Справа № 640/1788/20
Суддя: Пащенко К.С.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

23 липня 2020 року м. Київ № 640/1788/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Пащенка К.С., за участю секретаря судового засідання Легейди Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Корона Санрайс"
доНаціональної ради України з питань телебачення і радіомовлення
провизнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
присутні у судовому засіданні представники сторін:позивача - Салазський О.С., Джас І.В.; відповідача - Кондратенко О.В.;
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Корона Санрайс" (адреса: 03057, м. Київ, вул. Довженка, буд. 14, оф. 156, ідентифікаційний код 37717473) (далі по тексту - позивач, ТОВ «Корона Санрайс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (адреса: 01601, м. Київ, вул. Прорізна, 2, ідентифікаційний код 00063928) (надалі - відповідач, Національна рада), в якому просить суд (з урахуванням заяви про зміну предмета позову):

визнати противоправною бездіяльність Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення щодо залишення без розгляду заяви ТОВ «Корона Санрайс» про скасування «оголошення попередження» від 18.12.2014;

зобов`язати Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення за наслідками розгляду заяви ТОВ «Корона Санрайс» про скасування «оголошення попередження» від 18.12.2014, враховуючи результати моніторингу програм позивача 14.01.2015 та проведення регулятором 21.01.2015 позапланової перевірки, якими встановлено відсутність з боку позивача порушень ч. 7 ст. 27, ч. 8 ст. 28, ч. 1 ст. 46, пунктів а), б), е) ч. 1 ст. 59 закону України «Про телебачення і радіомовлення» на підтвердження виконання позивачем п. 3 рішення регулятора № 965 від 25.09.2014 і умов п. 2, 3 Положення Національної ради № 114 від 08.02.2012, прийняти рішення про скасування санкції «оголошення попередження» ТОВ «Корона Санрайс» (ліцензія на мовлення НР №00476-м від 26 серпня 2011 року), винесеного за рішенням № 965 від 25.09.2014.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.03.2020 (суддя Пащенко К.С.) відкрито провадження у адміністративній справі № 640/1788/20, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.04.2020.

28.04.2020 судове засідання відкладено на 23.07.2020.

23.07.2020 представники сторін були присутні, представником відповідача заявлено клопотання про залишення позову без розгляду.

Представники позивача проти клопотання заперечили, вказали на звернення до суду у межах строків у відповідності до вимог ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У судовому засіданні судом розглянуто питання дотримання позивачем строку на звернення до суду та наявності підстав для залишення позову без розгляду, оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Вирішуючи по суті заявлені клопотання учасників, проаналізувавши наведені сторонами обставини та наявні у матеріалах позовної заяви докази, суд виходить з такого.

Зі змісту заяви про усунення недоліків вбачається, що позивач заяву про поновлення строку не подає, оскільки він вважає, що ним не пропущено строк на звернення до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності відповідача та зобов`язання його прийняти рішення. Позивачем зазначено, що відповідне обґрунтування наведено в заяві про зміну предмету позову.

У заяві про зміну предмета позову позивач вказав, що про обставини порушення своїх прав дізнався з моменту отримання відповіді Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 16/456 від 18.10.2019, тобто 21.10.2019. Додатково позивач вказав, що бездіяльність відповідача є триваючим порушенням, а отже позов про визнання такої бездіяльності може бути поданий у будь-який момент.

09.04.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла заява представника відповідача № 104/20 від 07.04.2020 «Про залишення позову без розгляду».

