Справа № 128/1362/20
Суддя: Васильєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/1362/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказує, що 24.05.2020 інспектор поліції виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАМ № 2580831, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Відповідно до винесеної постанови, позивач 24.05.2020 о 13 год 51 хв рухався по Рівненській трасі М06 Київ-Чоп 434 км, керував вантажним транспортним засобом VOLVO FH 12.420 та порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 поєднано з табличкою 7.5.1 Рух вантажних транспортних засобів праворуч, а саме здійснив рух прямо в дії знаку.

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він пояснював інспектору, що даний дорожній знак установлено з порушеннями ДСТУ, який фактично примусово зобов`язує всіх водіїв вантажних транспортних засобів здійснити зупинку на габаритно-вагому пункті для здійснення перевірки органами Укртрансбезпеки, що, на його думку, порушує норми Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567. Зазначає, що інспектор виніс постанову, не довівши, що знак 4.2 поєднаний з табличкою 7.5.1 був установлений згідно ДСТУ. Вказує, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким вчинено відеозапис правопорушення та доказів здійснення ним правопорушення.

Тому позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2580831 (а.с. 2 - 7).

13.07.2020 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача, який підписано представником відповідача за довіреністю Невмеришиною В.О., разом із вказаними у відзвиві додатками. Згідно поданого відзиву, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі. Вказано, що в зв`язку з невиконанням позивачем дорожнього знаку 4.2 в поєднанні з табличкою 7.5.4 "Рух вантажних транспортних засобів праворіч" працівники патрульної поліції зупинили позивача та склали оскаржувану постанову. Дійсно на атодорозі М-06 Київ - Чоп 434 км. знаходиться стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю, який працює в цілодобовому режимі. Ніякого відношення до зважування вантажних транспортних засобів працівники поліції не мають, проте вони контролюють дотримання Правил дорожнього руху України та відповідно реагують, якщо є порушення цих правил. Зазначає, що позивач не заперечує сам факт вчинення правопорушення, а лише вказує, що дорожній знак встановлено з порушенням ДСТУ. Вказує, що позивач порушив вимоги встановленого дорожнього знаку з табличкою, а тому інспектор патрульної поліції правомірно зупинив транспортний засіб під керуванням позивача ОСОБА_1 , порушень стосовно неправильності встановлення чи невідповідності до ДСТУ 4100:2014 дорожніх знаків чи дорожньої розмітки на даній ділянці дороги зафіксовано не було, а тому позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог та сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності. Наголошує, що інспектором правомірно винесено постанову на місці зупинки транспортного засобу, розгляд справи проводився в порядку, передбаченому статтею 279 КУпАП, зміст оскаржуваної постанови в повній мірі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зокрема, що в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та вказано технічний пристрій, на який проводився відеозапис ВК-00126. До відзиву долучено вказані в ньому додатки, в тому числі копія пояснення ОСОБА_1 , копія схеми організації дорожнього руху та оптичний носій з відеозаписами та фотознімком (2 диски). Жодного доказу направлення даного відзиву та додатків до нього іншим учасникам справи суду не надано.

Позивач до судового засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а справу розглянути у його відсутність.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі відповідно до вимог ст. 268 КАС України, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

24.05.2020 інспектор Управління патрульної поліції у Рівненській області молодший лейтенант поліції Нітковець Р.В. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ № 2580831, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП України та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 24.05.2020 о 13:51 водій керуючи вантажним транспортним засобом VOLVO FH 12.420, н.з. НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожнього знаку 4.2 поєднаного із табличкою 7.5.1. Рух вантажних транспортних засобів праворуч, а саме здійснив рух прямо в дії знаку, чим порушив п. 33 ПДР - порушення вимог дорожніх знаків (а.с. 8).

Також судом було досліджено наданий позивачем відеозапис, на якому позивачем зафіксовано частину розмови водія з інспектором, а також розміщення дорожнього знаку 4.2, поєднаного із табличкою 7.5.1. Рух вантажних транспортних засобів праворуч на автодорозі (а.с. 10).

Згідно ч. 3 ст. 162 КАС України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Згідно ч. 9 ст. 79 КАС України, копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Докази на підтвердження надсилання доказів, долучених до відзиву, суду не надано.

Водночас, долучена до відзиву копія пояснень позивача ОСОБА_1 є додатком до оскаржуваної постанови серії ЕАМ № 2580831, а тому такий доказ повинен бути у позивача та може бути взятий до уваги судом.

