Справа № 520/13613/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Мінаєва К.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 р. Справа № 520/13613/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020, повний текст складено 12.03.20 по справі № 520/13613/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, у якому просив визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.01.2016 про скасування рішення Головного управління МВС України в Харківській області від 07.02.2007 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.01.2016 про скасування рішення Головного управління МВС України в Харківській області від 07.02.2007 про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 .

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зазначає, що судове рішення, яким встановлено факт постійного проживання позивача ОСОБА_1 на території України, на підставі чого позивачем набуто громадянство України, Ленінським районним судом м. Харкова не приймалось.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, 22.01.2007 позивач звернувся до УГІРФО ГУМВС України із заявою про оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням. Підставою набуття громадянства зазначено - проживання.

07.02.2007 рішенням ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 набув громадянство України за територіальним походженням згідно зі ст. 8 Закону України «Про громадянства України».

07.02.2007 позивач отримав довідку ГУМВС України в Харківській області № НОМЕР_2 «Про реєстрацію особи громадянином України».

14.02.2007 Ленінським РВ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_1 документовано паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

04.12.2015 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь Ленінського районного суду м. Харкова на запит від 23.09.2015, відповідно до якої цивільна справа у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту його проживання в м. Харкові з 1990 року по 2006 рік згідно алфавітним показчикам, обліково-статистичним карткам та актам прийому передач цивільних справ та цивільних справ окремого провадження до суду не надходила, тому винесеного рішення 27.12.2006 не існує. 04.01.2016 року Головним управлінням ДМС України в Харківській області складено подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 . (а.с.111)

Рішенням Головного управління ДМС України в Харківський області від 05.01.2016 громадянину ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 скасовано рішення ГУМВС України в Харківській області від 07.02.2007 про оформлення набуття ним громадянства України відповідно ст. 21 Закону України «Про громадянство України» у зв`язку з тим, що громадянство України було набуто шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей, або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту за наявності якого особа не може набути громадянства України.

20.01.2016 на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про скасування рішення УМВС України про набуття ним громадянства України.

20.09.2019 Головним управлінням ДМС України в Харківський області у письмовій відповіді № УКЦ-Г-2316-19/6301.6.2/22275-19, наданою громадянину ОСОБА_1 на його звернення до «Урядового контактного центру» стосовно громадянства України, зазначено, що згідно зі ст. 21 Закону України «Про громадянство України» 05.01.2016 рішенням ГУДМС України в Харківській області скасовано рішення ГУМВС України в Харківській області від 07.02.2007 про набуття позивачем громадянства України. Зазначено, що у зв`язку з вищевказаним паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 14.02.2007 Ленінським РВ ГУМВС України в Харківській області на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано таким, що підлягає вилученню та знищенню у встановленому порядку.

Позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що інформація стосовно підробки рішення Ленінського районного суду м. Харкова не є безумовною підставою для скасування органом міграційної служби рішення про оформлення набуття громадянства України та не є доказом подання позивачем свідомого неправдивих відомостей та фальшивих документів.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Так, правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначаються Законом України "Про громадянство України" № 2235-III від 18.01.2001 та Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27.05.2001 № 215.

Статтею 1 "Про громадянство України" визначено, що громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках, а громадянин України - це особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України.

Відповідно до положень ст. 2 зазначеного Закону законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах:

1) єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; 2) запобігання виникненню випадків без громадянства; 3) неможливості позбавлення громадянина України громадянства України.

У свою чергу положеннями ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянство України набувається: 1) за народженням; 2) за територіальним походженням; 3) внаслідок прийняття до громадянства; 4) внаслідок поновлення у громадянстві; 5) внаслідок усиновлення; 6) внаслідок встановлення над дитиною опіки чи піклування, влаштування дитини в дитячий заклад чи заклад охорони здоров`я, в дитячий будинок сімейного типу чи прийомну сім`ю або передачі на виховання в сім`ю патронатного вихователя; 7) внаслідок встановлення над особою, визнаною судом недієздатною, опіки; 8) у зв`язку з перебуванням у громадянстві України одного чи обох батьків дитини; 9) внаслідок визнання батьківства чи материнства або встановлення факту батьківства чи материнства; 10) за іншими підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про громадянство України" документами, що підтверджують громадянство України, є паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до Законів України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", "Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей", Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, розроблений Порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 № 320.