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що про рішення № 965 позивачу стало відомо 25.09.2014 безпосередньо на засіданні Національної ради, в якому директор ТОВ «Корона Санрайс» Кисель О. брав участь, надавав відповідні пояснення, та був присутній відповідно під час голосування членами Національної ради за відповідне рішення та знав про застосування санкції «оголошення попередження» щодо компанії, що підтверджується засвідченою копією витягу з протоколу № 17 засідання Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 25.09.2014 питання № 11 «Про результати позапланової перевірки ТОВ «Корона Санрайс». Таким чином, на думку відповідача, першим днем з якого позивач дізнався про порушене право є 25.09.2014, отже строк на звернення з позовом сплинув 25.03.2015. Окрім того, зазначено, що в подальшому уповноважена особа позивача брала участь у перевірці, за результатами якої було складено акт 21.01.2015, та на виконання рішення № 1307 від 27.11.2014, яким, зокрема, було визнано невиконання пункту 3 рішення Національної ради № 965 від 25.09.2014. Результати перевірки було розглянуто на засіданні 12.02.2015 та прийнято рішення № 153 за участю директора ТОВ «Корона Санрайс». Відповідач вказав, що 11.07.2018 відбулось засідання Національної ради за участі представника ТОВ «Корона Санрайс», на якому було розглянуто питання щодо продовження строку дії ліцензії на мовлення НР № 00476-м від 26.08.2011 та прийнято рішення № 722, яким відмовлено у продовженні строку дії ліцензії у зв`язку з тим, що застосовані санкції не були скасовані у встановленому порядку. З урахуванням наведеного, відповідач переконаний, що позивачу було відомо про всі застосовані санкції, отже останнім порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом.

21.07.2020 представником позивача подано заперечення на заяву про залишення позову без розгляду у якій наголошено, по-перше, що предметом спору є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо залишення без розгляду заяви ТОВ «Корона Санрайс» про скасування санкції «оголошення попередження» від 18.12.2014, отже доведення пропущення позивачем строку на звернення до суду включає подання відповідачем доказів розгляду відповідної заяви, чого зроблено не було, по-друге, що протоколи засідань Національної ради не є доказом та не свідчать про обставини повідомлення позивача про порушення його прав та інтересів, по-третє, що докази, долучені до матеріалів справи, не вказують на розгляд або не розгляд заяви від 18.12.2014, та, по-четверте, додане відповідачем рішення № 153 від 12.02.2015 не стосується розгляду заяви від 18.12.2014.

23.07.2020 до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли додаткові пояснення позивача щодо строків звернення до суду з зазначенням суті порушення прав позивача, що полягає у допущенні відповідачем бездіяльності щодо нерозгляду заяви ТОВ «Корона Санрайс» про скасування санкції «оголошення попередження». Водночас, позивачем натяк на бездіяльність відповідача встановлено з першої відповіді Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 16/456 від 18.10.2019, що отримана 21.10.2019.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З матеріалів справи вбачається, що 25.09.2014 Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення за результатами позапланової виїзної перевірки 10.09.2014 було прийнято рішення № 965 про визнання порушення ТОВ «Корона Санрайс» ч. 8 ст. 28 та п. а), б) ч. 1 ст. 59 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та оголошено попередження позивачу, зобов`язано ліцензіата протягом місяця привести свою діяльність у відповідність до умов діючої ліцензії.

ТОВ «Корона Санрайс» подано звіт № 07-11/2014 від 07.11.2014 про приведення діяльності товариства відповідно до умов ліцензії на мовлення НР № 00476-м від 26.08.2011.

17.12.2019 ТОВ «Корона Санрайс» направлено до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення заяву про скасування санкції «Оголошення попередження», яка зареєстрована відповідачем за вх. № 16/4675 від 17.12.2014, разом з супровідним листом № 01/18-12/14 від 18.12.2014 вх. № 16/4675 від 18.12.2014.

Порядок скасування санкції „оголошення попередження" до телерадіоорганізацій і провайдерів програмної послуги за порушення умов ліцензії та чинного законодавства у сфері телебачення і радіомовлення передбачено Положенням про скасування санкції „оголошення попередження", застосованої Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення за порушення умов ліцензії та законодавства України телерадіоорганізаціями і провайдерами програмної послуги, затвердженим Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 08.02.2012 № 114 (зі змінами внесеними згідно з Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення № 1775 від 18.09.2013) (далі - Положення).

Пунктом 2.1. Положення, у разі прийняття Національною радою рішення про застосування санкції „оголошення попередження" ліцензіат зобов`язаний в установлений в рішенні строк усунути зафіксовані у його діяльності порушення.

У відповідності до п. 2.3. Положення, звернення із заявою до Національної ради про скасування санкції „оголошення попередження" відбувається за ініціативою ліцензіата.

