Справа № 360/1753/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1753/20

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Олійник О.А.,

представника позивача - Біріної К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного акціонерного товариства "Старобільський молокозавод" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 56502,90 грн,

ВСТАНОВИВ:

28.04.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач, ЛОВ ФСЗІ) до приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» (далі - відповідач, ПрАТ «Старобільський молокозавод»), в якому позивач просив суд стягнути з ПрАТ «Старобільський молокозавод» на користь ЛОВ ФСЗІ адміністративно-господарську санкцію за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році 56469,02 грн та пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарської санкції за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, яка нарахована за період з 16 квітня 2020 року по 17 квітня 2020 року у розмірі 33,88 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач надав до ЛОВ ФСЗІ звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за формою № 10-ПІ за 2019 рік, з якого вбачається невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році.

24.01.2020 позивачем було направлено на адресу Головного управління ДФС у Луганській області запит про надання інформації про середньооблікову кількість працівників ПрАТ «Старобільський молокозавод», в тому числі осіб з інвалідністю у розрізі по місяцях за 2017-2019 роки.

Також 24.01.2020 позивачем було направлено до державної служби зайнятості запит про надання відповідачем інформації про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також про випадки відмови у працевлаштуванні осіб, направлених для працевлаштування та здійснення роботодавцем замовлення на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед застрахованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю у 2017- 2019 роках.

27.01.2020 позивачем на адресу відповідача надіслано попередження про сплату адміністративно-господарської санкції та пені, нарахованих за звітною інформацією, зазначеною у звіті форми № 10-ПІ. Попередження відповідачем було отримано 05.02.2020.

05.02.2020 на адресу позивача надійшла відповідь Державної служби зайнятості на вищезазначений запит, з якої вбачається, що інформацію за формою 3-ПН відповідач надавав Державній службі зайнятості наявні вакансії для працевлаштування осіб з інвалідністю, але не здійснював замовлення на професійне навчання або підготовку даної категорії безробітних.

Позивач вважає, що відповідач не здійснив всіх можливих заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю протягом 2017-2019 років, що призвело до невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, передбаченого частиною першою статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», адже, дана норма встановлює для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування інвалідів у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік.

13.02.2020 на адресу позивача надійшла відповідь ГУ ДПС у Луганській області, з якої вбачається, що у відповідача працюють особи з інвалідністю, але не в тій кількості, що подає відповідач.

Враховуючи інформацію за звітом № 10-ПІ за 2019 рік, вбачається невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році, у зв`язку з чим нарахована адміністративно-господарська санкція у розмірі 56469,02 грн, про сплату якої відповідач був повідомлений, а також про нарахування пені за несвоєчасну сплату.

Також позивачем здійснено розрахунок пені за прострочення відповідачем сплати адміністративно-господарської санкції з урахуванням облікової ставки НБУ у розмірі 10 % річних за кожен день прострочення, що склало 33,88 грн.

Ухвалою суду від 30.04.2020 відкрито провадження у справі, визначено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 30.06.2020 запропоновано позивачу надати до суду додаткові докази та витребувано від Старобільського районного центру зайнятості належним чином завірені копії звітів приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» за формою № 3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)» за 2019 рік.

30.06.2020 від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позов (арк. спр. 81-89), в обґрунтування якого останній послався на таке. Виходячи з положень ст. 20 Закону № 875-ХІІ та тієї обставини, що у 2019 році середньорічна кількість працюючих осіб у відповідача склала 142, відповідач мав у 2019 році створити 5,68 робочого місця для працевлаштування інвалідів.

Станом на 01.01.2019 відповідачем було створено 6 робочих місць, на які могли працевлаштуватися особи з інвалідністю. У тому числі 5 вказаних робочих місць були зайняті.

Протягом 2018-2019 року відповідач в площині створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю зробив наступні дії: робоче місце головного технолога було зайнято інвалідом протягом січня-грудня 2019 року, що підтверджується витягом з наказу № 89к від 11.09.1979 про призначення на посаду та довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_1 2-20СМ №074314 з 01.03.2008 безстроково; робоче місце водія АТП було зайнято інвалідом протягом січня-вересня 2019 року, що підтверджується витягом з наказу № 38к від 30.05.2007 про призначення на посаду, довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_2 12ААА №510165 з 01.04.2017 по 01.04.2019, довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_2 12ААБ №138156 з 01.04.2019 по 01.04.2020, витягом з наказу № 52к від 01.10.2019 про звільнення з посади; наказом від 01.10.2019 № 43 відповідач виключив вказану посаду з штатного розпису; робоче місце начальника відділу МТЗ було зайнято інвалідом протягом січня-квітня 2019 року, що підтверджується витягом з наказу № 35к від 15.04.1982 про призначення на посаду; довідкою про призначення інвалідності ОСОБА_3 12ААА №506199 з 01.08.2016 безстроково, витягом з наказу № 16к від 18.04.2019 про звільнення з посади; вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 24.04.2019, тобто протягом 3-х робочих днів з дня відкриття вакансії, однак бажаючі працевлаштуватися до підприємства не зверталися; робоче місце охоронника було зайнято інвалідом протягом січня-вересня 2019 року, що підтверджується витягом з наказу № 61к від 14.08.2013 про призначення на посаду, довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_4 12ААА № 510955 з 01.08.2017 по 01.08.2019, довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_4 12ААБ №138778 з 01.08.2019 безстроково), витягом з наказу № 52к від 01.10.2019 про звільнення з посади; наказом від 01.10.2019 № 42 відповідач виключив вказану посаду з штатного розпису.

Відповідно до наказу № 33 від 18.07.2019 створено додаткове робоче місце для працевлаштування інвалідів - приймальник заяв відділу збуту. Вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач самостійно знайшов особу з інвалідністю на вказане робоче місце. Вказане робоче місце було зайнято інвалідом протягом 2 місяців 2019 року - з 23.07.2019 по 06.09.2019, що підтверджується довідкою про призначення інвалідності ОСОБА_5 2-20ЛИ №0077077 з 02.02.2004 безстроково, витягом з наказу № 38к від 23.07.2019 про призначення на посаду; витягом з наказу № 50к від 06.09.2019 про звільнення з посади; наказом від 09.09.2019 №38 відповідач виключив вказану посаду з штатного розпису.

Робоче місце машиніста АХУ було зайнято інвалідом протягом 12 місяців 2019 року, що підтверджується довідкою про призначення інвалідності ОСОБА_6 10ААБ №609609 з 27.12.2012 безстроково), витягом з наказу № 76к від 22.11.2016 про призначення на посаду.

Наказом № 35 від 12.08.2019 створено додаткове робоче місце для працевлаштування осіб з інвалідністю - змінний майстер цеху КПМ. Вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відповідач самостійно знайшов особу з інвалідністю на вказане робоче місце. Вказане робоче місце було зайнято осіб з інвалідністю протягом 5 місяців 2019 року (з 15.08.2019 по 31.12.2019), що підтверджується витягом з наказу № 53к від 15.08.2019 про переведення на посаду, довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_7 12ААБ №138860 з 15.08.2019 по 01.08.2020.

Робоче місце змінного майстра виробництва молочних продуктів було створено відповідно до наказу № 52 від 20.12.2018, вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_4 . Щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 27.12.2018 протягом 3-х робочих днів з дня відкриття вакансії. Листом від 27.12.2018 №12/18-399 відповідач запропонував Старобільському районному центру зайнятості знайти особу - інваліда для працевлаштування на вказану вакансію, однак протягом 2019 року особи, які б бажали працевлаштуватися, до відповідача не зверталися.

Робоче місце змінного майстра виробництва молочних продуктів було створено відповідно до наказу № 19 від 23.01.2019, вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_5 . Щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 29.01.2018 протягом 3-х робочих днів з дня відкриття вакансії. Листом від 28.01.2019 № 01/19-30 відповідач запропонував Старобільському районному центру зайнятості знайти особу з інвалідністю для працевлаштування на вказану вакансію. Однак протягом 2019 року особи, які б бажали працевлаштуватися на вказану вакансію, до відповідача не зверталися.

Робоче місце апаратника виробництва молочних продуктів було створено відповідно до наказу №50 від 18.10.2019, вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_6 . Щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 23.10.2019, тобто у строк протягом 3-х робочих днів з дня відкриття вакансії. Однак протягом 2019 року особи, які б бажали працевлаштуватися на вказану вакансію, до відповідача не зверталися.

Таким чином, на думку відповідача, у середньорічному вимірі ним створено 7,16 робочого місця, на які могли працевлаштуватися особи з інвалідністю, з яких: зайнятими особами з інвалідністю були 4,30 робочих місця; вакантними були 2,86 робочих місця.

Законодавством не встановлено періодичності подачі звітності за формою № 3-ПН, а передбачено, що така звітність подається не пізніше 3 робочих днів з дати відкриття вакансії, тобто передбачено одноразове інформування про кожну вакансію.

Тому, якщо роботодавець одноразово подав звітність форми № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) у строк не пізніше З робочих днів з дати відкриття вакансії, він виконав обов`язок своєчасно та в повному обсязі у встановленому порядку подати інформацію про попит на робочу силу (вакансії).

Вказане свідчить, що в такому випадку учасник господарських відносин вжив залежних від нього передбачених законодавством заходів задля запобігання правопорушення. Тому, посилаючись на практику Верховного Суду, відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

22.07.2020 від відповідача на адресу суду надійшли додаткові пояснення (арк. спр. 179-180), в яких останній зазначив, що за практикою документообігу, який використовується у відповідача, накази з кадрових питань пишуться та накопичуються у книзі наказів, яка заводиться на кожний календарний рік. За одним наказом можливо вирішення кадрових питань щодо кількості осіб. Кожній особі присвячено окремий параграф наказу. Зацікавленим особам за їх заявами видаються засвідчені витяги з таких наказів. У книзі ведеться також нумерація наказів.

Окремо книга реєстрації наказів не ведеться, законодавство України такого обов`язку не містить.

Копії довідок МСЕК про встановлення інвалідності особам, які працювали у відповідача протягом січня-грудня 2019 року, та звіти за формою № 3-ПН, які подавалися до державної служби зайнятості у 2019 році, надавалися суду та направлені на адресу позивача як додатки до відзиву на позовну заяву.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеному в позові.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов такого.

ПрАТ «Старобільський молокозавод» зареєстровано як юридичну особу 22.08.1996, 30.03.2006, № запису 1 000358, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 29.04.2020 за № (арк. спр. 47-50).

ПрАТ «Старобільський молокозавод» (ідентифікаційний код 0444837) відповідно до Порядку реєстрації підприємств, установ, організацій та фізичних осіб, що використовують найману працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, зареєстровано у ЛОВ ФСЗІ 19.12.2012 за реєстраційним номером 44/129/915, про що свідчить довідка про реєстрацію роботодавця у відділенні Фонду соціального захисту інвалідів від 19.12.2012 за № 2185 (арк. спр. 35).

24.01.2020 ПрАТ «Старобільський молокозавод» на виконання вимог Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, подало до ЛОВ ФСЗІ звіт від 23.01.2020 про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2019 рік, в якому зазначило середньооблікову кількість штатних працівників облікового складу за рік - 142 осіб, з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, - 4 особи; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" - 6 осіб; фонд оплати праці штатних працівників (тис. грн) - 4009,3 грн; середньорічна заробітна плата штатного працівника (грн) - 28234,51 грн; сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштуванням інвалідів - 0 грн (арк. спр. 18-19).

27.01.2020 за вих. № 65/03-10 позивачем на адресу ПрАТ «Старобільський молокозавод» направлено лист з проханням своєчасно здійснити сплату адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю у 2019 році до 15 квітня 2020 року, не допускаючи нарахування пені за звернення до суду за примусовим стягненням боргу, який отримано відповідачем 05.02.2020 (арк. спр. 26-28).

24.01.2020 позивач направив на адресу Старобільського районного центру зайнятості запит № 05/01-02/57, чи надавалися ПрАТ «Старобільський молокозавод» до Старобільського районного центру зайнятості відомості про вільні робочі місця (вакансії), на які можливе працевлаштування осіб з інвалідністю, а також про випадки відмови роботодавцем у працевлаштуванні осіб з інвалідністю, які направлялися центром зайнятості, протягом 2017, 2018, 2019 років; чи здійснювалося ПрАТ «Старобільський молокозавод» замовлення до Старобільського районного центру зайнятості на професійне навчання або підготовку особи з інвалідністю у разі відсутності фахівців з потрібними професіями серед зареєстрованих у державній службі зайнятості осіб з інвалідністю (арк. спр. 24-25).

ЛОВ ФСЗІ отримано відповідь Старобільського районного центру зайнятості від 05.02.2020 № 218/04-20 з інформацією про надання протягом, зокрема, 2019 року звітності за формою 3-ПН, з зазначенням того, що бажаючих отримати направлення на працевлаштування не було. Підприємство не здійснювало до Старобільського районного центру зайнятості замовлень на професійне навчання або підготовку осіб з інвалідністю (арк. спр. 29).

За несвоєчасну сплату ПрАТ «Старобільський молокозавод» адміністративно-господарських санкцій за 2019 рік ЛОВ ФСЗІ нараховано підприємству пеню в сумі 33,88 грн, про що зазначено у розрахунку суми позову, пред`явленого щодо стягнення заборгованості по сплаті адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю (арк. спр. 32).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Закон України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII (далі - Закон № 875) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до статті 7 Закону № 875 законодавство про соціальну захищеність осіб з інвалідністю в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону № 875 забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 18 Закону № 875).

Статтею 18-1 Закону № 875 визначено, що особа з інвалідністю, яка не досягла пенсійного віку, не працює, але бажає працювати, має право бути зареєстрованою у державній службі зайнятості як безробітна.

Рішення про визнання особи з інвалідністю безробітною і взяття її на облік для працевлаштування приймається центром зайнятості за місцем проживання особи з інвалідністю на підставі поданих нею рекомендації МСЕК та інших передбачених законодавством документів.

Державна служба зайнятості здійснює пошук підходящої роботи відповідно до рекомендацій МСЕК, наявних у особи з інвалідністю кваліфікації та знань, з урахуванням її побажань.

Державна служба зайнятості може за рахунок Фонду соціального захисту інвалідів надавати дотацію роботодавцям на створення спеціальних робочих місць для осіб з інвалідністю, зареєстрованих у державній службі зайнятості, а також проводити професійну підготовку, підвищення кваліфікації і перепідготовку цієї категорії осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями статті 19 Закону № 875 визначено, що:

- для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця (частина перша);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення (частина друга);

- підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону (частина третя).

Аналіз зазначених положень Закону№ 875 дає підстави для висновку про те, що обов`язки роботодавців стосовно забезпечення прав осіб з інвалідністю на працевлаштування полягають у:

виділенні та створенні робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальних робочих місць;

створенні для осіб з інвалідністю умов праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

забезпеченні інших соціально-економічних гарантій, передбачених чинним законодавством;

наданні державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю;

звітуванні Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Таким чином, судом установлено, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком займатися пошуком таких осіб для працевлаштування. Такий обов`язок покладений на державну службу зайнятості.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону № 875 підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк (частина друга статті 20 Закону № 875).

Відповідно до частини четвертої статті 20 Закону № 875 адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Спірні у цій справі санкції застосовуються до суб`єктів господарювання уповноваженими органами державної влади за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, а тому є адміністративно-господарськими санкціями.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 50 Закону України 5 липня 2012 року № 5067-VI "Про зайнятість населення" роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

Відповідно до пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю роботодавці подають до базового центру зайнятості незалежно від місцезнаходження роботодавця за формою, затвердженою Мінсоцполітики за погодженням із Держстатом.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2016 року № 1476), затверджено Форму звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", яка подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Наведене свідчить про те, що обов`язок підприємства щодо створення робочих місць для осіб з інвалідністю не супроводжується його обов`язком підбирати і працевлаштовувати таких осіб на створені робочі місця. Такий обов`язок покладається на органи працевлаштування, що перелічені в частині першій статті 18 Закону № 875.

Однак, на підприємство покладається обов`язок створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та інформувати про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування.

Підприємство не несе відповідальності за невиконання нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю, якщо воно розробило необхідні заходи по створенню для них робочих місць, зокрема, створило робочі місця для таких осіб та своєчасно, достовірно, в повному обсязі проінформувало відповідні установи, але фактично не працевлаштувало особу з інвалідністю з причин незалежних від нього: відсутність осіб з інвалідністю, відмова особи з інвалідністю від працевлаштування на підприємство, бездіяльність державних установ, які повинні сприяти працевлаштуванню особам з інвалідністю.

