Справа № 826/10895/17
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року

м. Київ

справа № 826/10895/17

адміністративне провадження № К/9901/61913/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Уханенка С. А.,

суддів - Кашпур О.В., Радишевської О.Р.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року (головуючий суддя - Аблов Є.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року (головуючий суддя - Кучма А.Ю., судді - Епель О.В., Безименна Н.В.),

ВСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. У серпні 2017 року Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» (далі - ПАТ «ОТП Банк») звернулося до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області (далі - ГТУЮ у Хмельницькій області), в якому просило скасувати рішення Міністерства юстиції України про відкликання доручення від 21 листопада 2016 року №2032/25611-0-32-16/9.4 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Василика В.В. під час виконання ним повноважень ліквідатора приватного підприємства «Нафтотрейдинг» (далі - ПП «Нафтотрейдинг»); зобов`язати ГТУЮ у Хмельницькій області провести позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого Василика В.В. на підставі доручення Міністерства юстиції України від 21 листопада 2016 року №2032/25611-0-32-16/9.4 під час виконання ним повноважень ліквідатора ПП «Нафтотрейдинг».

2. Позов обґрунтовано тим, що з жовтня 2015 року ПП «Нафтотрейдинг» визнано банкрутом і його ліквідатором призначено арбітражного керуючого Василика В.В. (свідоцтво від 01 березня 2013 року №418). Через неналежне виконання ліквідатором своїх обов`язків, ПАТ «ОТП Банк» звернулося до Відділу з питань банкрутства ГТУЮ у Хмельницькій області зі скаргою на дії арбітражного керуючого. У цій скарзі банк просив провести позапланову перевірку діяльності ліквідатора ПП «Нафтотрейдинг» Василика В.В. та вжити щодо нього заходи дисциплінарного впливу. Посилаючись на те, що у грудні 2016 року ПАТ «ОТП Банк» спочатку було повідомлено про доручення Міністерства юстиції України щодо проведення позапланової перевірки за скаргою, а потім це доручення безпідставно відкликано, просив суд задовольнити позов.

ІІ. Встановлені судами обставини справи

3. Постановою Господарського суду Вінницької області від 09 жовтня 2015 року у справі №902/1255/15 визнано банкрутом ПП «Нафтотрейдинг» та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором зазначеного товариства призначено Василика В.В.

4. У вересні 2016 року ПАТ «ОТП Банк», як забезпечений кредитор у справі №902/1255/15, подало до ГТУЮ у Хмельницькій області скаргу від 12 вересня 2016 року №В00-12-4-10/157 на дії (бездіяльність) арбітражного керуючого Василика В.В. У цій скарзі, посилаючись на порушення прав банку як кредитора, чиї вимоги забезпечені заставою майна боржника, ПАТ «ОТП Банк» просив здійснити позапланову перевірку діяльності ліквідатора Василика В.В. у справі № 902/1255/15; притягнути його до дисциплінарної відповідальності, як арбітражного керуючого; провести аналіз фінансово-господарського стану ПП «Нафтотрейдинг» щодо наявності ознак фіктивного банкрутства та доведення до банкрутства.

5. Листом від 13 жовтня 2016 року №257/5/23 ГТУЮ у Вінницькій області повідомило позивачу про відсутність правових підстав щодо зупинення діяльності арбітражного керуючого та проведення аналізу фінансово-господарського стану ПП «Нафтотрейдинг» на предмет наявності ознак фіктивного банкрутства, доведення до банкрутства. Одночасно позивачу повідомлено про направлення його звернення до Міністерства юстиції України щодо надання згоди на проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого Василика В.В. під час виконання ним повноважень ліквідатора ПП «Нафтотрейдинг».

6. У листопаді 2016 року Міністерством юстиції України видано доручення від 21 листопада 2016 року №2032/25611-0-32-16/9.4, яким зобов`язано ГТУЮ у Хмельницькій області провести позапланову перевірку діяльності арбітражного керуючого Василика В.В. під час виконання ним повноважень ліквідатора ПП «Нафтотрейдинг» з питань викладених у скарзі ПАТ «ОТП Банк» від 12 вересня 2016 року №В00-12-4-10/157.

7. На підставі цього доручення №2032/25611-0-32-16/9.4, з урахуванням фактів, викладених у зверненні позивача від 12 вересня 2016 року №В00-12-4-10/157, додатках до цього звернення від 12 жовтня 2016 року №В00-12-4-10/178 та від 09 листопада 2016 року №В00-12-4-10/203 у період з 11 по 13 січня 2017 року, ГТУЮ у Хмельницькій області заплановано проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Василика В.В. (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого від 01 березня 2013 року №418) під час виконання ним повноважень ліквідатора ПП «Нафтотрейдинг».

8. Враховуючи те, що 05 січня 2017 року арбітражний керуючий Василик В.В. подав до ГТУЮ у Хмельницькій області заяву про неможливість забезпечити належні умови для проведення перевірки у зв`язку з перебуванням його у відпустці, відповідачем видано доручення щодо внесення змін до доручення на проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого від 13 грудня 2016 року № 36, терміни проведення якої перенесено лютий 2017 року.