Пунктом 4.2. Положення передбачено, що за результатами розгляду заяви про скасування санкції „оголошення попередження" Національна рада має право прийняти рішення:

про призначення позапланової перевірки з метою з`ясування питання про усунення порушень, які стали підставою застосування до ліцензіата санкції „оголошення попередження";

про залишення заяви про скасування санкції „оголошення попередження" без розгляду у разі недотримання вимог пунктів 3.2 та 3.3 глави 3 цього розділу.

Згідно з пунктом 5.2. Положення, за результатами позапланової перевірки та аналізу документальних свідчень, передбачених пунктом 3.3 глави 3 цього розділу, Національна рада приймає одне з таких рішень:

скасувати санкцію „оголошення попередження" у разі усунення ліцензіатом порушень, які стали підставою для застосування Національною радою санкції;

відмовити у скасуванні санкції „оголошення попередження" у разі, якщо під час здійснення позапланової перевірки було виявлено, що порушення усунуто не в повному обсязі;

застосувати нову санкцію, передбачену статтею 72 Закону України „Про телебачення і радіомовлення", у разі, якщо під час здійснення позапланової перевірки було виявлено, що порушення не усунуто.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Судом з матеріалів справи не встановлено, а відповідачем не доведено факту повідомлення позивача щодо розгляду заяви ТОВ «Корона Санрайс» від 18.12.2014 про скасування «оголошення попередження».

При цьому суд відмічає, що посилання відповідача на застосування до ТОВ «Корона Санрайс» чотирьох санкцій рішеннями від 25.02.2014 № 965, від 12.02.2015 № 153, від 19.10.2017 № 209, від 22.02.2018 № 243, про які позивача за висновками Національної ради повідомлено, разом з твердженням про усвідомлення ТОВ «Корона Санрайс» факту нескасування рішення № 965 від 25.09.2014 у позасудовому порядку, на думку суду, не підтверджують наявності будь-якого безпосереднього реагування на заяву ТОВ «Корона Санрайс» від 18.12.2014 про скасування «оголошення попередження» у визначеному Положенням порядку та не доводять обставин обізнаності позивача щодо порушення прав та інтересів останнього внаслідок нерозгляду відповідної заяви.

В той же час, про дії відповідача, пов`язані з розглядом заяви від 18.12.2014, та їх підстави і правові наслідки, а саме про обставини порушення права ТОВ «Корона Санрайс» на скасування санкції «оголошення попередження» Національної ради, позивач дізнався з листів № 16/456 від 18.10.2019 та № 16/486 від 13.11.2019, а відтак, суд приходить до висновку, що перебіг строку звернення з адміністративним позовом до суду слід рахувати з дати отримання листа № 16/456 від 18.10.2019 - 21.10.2019.

Судом також враховується те, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Ключовими принципами ст. 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.

Право на суд покриває надзвичайно широке поле різноманітних категорій - воно стосується як інституційних та організаційних аспектів, так і особливостей здійснення окремих судових процедур. Своєрідним механізмом, який дозволяє розуміти, тлумачити та застосовувати Конвенцію є практика Європейського суду з прав людини, яку він викладає у своїх рішеннях.

Враховуючи той факт, що право на справедливий суд займає основне місце у системі глобальних цінностей демократичного суспільства, Європейський суд у своїй практиці пропонує досить широке його тлумачення.

Згідно з ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення ст. 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. France Європейський суд зазначив, що ст. 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

При цьому, як випливає з рішення Європейського суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, як свідчить позиція Європейського суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Суд зазначає, що правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Зокрема, у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Проаналізувавши у сукупності наведені сторонами у своїх заявах доводи, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, виходячи з наведених висновків в цілому, суд вважає заяву позивача обґрунтованою, а строк на звернення до суду не пропущеним, а тому, суд відмовляє у задоволенні заяви представника Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Керуючись ст.ст. 123, 240, 241-243, 248, 256 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви № 104/20 від 07.04.2020 «Про залишення позову без розгляду» представника Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення Кондратенко О.В. - відмовити.

Ухвала, відповідно до ч. 1 ст. 256 КАС України, набирає законної сили негайно з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 24.07.2020.

Суддя К.С. Пащенко