На виконання вимог абзацу третього пункту 2 Порядку подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2007 року № 70, щодо надання до центру зайнятості інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування осіб з інвалідністю, ПрАТ «Старобільський молокозавод» відповідно до Порядку подання форми звітності № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)", затвердженого наказом Міністерства соціальної політики України від 31 травня 2013 року № 316 (у редакції наказу Міністерства соціальної політики України від 05 грудня 2016 року № 1476) та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 червня 2013 року за № 988/23520, подавало до Старобільського районного центру зайнятості звітність форми № 3-ПН "Інформація про попит на робочу силу (вакансії)": від 29.01.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, від 26.02.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, від 27.03.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, від 24.04.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, від 23.05.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, від 25.06.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, від 26.07.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, від 27.08.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, від 30.09.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, від 23.10.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, 1 вакансії апаратника виробництва кисломолочних продуктів, від 26.11.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії начальника відділу матеріально-технічного забезпечення, 1 вакансії апаратника виробництва кисломолочних продуктів, від 24.12.2019 про наявність 1 вакансії змінного майстра виробництва кисломолочних продуктів, 1 вакансії водія автотранспортних засобів, 1 вакансії апаратника виробництва кисломолочних продуктів (арк. спр. 142-177).

Протягом 2019 року на підприємстві працювало загалом 7 осіб з інвалідністю (від 3 до 6 щомісяця), що не є спірним питанням у даній справі, та на підтвердження чого відповідачем надано копії витягу з наказу № 89к від 11.09.1979 про призначення на посаду та довідки до акта огляду МСЕК 2-20СМ №074314 про встановлення ОСОБА_1 інвалідності з 01.03.2008 безстроково (арк. спр. 91-92), витягу з наказу № 38к від 30.05.2007 про призначення на посаду, довідки до акта огляду МСЕК 12ААА №510165 про встановлення ОСОБА_2 інвалідності з 01.04.2017 по 01.04.2019, довідки до акта огляду МСЕК 12ААБ №138156 про встановлення ОСОБА_2 інвалідності з 01.04.2019 по 01.04.2020, витягу з наказу № 52к від 01.10.2019 про звільнення з посади (арк. спр. 93-96), витягу з наказу № 35к від 15.04.1982 про призначення на посаду, довідки до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_3 12ААА №506199 з 01.08.2016 безстроково, витягу з наказу № 16к від 18.04.2019 про звільнення з посади (арк. спр. 98-100), вакансія щодо цього робочого місця відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , та щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 24.04.2019 (арк. спр. 101-103), витягу з наказу № 61к від 14.08.2013 про призначення на посаду, довідки до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_4 12ААА № 510955 з 01.08.2017 по 01.08.2019, довідки до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_4 12ААБ №138778 з 01.08.2019 безстроково), витягу з наказу № 52к від 01.10.2019 про звільнення з посади (арк. спр. 104-107), наказу від 01.10.2019 № 42 про виключення вказаної посади з штатного розпису (арк. спр. 108), наказу № 33 від 18.07.2019, яким створено додаткове робоче місце для працевлаштування інвалідів - приймальник заяв відділу збуту (арк. спр. 109). Вказане робоче місце було зайнято особою з інвалідністю протягом 2 місяців 2019 року - з 23.07.2019 по 06.09.2019, що підтверджується довідкою про встановлення інвалідності ОСОБА_5 2-20 ЛИ №0077077 з 02.02.2004 безстроково, витягом з наказу № 38к від 23.07.2019 про призначення на посаду (арк. спр. 110-111), згідно з витягом з наказу № 50к від 06.09.2019 ОСОБА_5 звільнено з посади, а наказом від 09.09.2019 №38 відповідач виключив вказану посаду з штатного розпису (арк. спр. 112-113). Робоче місце машиніста аміачно-холодильних установок було зайнято особою з інвалідністю протягом 12 місяців 2019 року, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_6 10ААБ №609609 з 27.12.2012 безстроково та витягом з наказу № 76к від 22.11.2016 про призначення на посаду (арк. спр. 114-115). Наказом № 35 від 12.08.2019 створено додаткове робоче місце для працевлаштування інвалідів - змінний майстер цеху КПМ (арк. спр. 116). Відповідач самостійно знайшов особу з інвалідністю на вказане робоче місце, яке було зайнято особою з інвалідністю протягом 5 місяців 2019 року (з 15.08.2019 по 31.12.2019), що підтверджується витягом з наказу № 53к від 15.08.2019 про переведення на посаду, довідкою до акта огляду МСЕК про встановлення інвалідності ОСОБА_7 12ААБ №138860 з 15.08.2019 по 01.08.2020 (арк. спр. 117-119). Відповідно до наказу № 52 від 20.12.2018 було створено робоче місце змінного майстра виробництва молочних продуктів (арк. спр. 120). Щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 27.12.2018 протягом 3-х робочих днів з дня відкриття вакансії (арк. спр. 121-122). Листом від 27.12.2018 №12/18-399 відповідач запропонував Старобільському районному центру зайнятості знайти особу з інвалідністю для працевлаштування на вказану вакансію (арк. спр. 123). Відповідно до наказу № 19 від 23.01.2019 було створено робоче місце змінного майстра виробництва молочних продуктів (арк. спр. 124). Щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 29.01.2018 протягом 3-х робочих днів з дня відкриття вакансії (арк. спр. 125). Листом від 28.01.2019 № 01/19-30 відповідач запропонував Старобільському районному центру зайнятості знайти особу з інвалідністю для працевлаштування на вказану вакансію (арк. спр. 127). Відповідно до наказу №50 від 18.10.2019 було створено робоче місце апаратника виробництва молочних продуктів (арк. спр. 128). Щодо вказаної вакансії відповідач проінформував Старобільський районний центр зайнятості звітністю форми 3-ПН від 23.10.2019 (арк. спр. 129-132).