9. У січні 2017 року ГТУЮ у Хмельницькій області повторно видано доручення про зміну термінів перевірки у лютому 2017 року, у зв`язку з надходженням 31 січня 2017 року заяви арбітражного керуючого Василика В.В. про перебування його на лікуванні.

10. Надалі листом Міністерства юстиції України від 21 лютого 2017 року №214/15572-0-61-17/9.4 ГТУЮ у Хмельницькій області повідомлено про відкликання доручення №2032/25611-0-32-16/9.4 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Василика В.В.

11. Не погоджуючись з таким рішенням Міністерства юстиції України позивач звернувся до суду за захистом порушених прав та інтересів.

12. Предметом спору у зазначеній справі є правомірність наказу про відкликання доручення Міністерства юстиції України про проведення позапланової перевірки діяльності арбітражного керуючого та відмова провести таку перевірку.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

13. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року, у позові відмовлено.

14. Вирішуючи спір та відмовляючи у позові, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Міністерством юстиції України відкликано доручення № 2032/25611-0-32-16/9.4 про проведення позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого Василика В.В., тому ГТУЮ у Хмельницькій області не мало правових підстав для проведення такої перевірки. Водночас підставою відкликання спірного доручення стало те, що призначення Василика В.В. ліквідатором ПП «Нафтотрейдинг» у справі №902/1255/15 відбулося за правилами частини другої статті 95 Закону України від 14 травня 1992 року № 2343-ХІІ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон №2343-ХІІ). Тобто судом не визначалася кандидатура арбітражного керуючого із застосуванням автоматизованої системи з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, а оскільки більшість майнових активів боржника перебувало у заставі, Василика В.В. призначено за клопотанням боржника, як голову ліквідаційної комісії, а не як арбітражного керуючого.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції, вимоги касаційної скарги та аргументи сторін

15. Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ПАТ «ОТП Банк» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення ними норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

16. Заявник зазначив, що судами неправильно застосовано норми Закону №2343-ХІІ та Порядку контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), затвердженим наказом Міністерство юстиції України від 27 червня 2013 року №1284/5 (далі - Порядком №1284/5), оскільки норми цього порядку поширюються на усіх осіб, які отримали в установленому законом порядку свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів).

17. Судові рішення не відповідають приписам статті 242 КАС України щодо їх законності та обґрунтованості, оскільки вирішуючи спір, суди не надали належної правової оцінки доводам позивача про те, що дія приписів Порядку №1284/5 поширюються на усіх, без винятку, арбітражних керуючих, не залежно від підстав, за яких їх призначено для виконання повноважень розпорядника майна підприємства-банкрута.

18. У порушення вимог статей 242, 246 КАС України, суди не надали вмотивованої оцінки доводам та доказам ПАТ «ОТП Банк» про те, що ліквідатор ПП «Нафтотрейдинг» Василик В.В. діє у межах справи №902/1255/15 як арбітражний керуючий, про що свідчить листування та укладення відповідних угод, проте суди взяли до уваги лише пояснення відповідачів та не забезпечили повне, всебічне та об`єктивне з`ясування обставин у справі.

19. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ПАТ «ОТП Банк».

20. У відзиві на касаційну скаргу Міністерство юстиції України просить залишити її без задоволення, а судові рішення без змін, оскільки відмовляючи у проведенні перевірки контролюючий орган діяв у спосіб та у межах своїх повноважень. Перевіряючи викладені у скарзі ПАТ «ОТП Банк» доводи, відповідачем було встановлено, що Василик В.В. був головою ліквідаційної комісії ПП «Нафтотрейдинг» і справі про банкрутство № 902/1255/15 останній діє не у статусі арбітражного керуючого, а як фізична особа призначена відповідно до статті 95 Закону № 2343-ХІІ. За таких обставин у відповідачів відсутні повноваження провести перевірку діяльності Василика В.В., як арбітражного керуючого.

V. Джерела права й акти їхнього застосування

21. Частинами першою - другою статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

22. Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів визначені Законом №2343-ХІІ, у частині першій статті 1 якого, неведені терміни, що використовуються для цілей цього закону, у тому числі, надано і визначення поняття «арбітражного керуючого».

23. Так, відповідно до абзацу 2 частини першої статті 1 Закону № 2343-ХІІ, (у редакції чинній на час виникнення спору) арбітражний керуючий - це фізична особа, призначена господарським судом у встановленому порядку в справі про банкрутство як розпорядник майна, керуючий санацією або ліквідатор з числа осіб, які отримали відповідне свідоцтво і внесені до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

24. Водночас визначення «ліквідатора», наведене у частині першій статті 41 Закону №2343-ХІІ, відповідно до якого, ліквідатор - це фізична особа, яка відповідно до судового рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

25. Статтею 95 Закону № 2343-ХІІ визначені особливості застосування процедури банкрутства до боржника, що ліквідується власником. Так, частиною першою цієї норми установлено, що якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи. Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

26. Ліквідація юридичної особи та порядок її ліквідації визначені статтями 110 - 111 Цивільного кодексу України, якими, зокрема, і передбачено створення ліквідаційної комісії.

