Справа № П/320/1030/20
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року № П/320/1030/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення №1410 від 12.07.2018, прийняте Ірпіпським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Пенсійного фонду України (), про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 1968 р.н. РНОКПП НОМЕР_1 ;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Пенсійного фонду України (код ЄДР1ІОУ 22933548), нарахувати пенсію ОСОБА_2 1968 р.н.. РНОКПП НОМЕР_1 , починаючи з 03.07.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2020 відкрито провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач безпідставно відмовив в призначенні пенсії на пільгових умовах, не врахуваши довідку №02/243 від 25.04.2019, у зв`язку з тим, що вказана що довідка видані підприємством, яке знаходиться на тимчасово окупованих територіях.

Відповідач позов не визнав та 03.07.2020 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що надані позивачем для підтвердження пільгового стажу роботи довідки видані з порушенням норм Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», оскільки скріплена штампами підприємства, адреса якого знаходиться на непідконтрольній українській владі території.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданого Кіровським РВ ДМУУМВС України в Донецькій області.

Відповідно до довідки про взяття на облік особи, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції № від 16.01.2015 фактичним місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 .

Згідно з трудової книжки позивача від 04.06.1986 ОСОБА_2 працював:

з 28.05.1986 по 04.07.1986 - поверхневим електрослюсарем 3-го розряду у шахті імені М.І. Калініна виробничого об`єднання "Донецьквугілля";

з 07.01.1987 по 26.04.1987 - учнем підземного електро-слюсаря 1-го розряду з повним підземним робочим днем в 4-му шахтопрохідницькому будуправліппя "Тресту "Донецькшахтопроходка";

з 04.09.1987 по 14.12.1987 - підземним електро-слюсарем 4-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті 4-му шахтопрохідницькому будуправліппя "Тресту "Донецькшахтопроходка";

з 22.12.1987 по 27.10.1989 проходив службу в лавах Радянської армії;

з 12.12.1989 по 21.03.1991 - підземним електро-слюсарем 4-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті 4-му шахтопрохідницькому будуправліппя "Тресту "Донецькшахтопроходка";

з 21.03.1991 по 16.12.1996 - підземним електро-слюсарем 5-го розряду з повним підземним робочим днем в шахті 4-му шахтопрохідницькому будуправліппя "Тресту "Донецькшахтопроходка";

з 16.12.1996 по 24.12.1997 - гірничим майстром з повним підземним робочим днем в шахті 4-му шахтопрохідницькому будуправліппя "Тресту "Донецькшахтопроходка»

з 01.01.1998 по 01.03.1998 - експедитором в ТОВ "Донпромбізнес;

з 01.03.1998 по 07.07. 2000 - експедитором в ТОВ "Ипжиниринг";

з 04.05.2000 по 07.07.2000 - експедитором в ТОВ "Механік";

з 01.02.2006 по 03.10.2006 - охоронцем пункту обміну валют в ТОВ "Темп";

з 02.12.2013 по 30.04.2014 - начальником відділення в ТОВ "ФК Абсолют Фінанс Груп";

з 05.05.2014 по 31.07.2014 - начальником відділення в ТОВ "ФК Абсолют Фінанс";

з 13.03.2017 по теперішній час - контролером-касиром відділу по роботі з операційними касами в ПрАТ «Українська фінансова група»

З матеріалів справи вбачається, 03.07.2019 позивач звернувся до Ірпінського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До цієї заяви позивачем було додано пакет документів, серед яких довідка про заробітну плату №02/242 від 25.04.2019 видана ВАТ Трест "Донецькшахтопроходка»

Листом №221/102-15 від 05.08.2019 відповідач повідомив, що вищевказана довідка видана з порушенням норм Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

12.07.2019 відповідачем прийнято рішення №1410 про відмову в призаченні пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкоове держанве пенсійне страхування»

Вважаючи розпорядження від 12.07.2019 щодо відмови в призначенні пенсії протиправною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон 1058-IV; в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до п. 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Статтею 100 Закону №1788-ХІІ визначено, що особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до ст. 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому ст.ст. 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно із п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №1788-ХІІ на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Мінпраці України від 18.11.2005 №383, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Пунктом 3 Порядку №383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173 затверджено Список №1 виробництв, цехів, професій і посад на підземних роботах, на роботах з шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота на яких надає право на державну пенсію на пільгових умовах, який діяв до 26 січня 1991 року, у підрозділі 1 розділу І якого передбачено, що право на пенсію на пільгових умовах мають всі робітники, інженерно-технічні працівники і службовці, зайняті повний робочий день на підземних роботах з видобутку вугілля, руди, сланцю, нафти, озокериту, газу, графіту, азбесту, солі, слюди і інших рудних і нерудних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників і інших підземних споруд, а також всі працівники, зайняті повний робочий день під землею на обслуговуванні зазначених вище робітників і службовців (медперсонал підземних (медпунктів, працівники підземної телефонного зв`язку і т. д.).