Як встановлено судом, та підтверджується листом Старобільського районного центру зайнятості від 05.02.2020 № 218/04-20, відмов підприємства у працевлаштуванні осіб з інвалідністю за направленням центру зайнятості не було (арк. спр. 29).

Вищезазначене свідчить, що відповідачем вживалися заходи щодо працевлаштування осіб з інвалідністю на вакантні посади у підприємстві. Фактів відмови у працевлаштуванні осіб з інвалідністю при розгляді справи судом не встановлено.

Твердження представника позивача про невжиття відповідачем всіх можливих заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю протягом 2019 року суд при вирішенні адміністративної справи не враховує, оскільки відповідальність, визначена статтею 20 Закону № 875, настає для роботодавців за нестворення у необхідній кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, а не за невжиття заходів по пошуку осіб з інвалідністю для працевлаштування.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті особами з інвалідністю робочі місця є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення.

Згідно зі статтею 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Отже, для стягнення адміністративно-господарських санкцій слід виходити із загальних норм права відносно відповідальності за порушення зобов`язань та встановлення в діях або бездіяльності підприємства складу правопорушення з метою застосування юридичної відповідальності у вигляді адміністративно-господарських санкцій.

У постанові від 26.06.2018 у справі № 806/1368/17 Верховний Суд зробив правовий висновок про те, що обов`язок підприємства зі створення робочих місць для інвалідів не супроводжується його обов`язком займатися пошуком інвалідів для працевлаштування. Отже, своєчасно та в повному обсязі надавши інформацію про попит на вакансії, підприємство, фактично, вживає усіх залежних від нього передбачених законом заходів для відповідності середньооблікової чисельності працюючих інвалідів установленим нормативам, тобто заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зважаючи на вжиття ПрАТ «Старобільський молокозавод» всіх залежних від нього заходів щодо створення робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, суд вважає, що позивач намагається покласти на відповідача відповідальність у вигляді фінансових санкцій та пені за відсутність у населеному пункті за місцем знаходження підприємства осіб з інвалідністю, які бажають працевлаштуватись, що є неприпустимим.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій у розмірі 56469,02 грн за невиконання у 2019 році нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та 33,88 грн пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог статті 139 КАС України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Луганського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до приватного акціонерного товариства «Старобільський молокозавод» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені в сумі 56502,90 грн відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 27 липня 2020 року.

Суддя І.О. Свергун