27. Згідно з частиною другою статті 95 Закону № 2343-ХІІ за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов`язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після порушення провадження у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.

28. Вимоги до арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) його права та обов`язки, процедура підтвердження права на здійснення такої діяльності, отримання такого права, контроль за діяльністю арбітражних керуючих, види відповідальності та інші питання, пов`язані з діяльністю арбітражних керуючих установлені розділом VIIІ Закону № 2343-ХІІ.

29. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) здійснюється у відповідності до положень статті 106 Закону № 2343-ХІІ. Так частиною другою цієї норми встановлено, що позапланові виїзні та невиїзні перевірки здійснюються за зверненнями громадян чи юридичних осіб, якщо з таких звернень вбачається необхідність проведення додаткового контролю з боку державного органу з питань банкрутства. Для проведення невиїзної перевірки державний орган з питань банкрутства надсилає арбітражному керуючому (розпоряднику майна, керуючому санацією, ліквідатору) письмовий запит у межах предмета звернення. У зазначений в запиті строк арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) надсилає державному органу з питань банкрутства вмотивовану відповідь та копії відповідних документів. У разі виявлення під час перевірки порушень норм законодавства в роботі арбітражного керуючого, державний орган з питань банкрутства може зупинити діяльність арбітражного керуючого та передати матеріали на розгляд дисциплінарній комісії для накладення на порушника дисциплінарних стягнень (частина четверта статті 106 Закону № 2343-ХІІ).

30. Процедура організації та проведення перевірок діяльності арбітражних керуючих; повноваження осіб, які здійснюють перевірки; права й обов`язки арбітражних керуючих та порядок оформлення результатів перевірки визначені Порядком №1284/5.

31. Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що Законом №2343-ХІІ запроваджено професійний інститут арбітражних керуючих, які забезпечують виконання професійних завдань, що виникають у справі про банкрутство та є спеціалістами у галузі відповідної процедури провадження - розпорядження майном, управління санацією або ліквідацією. Разом з тим, норми Закону № 2343-ХІІ також передбачають можливість виконання таких обов`язків і іншими особами, які призначаються поза межами процедури призначення арбітражних керуючих. До таких випадків, зокрема, належить призначення ліквідатором голови ліквідаційної комісії підприємства банкрута, яке звернулося до суду в порядку статті 95 Закону № 2343-ХІІ. Водночас, наявність у такої особи свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) не дає підстав для застосування до нього заходів впливу, як до арбітражного керуючого, якщо призначення ліквідатора відбулося за іншою, ніж установлено розділом VIIІ Закону № 2343-ХІІ процедурою.

VI. Позиція Верховного Суду

32. Як встановлено судами, 04 вересня 2015 року до ПП «Нафтотрейдінг» звернулося до господарського суду Вінницької області із заявою про порушення щодо підприємства справи про банкрутство. До цієї заяви було додано клопотання про призначення голови ліквідаційної комісії Василика В.В. ліквідатором у справі про банкрутство. Під час підготовчого засідання, господарським судом у справі № 902/1255/15 з`ясовано, що рішення про припинення діяльності ПП «Нафтотрейдінг» прийнято його засновниками, боржником дотримано порядок ліквідації юридичної особи і під час ліквідаційної процедури було встановлено відсутність у підприємства можливості задовольнити вимоги кредиторів за рахунок його активів. Одночасно було встановлено, що майже все майно ПП «Нафтотрейдінг» перебуває в іпотеці ПАТ «ОТП Банк».

33. Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки Василика В.В. призначено ліквідатором ПП «Нафтотрейдінг» у порядку частини другої статті 95 Закону № 2343-ХІІ, тобто поза межами процедури призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство, тому положення статті 106 Закону № 2343-ХІІ та Порядку №1284/5 на нього не поширюються.

34. Верховний Суд відхиляє доводи позивача про те, що йому безпідставно відмовлено у проведенні перевірки, з тих підстав, що Василик В.В. має свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражних керуючих і у справі № 902/1255/15 діє саме як арбітражний керуючий, оскільки наявність у особи такого свідоцтва, у разі якщо її призначено ліквідатором підприємства за іншою, ніж установлено до арбітражних керуючих процедурою, не є підставою для вжиття до такого ліквідатора заходів впливу, встановлених лише для арбітражних керуючих.

35. Інші мотиви та аргументи заявника зводяться до переоцінки доказів, а тому не спростовують висновки судів першої та апеляційної інстанцій.

36. За таких обставин, колегія суддів Верховного Суду вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін.

VІI. Судові витрати

37. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасником справи, на користь якого ухвалено судове рішення, у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» залишити без задоволення.

2. Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 квітня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2018 року залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

4. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий: С.А. Уханенко

Судді: О.В. Кашпур

О.Р. Радишевська