Так, згідно копії пояснень позивача ОСОБА_1 від 24.05.2020, він пояснив, що рухався по міжнародній трасі М-06, перевозив 7 т вантажу, був зупинений поліцейським Нітковцем Р.В. , з його слів за порушення ПДР п.4.2, розд. 33, порушення вимог дорожнього знаку, т.б. здійснив рух прямо, що заборонено вимогами дорожнього знаку, який на його думку встановлений незаконно, згідно вимог ДСТУ України про встановлення дорожніх знаків.

В позовній заяві позивач також заперечує правильність встановлення дорожнього знаку із табличкою, а також вказує, що оскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким вчинено відеозапис правопорушення та доказів здійснення ним правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція),у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених крім інших частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Аналогічного висновку дійшов Касаційний адміністративний суд в Постанові від 06.02.2019 по справі № 489/2363/16-а.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП (в редакції на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Правила дорожнього руху (далі - ПДР), відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1 Правил дорожнього руху).

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 2.3 (б) ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з пунктом 2.4-1 ПДР, у місці здійснення габаритно-вагового контролю на вимогу працівника пункту габаритно-вагового контролю або поліцейського водій вантажного автомобіля (в тому числі механічного транспортного засобу) повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: передати для перевірки документи, зазначені в підпунктах "а", "б" і "г" пункту 2.1 цих Правил; надати транспортний засіб та причіп (за наявності) для вагового та/або габаритного контролю відповідно до встановленої процедури.

Відповідно до Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 р. № 879 (далі - Порядку), габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Згідно з п. 3 вказаного Порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до п. 7 даного Порядку, місце розташування стаціонарного пункту та схема організації дорожнього руху під час під`їзду до пункту та виїзду з нього визначаються Укртрансбезпекою та її територіальними органами і погоджуються з власниками автомобільних доріг та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Відповідно до пункту 8.2-1 ПДР, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини. Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги). Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Аналогічні вимоги до встановлення дорожніх знаків закріплені в підпункті 10.1.1 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. ЗНАКИ ДОРОЖНІ. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014» (далі - ДСТУ 4100-2014).

Згідно з п.8.4 (г) ПДР, наказові знаки показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження.

У розділі 33 ПДР визначено, що знак 4.2 «Рух праворуч» належить до групи наказових знаків та дозволяє рух лише праворуч.

Табличка 7.5.1 «Вид транспортного засобу» показує вид транспортного засобу, на який поширюється дія знака, зокрема табличка 7.5.1 поширює дію знака на вантажні автомобілі (у тому числі з причепом) з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т.

Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона. Адміністративне правопорушення може мати місце лише за наявності всіх перелічених складових, що у сукупності становлять склад адміністративного правопорушення.

Так, позивач, зазначаючи про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності, не заперечує того факту, що здійснив рух прямо в межах дії дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», поєднаного з табличкою 7.5.1, з тих підстав, що вважає його встановленим з порушенням ДСТУ.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Доказів того, що позивач об`єктивно не міг виконати вимоги даного дорожнього знаку в матеріалах справи відсутні. Та незгода позивача з розміщенням дорожнього знаку не може бути підставою для невиконання вимог встановленого дорожнього знаку, питання щодо правомірності встановлення (розміщення) дорожнього знаку має вирішуватися у встановленому законом порядку, тому за відсутності належних та допустимих доказів незаконного встановлення дорожнього знаку, невиконання вимог такого дорожнього знаку не може бути підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, вона складена в електронній формі у вигляді стрічки і роздрукована за допомогою спеціального технічного пристрою, та містить відомості, наведені у додатку 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 за № 1395, при винесенні постанови було зазначено технічний пристрій, що здійснив фіксацію правопорушення, відібрано пояснення в особи, що притягалася до адміністративної відповідальності, та за умови наявності встановленого дорожнього знаку, вимоги якого не виконано водієм, що позивачем не заперечується, притягнуто особу до адміністративної відповідальності в межах санкції статті КУпАП.

Тому суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був обґрунтовано та на законних підставах притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - порушення вимог дорожніх знаків.

Враховуючи вищевикладене, заявлений адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241 - 244, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, з урахуванням положень пункту 3 Прикінцевих положень КАС України, до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи:

1)позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

2)відповідач Управління патрульної поліції у Рівненській області, місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 14А, м. Рівне, поштовий індекс: 33028.

Суддя: