Справа № 640/12757/20
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
28 липня 2020 року м. Київ № 640/12757/20
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клочкової Н.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом

ОСОБА_1
до військової частини НОМЕР_1
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач), адреса: АДРЕСА_1 до військової частини НОМЕР_1 (надалі - відповідач), адреса: АДРЕСА_2 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 2017 року.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2015 року по 2017 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 2017 року.

Підставою позову вказано порушення прав та інтересів позивача, внаслідок не нарахування та невиплати компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки суб`єктом владних повноважень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 червня 2020 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

На адресу Окружного адміністративного суду міста Києва від представника військової частини НОМЕР_1 надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з пропуском строків звернення до адміністративного суду.

В обґрунтування заявленого клопотання про залишення позовної заяви без розгляду представник відповідача послався на те, що зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що на час виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення, військовою частиною НОМЕР_1 позивачу не було виплачена грошова компенсація за невикористані дні додаткової відпустки, передбаченої пунктом 12 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального статусу».

Однак, заявник зазначає, що про факт невиплати позивачу грошової компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, останній дізнався у день його звільнення, а саме з Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 28 квітня 2017 року № 79, про який зазначено у грошовому атестаті, а грошовий атестат видається у день звільнення та у день звільнення проводилися усі розрахунки з позивачем.

Таким чином, на думку заявника, позивач повинен був знати про порушення свої прав, свобод чи інтересів починаючи з дня звільнення з військової служби в запас, а саме з 28 квітня 2017 року.

Враховуючи, вищевикладене представник відповідача просив залишити позовну заяву без розгляду.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, повно та всебічно дослідивши докази, які мають значення для правильного вирішення питання щодо залишення позовної заяви без розгляду, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Так, у відповідності до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, зі змісту наведених норм вбачається, що початок перебігу строку звернення до адміністративного суду пов`язується з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Водночас, положення «повинна» слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке прийнято рішення або вчинені дії. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про можливе порушення своїх прав є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Крім того суд звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії» (рішення від 22.10.1996 року), «Девеер проти Бельгії» (рішення від 27.02.1980 року)).

В той же час, слід зазначити, що обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою про виплату йому компенсації за невикористані дні додаткової відпустки 06 травня 2020 року.

Надалі, листом Військової частини НОМЕР_1 від 25 травня 2020 року № 222/4/820 позивача було повідомлено про відсутність підстав для здійснення таких виплат. При цьому, до адміністративного суду з вказаною позовною заявою позивач звернувся 04 червня 2020 року, про що свідчить поштовий штамп на конверті.

Наведене в сукупності свідчить про те, що позивач дізнався про порушення своїх прав саме з відповіді відповідача від 25 травня 2020 року, а не в момент звільнення з військової служби.

Більш того, вказані правовідносини не пов`язані зі спорами щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, як на це посилається представник відповідача, а виникли виключно з підстав невиплати компенсації за невикористані дні додаткової відпустки, тому, при обчисленні строку звернення до суду слід застосовувати загальні положення Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, частину 2 статті 122 КАСУ, відповідно до якої для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить висновку про своєчасність звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з вказаною заявою та про відсутність правових підстав для задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись статтями 120, 121, 122, 123, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання представника військової частини НОМЕР_1 про залишення позову без розгляду відмовити.

Ухвала набирає законної сили згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України з моменту її підписання суддею (суддями).
Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Н.В. Клочкова