подав ГУ ПФУ для перерахунку пенсії, оскільки вважав, що зазначені суми повинні бути включені до загальної суми грошового забезпечення, з якого обчислена пенсія.

Листом від 21.02.2020 №55-891/П-02/8-0600/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО (ООС) відсутні. Обґрунтовуючи відмову, відповідач вказав, що пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Оскільки виплати щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО (ООС) залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно Закону.

Вважаючи своє право на належне пенсійне забезпечення порушеним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що додаткові види грошового забезпечення не можуть бути враховані в грошове забезпечення для перерахунку пенсій у зв`язку із зміною грошового забезпечення. Отримана позивачем у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода була нарахована та виплачена за лютий 2018 року, а отже не входить в грошове забезпечення за березень 2018 року, з якого позивачу нараховано пенсію.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам в межах вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною першою статті 15 Закону № 2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.

Підпункт 2 пункту 1. Кабінет Міністрів України від 22.09.2010 № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій». установив щомісячну додаткову грошову винагороду: військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби): з 01 квітня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 вересня 2013 року - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 січня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 квітня 2014 року - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення; з 01 липня 2014 року - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Пункт 5 даної Постанови передбачено, що винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Згідно п.8 винагорода не включається до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністра оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби в межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони (Головного управління розвідки Міністерства оборони) в Державному бюджеті України на відповідний рік.

Наказом Міністра оборони України від 11.06.2008 № 260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам». Інструкцією визначено порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби.

Відповідно до пункту 1.2. до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Апеляційний суд зазначає, що зазначає, що під час розгляду цієї справи суд першої інстанції, застосовуючи зазначені Інструкції як спеціальні нормативно-правові акти, що визначають структуру і склад грошового забезпечення при нарахуванні та виплаті одноразової допомоги при звільненні, не врахували пріоритетності законів над підзаконними актами та дискреції держави щодо визначення порядку і розміру гарантій особам, які проходять військову службу.

Так, частиною четвертою статті 9 Закону №2011-ХІІ Міністру оборони України надано повноваження лише визначати порядок виплати грошового забезпечення, тоді як право визначення розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби та види виплат військовослужбовцям, які включаються до складу місячного грошового забезпечення законом, не віднесено до його компетенції та може бути змінений лише законодавцем.

Таким чином, при визначенні розміру грошового забезпечення застосуванню підлягає саме Закон №2011-ХІІ, а не підзаконні акти, які звужують поняття грошового забезпечення та суперечать вимогам зазначеного Закону.

Колегія суддів Верховного Суду зазначає, що питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Так, ухвалюючи постанову від 06.02.2019 Велика Палата дійшла наступних висновків:

«Згідно з частинами другою, третьою 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення. «…»

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців як обрахункової величини не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць. Такий принциповий підхід застосовується незалежно від виду виплат».

Дана правова позиція суду апеляційної інстанції узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 липня 2020 року у справі № 760/8406/16-а.

Колегія суддів зазначає, що оскільки останні 24 місяці перед звільненням на підставі Постанови № 889 додаткова грошова винагорода нараховувалась і виплачувалась позивачу щомісяця, підстави вважати таку винагороду одноразовим видом грошового забезпечення відсутні.

Враховуючи наведене, отримувана позивачем згідно з довідкою від 30.12.2019 року №6413, щомісячна додаткова винагорода, з якої утримувався єдиний соціальний внесок, має бути включена до складу грошового забезпечення позивача, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Суд зауважує, що виплата щомісячної додаткової винагороди проведена в березні 2018 року, в місяць, який входить в період обчислення пенсії, тому є безпідставним посилання відповідача, що врахування суми щомісячної додаткової винагороди до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія є неможливим, оскільки вона нарахована за лютий 2018 року - місяць, який виходить за межі періоду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про невключення щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018, нарахованої та виплаченої в березні 2018 року, у склад його грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, а тому позов в цій частині слід задовольнити.

Щодо винагороди за участь в антитерористичній операції, колегія суддів апеляційного адміністративного суду зазначає, що її виплата врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 року №24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» та прийнятим на її виконання Порядку та умов виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженого наказом Міністерства оборони України №49.

Аналіз наведених нормативно-правових актів свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.

Таким чином, винагорода за участь в антитерористичній операції не має систематичного характеру, є тимчасовою виплатою для тих військовослужбовців, які залучені до участі у ній, вона залежить від певних обставин, її розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, у зв`язку з чим така винагорода не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що суми грошової винагороди за участь в антитерористичній операції не відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія.

Правова позиція щодо відсутності підстав для включення до складу грошового забезпечення винагороди за участь в антитерористичній операції висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 18 квітня 2019 року у справі № 431/703/17 та від 11 грудня 2019 року у справі №420/1243/16-а, від 16 липня 2020 року у справі № 235/603/17.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Таким чином, за діючого законодавчого регулювання не можуть бути включені до грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія така складова, як грошова винагорода за участь в антитерористичній операції.

Суд виходить з того, що виключно у компетенції Верховної Ради України знаходиться повноваження змінювати таке регулювання пенсійних правовідносин, які виникли між позивачем та відповідачем у цій справі, шляхом прийняття нового закону або внесення змін до чинних.

Така позиція ґрунтується на положеннях до статті 6, 75 та 85 Основного Закону України, які імперативно встановлюють, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України; єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України; прийняття законів належить до виключних повноважень Верховної Ради України.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

З врахуванням усіх наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв постанову в означеній частині з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим відповідно до вимог ст.317 КАС України постанова суду підлягає частковому скасуванню з прийняттям нової постанови.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року в частині відмови ОСОБА_1 у позові щодо визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії, з урахуванням додатково наданого документа - довідки командира військової частини НОМЕР_1 № 6413 від 30 грудня 2019 року та зобов`язання провести з 28 серпня 2019 року донарахування призначеної пенсії, в частині включення до суми грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія 50011 грн.80 коп. щомісячної додаткової грошової винагороди, виплаченої у березні 2018 року за лютий 2018 року, - скасувати.
Прийняти в цій частині нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити із 28 серпня 2019 року перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України №6413 від 30.12.2019 з урахуванням у складі його грошового забезпечення, з якого обчислено пенсію, виплаченої в березні 2018 року щомісячної додаткової грошової винагороди за лютий 2018 року в сумі 5011 грн.80 коп. та виплатити різницю в недоотриманій із 28.08.2019 року пенсії.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 липня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.