Згідно із положеннями Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, що діяв до 16 січня 2003 року, Списку №1, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, що діяв до 24 червня 2016 року право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як встановлено судом, оскільки за записами в трудовій книжці неможливо визначити пільговий характер роботи позивача (не зазначено зайнятості у шкідливих умовах протягом повного робочого дня, перебування у неоплачуваних відпустках, страйках, не зазначено характер виконуваних робіт, яким списком передбачено професію, чи роботу, яку виконував робітник, розділ, підрозділ цих списків, відсутня інформація про атестацію робочого місця за умовами праці), тому, для визначення права на призначення пенсії на пільгових умовах за списком №1, останнім було подано, зокрема:

- довідку №02/14 від 19.02.1998, видану РТБ «Шахтопрохідним» будівельним управлінням про підтвердження трудового стажу в 4 шахтопрохідному будуправлінні з 12.12.1989 - по 16.12.1996, та 16.12.1996 по 24.12.1997;

- довідку №02/243 від 25.04.2019 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, видану ВАТ «Трест «Донецькшахтопроходка»

Подані позивачем довідки засвідчені печаткою підприємства та підписами посадових осіб, містять обов`язкові відомості та підстави для їх видачі з посиланням на первинні документи. Відповідач дійшов висновку про неможливість врахування довідки № 02/243 від 25.04.2019, з тих підстав, що вона видана органами, їх посадовими особами чи службовими особами, створеними, обраними чи призначеними на тимчасово окупованій території всупереч діючому законодавству України, а тому такі є недійсними.

З вказаним твердженням суд не погоджується, враховуючи наступне.

Пунктом 1 постанови Верховної Ради України від 17.03.2015 №254-VIII визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

За положеннями, наведеними у ст. 1 Закону України від 15.04.2014 №1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі - Закон №1207-VII), тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону №1207-VII Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Згідно із ст. 9 Закону №1207-VII державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

З аналізу вищевикладених норм права суд приходить до висновку, що з метою захисту прав і свобод громадян України органи державної влади України мають право враховувати і документи, видані незаконними органами (посадовими особами).

Окрім того, суд вважає, що з метою забезпечення захисту прав і свобод позивача до спірних правовідносин застосуванню також підлягають так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду Організації об`єднаних націй, відповідно до яких документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

У 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 22.10.2018 в справі №235/2357/17.

Крім того, ТОВ «Трест «Донецькшахтопроходка» не органом влади, а наділена статусом суб`єкта господарювання.

Отже, відповідачем було необґрунтовано не враховано довідку, надану позивачем на підтвердження пільгового стажу, видану на тимчасово окупованій території в місті Донецьк, оскільки вона безпосередньо впливає на реалізацію конституційного права позивача на соціальний захист, а тому рішення №1410 є протиправним.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію з 03.07.2019 суд зазначає наступне.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-VI (далі - Закон України №1058).

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною другою ст.. 114 Закону №1058 визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абз. 1 ч. 1 ст. 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Відповідо до ст. 26 Закону № 1058, починаючи з 01.01.2018 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років, з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років

Позивач стверджує, що має достатній страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах з 03.07.2019.

Однак, з наявних доказів у матеріалах справи, для судом досліджувалися лише періоди роботи позивачем з 07.01.1987 по 26.04.1987, 04.09.1987 по 14.12.1987 та з 12.12.1989 по 24.12.1997.

Крім того, позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності в нього стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці в інші періоди.

Враховуючи вищевикладене, суд не може спростувати чи підтвердити факту наявності достатнього страхового для призначення пенсії на пільгових умовах.

З огляду на наступне, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки ця вимога є передчасною.

Згідно із ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 840,80 грн., що підтверджується квитанцією від 03.02.2020 №1859-4606-7841-1522.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 840,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення №1410 від 12.07.2018, прийняте Ірпіпським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області Пенсійного фонду України про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) про призначення пенсії на пільгових умовах після досягнення 50 років відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду про необхідність врахування довідки №02/243 від 25.04.2019.

4. Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок грн. 80 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області ().

5. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.