Справа № 320/6162/20
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 липня 2020 року м. Київ Справа № 320/6162/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України у Київській області
провизнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що виявилась у неперерахунку позивачу як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 відповідно до положень статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII;

- зобов`язати відповідача здійснити за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 перерахунок та виплату позивачу пенсії по інвалідності у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 % мінімальної пенсії за віком, встановленої частиною першою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, відповідно до положень статей 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Так, в силу положень пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються відомості щодо сторін та інших учасників справи, серед яких, зокрема: офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Відповідно до частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно з приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, звернення позивача до суду з даним позовом обумовлено протиправною, на його думку, бездіяльністю відповідача, що виявилась у непроведенні позивачу перерахунку та виплати основної та додаткової пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 у належному розмірі.

Водночас з наведеною вище позовною заявою ОСОБА_1 звернувся до суду лише 15.07.2020 (відбиток календарного штемпеля підприємства поштового зв`язку на конверті від 15.07.2020), тобто з порушенням строку, визначеного статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, більше ніж на п`ять років.

Разом з тим заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано.

При цьому позивач звертає увагу на те, що про порушення своїх прав та інтересів він дізнався, отримавши лист Білоцерківського відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.02.2020 № 480-204/П-02/8-1000/20.

Позивач також звертає увагу суду на положення частини другої статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII, відповідно до яких суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин, на думку позивача, до спірних правовідносин не може застосовуватись шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, передбачений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України

Крім того, наявність у нього права на звернення до суду з даним позовом без обмеження будь-яким строком підтверджується, на думку позивача, і висновками, викладеними Верховним Судом у постановах від 24.04.2018 в адміністративній справі № 646/6250/17 та 29.11.2019 в адміністративній справі № 608/957/16-а.

Разом з тим вказані доводи не приймаються судом до уваги, оскільки частина друга статті 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII не встановлює строки звернення до суду з позовом про оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, а визначає норми матеріального права, які регулюють виплату своєчасно неотриманих з вини територіальних органів Пенсійного фонду України сум пенсій за минулий час.

Посилання позивача на правові позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 24.04.2018 в адміністративній справі № 646/6250/17 та 29.11.2019 в адміністративній справі № 608/957/16-а також не приймаються судом до уваги, оскільки прийняті за інших фактичних обставин справи.

У свою чергу як розтлумачив Верховний Суд у своїй постанові від 08.08.2019 в адміністративній справі № 127/13736/16-а, за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З огляду на те, що пенсійні платежі є періодичними та виплачуються щомісяця, позивач з січня-лютого 2014 року знав або повинен був дізнатися про невиплату йому територіальним органом Пенсійного фонду України пенсійних виплат у належному розмірі.

Аналогічна правова позиція також висловлена Верховним Судом, зокрема, у постанові від 15.05.2019 в адміністративній справі № 804/4217/18.

За таких обставин, шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом слід відраховувати не з моменту отримання позивачем листа Білоцерківського відділу обслуговування громадян № 1 (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 20.02.2020 № 480-204/П-02/8-1000/20, яким йому відмовлено у перерахунку пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, а з моменту отримання пенсійних виплат за січень 2014 року, розрахунок та виплату яких, на думку позивача, зроблено територіальним органом Пенсійного фонду України невірно.

При цьому суд наголошує, що зі змісту наведеного вище листа вбачається, що позивач 08.01.2019 вже звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок та виплату основної та додаткової пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, за результатами розгляду якої отримав лист Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 22.01.2019 № 12/П-01, яким йому відмовлено у такій виплаті.

Відтак, починаючи з січня 2019 року, позивачу достеменно було відомо про порушення його прав та інтересів.

Крім того, в порушення вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, у позовній заяві не зазначено всі передбачені наведеною вище нормою відомості щодо відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, а саме: офіційну електронну адресу.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.