Так, відповідно до п. 1.2 Порядку № 320 паспорт громадянина України (далі - паспорт) видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України (далі - територіальні підрозділи) за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі, в разі необхідності, обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого.

Для оформлення паспорта, у відповідності до п. 1.3 Порядку № 320, особа подає, зокрема, заяву про видачу паспорта (далі - заява), довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України "Про громадянство України" (за необхідності).

Під час прийняття заяви та інших документів працівники територіальних підрозділів або адміністратори центрів перевіряють правильність заповнення заяви та її відповідність наданим документам, про що ними вчиняється відповідний запис у графі 9 заяви.

Пунктом 2.1 Порядку № 320 встановлено, що оформлення паспортів здійснюють працівники територіальних підрозділів, на яких, згідно з їх службовими обов`язками, покладено заповнення паспортів. Заповнення здійснюється відповідно до поданих документів за допомогою комп`ютерного обладнання або від руки розбірливим почерком, без скорочень та виправлень. У разі допущення помилок або виправлень паспорти підлягають знищенню в порядку, установленому розділом Х цього Порядку.

Згідно з п. 2.7 Порядку № 320 правильність оформлення паспорта разом з підставами для оформлення перевіряється посадовою особою територіального підрозділу, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта громадянина України, про що робиться відповідна відмітка в графі 11 заяви.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про громадянство України» громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про громадянство України» підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Судовим розглядом встановлено, що підставою для набуття громадянства ОСОБА_1 було постійне проживання на території України з 1990 року, на підтвердження чого надано рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2006 про встановлення факту постійного проживання на території України.

У свою чергу, із подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства встановлено, що єдиною підставою для скасування відповідачем рішення від 07.02.2007 є отримана від Ленінського районного суду м. Харкова інформація від 26.11.2015 № 21195/15-вих. про те, що справа у відношенні ОСОБА_1 про встановлення факту проживання у м. Харкові з 1990 по 2006 судом не розглядалась.

Також, Ленінський районний суд м. Харкова на запит Другого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2020 листом від 23.06.2020 № 01.20/227/2020 надав інформацію про те, що справа про встановлення факту постійного проживання на території України ОСОБА_1 з 1990 по 2007 згідно алфавітним покажчикам, обліково-статистичним карткам, актам прийому передач цивільних справ окремого провадження до Ленінського районного суду м. Харкова не надходила.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі подання органів міграційної служби, дипломатичними представництвами чи консульськими установами України та на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Отже, необхідною та обов`язковою умовою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, відповідно до ст. 21 Закону України "Про громадянство України", є встановлення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, факту набуття особою громадянства України шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Вказані обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, які свідчать, зокрема, про факт подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Крім того, встановленню підлягають також факти, підтверджуючі провину або злочинний намір, подачу завідомо хибних відомостей, обман заявника при отриманні ним паспорта громадянина України.

При цьому, посилання відповідача у оскаржуваному рішенні на інформацію Ленінського районного суду м. Харкова від 26.11.2015 № 21195/15-вих. є необґрунтованими, оскільки даний лист лише підтверджує інформацію про відсутність такого провадження, але не підтверджує факт підробки рішення суду.

Доказів здійснення відповідачем перевірки, встановлення та підтвердження вказаних у листі обставин, матеріали справи не містять.

Обов`язок доказування або виправлення помилок та недоліків (у випадку якщо такі мали місце) покладається виключно на державний орган, що приймав рішення, та ні в якому разі не є підставою для обмеження у правах та свободах, або незаконному позбавленню громадянства України.

Аналогічних правових висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 19.12.2019 у справі № 815/3575/15 (№К/9901/24527/18), від 28.02.2020 у справі № 520/4398/19 (№К/9901/31435/19).

Таким чином, оскільки факт підробки рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 27.12.2006 не встановлено належними органами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за відсутності правових підстав.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при зверненні із заявою про встановлення належності до громадянства України позивачем надавалось зазначене судове рішення до органу міграційної служби, та саме на його підставі 07.02.2007 винесено рішення про встановлення належності до громадянства України ОСОБА_1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України».

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає, що рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 05.01.2016 є протиправним, а отже підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та необхідності їх задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.03.2020 по справі № 520/13613/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов