Справа № 160/10411/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-05-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Царікової О.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
24 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національна поліція України, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати наказ відповідача про звільнення зі служби №243 о/с від 30.07.2019;
- поновити позивача на службі у Національній поліції, а саме: до Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на посаду дільничний офіцер поліції сектору превенції та стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровській області незаконно було притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з органів внутрішніх справ, яке в подальшому було реалізовано шляхом його звільнення та виданням наказу №243 о/с від 30.07.2019. Позивач стверджує, що основними вимогами з приводу його звільнення є те, що він відмовився від проходження стажування в Донецькій та Луганській областях. Таку відмову позивач вважає обґрунтованою та законною, а тому не вбачає підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності та, як наслідок, його звільнення, у зв`язку з чим звернувся до суду із означеним позовом.
28 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому відповідач не погодився із заявленими позовними вимогами, вважає їх такими, що не підлягають задоволенню судом. Відповідач вказав, що позивачем не надано жодних доказів того, що під час винесення наказу ГУНП від 30.07.2019 №243 о/с його права, свободи або законні інтереси були порушені. За таких обставин, просить суд у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.
11 січня 2020 року (вх. №2093/20) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшли пояснення від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національної поліції України, в яких зазначено, що фактично позивач притягнутий до дисциплінарної відповідальності за не виконання наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», виданого його прямим керівником в межах повноважень та у спосіб, встановлений законом. При цьому, на момент його невиконання позивачем, вказаний наказ був чинним, ніяким чином не оскаржений, дія його уповноваженими органами не зупинялася, а отже, такий наказ підлягав виконанню. Національна поліція України як центральний орган управління поліцією вважає, що ігнорування поліцейським законно виданого наказу є підставою для призначення службового розслідування та притягнення його до дисциплінарної відповідальності. З огляду на викладене та матеріали проведеного відносно позивача службового розслідування, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача зазначила, що підстав для задоволення позову немає.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 у цій справі поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національної поліції України про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу; у задоволенні клопотання представника Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.
Судом встановлено, що рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі № 160/893/20 набрало законної сили 07.04.2020.
У судове засідання позивач не прибув, належним чином не повідомив про причини неявки на виклик суду. Кореспонденція суду повернулася з адреси позивача, вказаної в адміністративному позові: м. Дніпро, вул. Тверська, 5/3, у зв`язку із закінченням терміну зберігання.
Згідно з ч.11 ст.126 КАС України, розписку про одержання повістки (повістку у разі неможливості вручити її адресату чи відмови адресата її одержати) належить негайно повернути до адміністративного суду. У разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Представник позивача у судове засідання теж не прибув, про дату, час та місце судового засідання належним чином повідомлений судом, що підтверджується звітом про вручення повістки суду засобами електронного зв`язку, який міститься в матеріалах справи.
Відповідач до канцелярії суду надав клопотання про здійснення розгляду справи в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.
У відповідності до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Враховуючи наведені положення процесуального законодавства, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 має звання старшого лейтенанта поліції, з 06.03.2013 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справи України, з 07.11.2015 року по 29.07.2019 року проходив службу в підрозділах Національної поліції.
Згідно з наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.07.2019 №2623 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1.» наказано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1,2 частини 1 статті 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179 та наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 № 2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», що виразилося у не прибутті до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого направлення для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області, враховуючи наявні дисциплінарні стягнення, застосувати до дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.07.2019 № 243о/с "По особовому складу" позивач був звільнений зі служби за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) згідно із Законом України "Про Національну поліцію".
Предметом позову у цій справі є вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наказу відповідача про звільнення зі служби №243о/с від 30.07.2019, поновлення позивача на службі у Національній поліції, а саме: до Шевченківського відділення поліції ДВП ГУНП в Дніпропетровській області на посаду дільничний офіцер поліції сектору превенції та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Передумовою та підставою прийняття оскарженого наказу від 30.07.2019 № 243о/с слугував наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 19.07.2019 № 2623 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1.», правомірність якого була предметом позову у справі Дніпропетровського окружного адміністративного суду № 160/893/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності за №2623 від 19.07.2019 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1."
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.03.2020 у справі №160/893/20, у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу відмовлено повністю.

Означене рішення набрало законної сили 07.04.2020.

Під час розгляду справи №160/893/20 судом встановлено такі обставини.

Відповідно до вимог Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС України № 1625 від 24.12.2015 року, та на виконання листа Національної поліції України №1053/01/12-2018 від 26.01.2018 року "Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України" відповідачем видано наказ №2020 від 03.06.2019 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», яким, зокрема, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1., дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП з 07.06.2019 року по 07.09.2019 року направлено для проходження стажування до Головного управління Національної поліції в Донецькій області

Зі змістом вказаного наказу ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення, про що складено акт №45.7/15-2805 від 05.06.2019 року та доповідною запискою від 06.06.2019 року №45/20-1653 повідомлено т.в.о. начальника ГУНП в Дніпропетровській області полковника поліції Бахчева К.В.

Актом №45.7/15-2806 від 06.06.2019 року зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження стажування у ГУНП в Донецькій області без зазначення причин.

07.06.2019 року ОСОБА_1 не прибув до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого відправлення до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування.

У зв`язку з чим, наказом ГУНП в Дніпропетровській області від 03.07.2019 року №2424 призначено службове розслідування за фактом порушення службової дисципліни дільничним офіцером поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенантом поліції ОСОБА_1 . З вказаним наказом позивач ознайомлений під підпис 11.07.2019 року, що підтверджується відміткою на наказі.

11.07.2019 року в ході службового розслідування були відібрані пояснення у ОСОБА_1 , який пояснив, що не має можливості проходити стажування в Донецькій області, у зв`язку з сімейними обставинами.

За результатами службового розслідування дисциплінарною комісією ГУНП складено висновок від 19.07.2019 року, у якому зазначено, що факт порушення службової дисципліни вважати таким, що знайшов свого об`єктивного підтвердження, а в діях дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарний проступок вважати встановленим. Запропоновано за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 та наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у не прибутті до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого направлення для проходження стажування, враховуючи наявні дисциплінарні стягнення у виді: попередження про неповну службову відповідність, застосоване наказом ГУНП від 01.04.2019 року №1236, пониження у спеціальному званні на один ступінь, застосоване наказом ГУНП від 07.06.2019 року №2085, застосувати до дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 . дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби поліції.

Наказом ГУНП в Дніпропетровській області «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1.» від 19.07.2019 року №2623 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 та наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», що виразилося у не прибутті до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого направлення для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області, враховуючи наявні дисциплінарні стягнення, застосувати до дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Судом встановлено, що підставою для винесення наказу ГУНП в Дніпропетровській області №2623 від 19.07.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став висновок службового розслідування від 19.07.2019 року, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 без поважних причин не прибув 07.06.2019 року до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого відправлення на стажування до ГУНП в Донецькій області згідно наказу ГУНП від 03.06.2019 року №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області».

Матеріалами справи підтверджено, що позивач відмовився від ознайомлення з наказом ГУНП від 03.06.2019 року №2020 та від проходження стажування, про що складені відповідні акти. Також, матеріалами справи підтверджено та сторонами не заперечується, що 07.06.2019 року позивач не прибув до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого відправлення до ГУНП в Донецькій області, про причини неприбуття не повідомив.

Окрім того, матеріалами справи підтверджено та позивачем не заперечується, що наказ ГУНП від 03.06.2019 року №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», позивачем виконано не було.

У той же час, матеріали справи та матеріали дисциплінарного провадження не містять доказів звернення позивача до керівництва ГУНП в Дніпропетровській області щодо протиправності наказу від 03.06.2019 року №2020 або письмового інформування старшого прямого начальника з цього питання. Представник позивача не заперечив, що наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 року №2020 позивачем в судовому порядку оскаржено не було.

Отже, станом на 07.06.2019 року та на день розгляду справи наказ ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 року №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області» є чинним та підлягав виконанню.

Висновком службового розслідування встановлено, що 07.06.2019 року позивач без поважних причин не прибув до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого направлення до ГУНП в Донецькій області для стажування. Про причини такого неприбуття повідомив вже під час проведення службового розслідування, а не безпосередньо до або 07.06.2019 року.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини справи, суд погодився із доводами відповідача, що позивачем було порушено службову дисципліну, а саме: не виконано вимоги наказу ГУНП від 03.06.2019 №2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області» без поважних причин.

Відповідно до частини 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2020 року у справі №160/893/20, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідачем правомірно прийнято наказ від 19.07.2019 №2623 про притягнення позивача до відповідальності, на підставі якого було прийнято оскаржений наказ від 30.07.2019 №243 о/с про звільнення позивача зі служби, оскаржений наказ від 30.07.2019 №243 о/с є правомірним та таким, що прийнятий у відповідності до норм чинного законодавства.

Суд відзначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У пунктах 1, 2, 6 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина 3 статті 11 Закону України «Про Національну України»).

Згідно зі статтею 19 Закону України «Про Національну України» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про Національну України» визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частина 1 статті 62 Закону України «Про Національну України» поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави.

Частина 1 статті 64 Закону України «Про Національну України» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Пункт 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну України» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дисциплінарний статут затверджений Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року № 2337-VIII. Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Згідно з частиною 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського, зокрема бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначається статтею 16 Дисциплінарного статуту.

Частинами 1 та 2 статті 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частиною 3 статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною 5 статті 15 Дисциплінарного статуту визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Як визначено частиною 3 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Аналіз положень Дисциплінарного статуту дозволяє дійти висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника поліції, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють. У разі виявлення порушень законодавства, зловживань чи інших правопорушень у службовій діяльності особа рядового або начальницького складу повинна вжити заходів щодо припинення цих порушень та доповісти про це безпосередньому або старшому прямому начальникові.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що підставою для звільнення позивача зі служби в поліції стали обставини порушення ним службової дисципліни, а саме: невиконання вимог пунктів 1, 2 частини 1 статті 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 4 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзаців 1, 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 та наказу ГУНП в Дніпропетровській області від 03.06.2019 № 2020 «Про направлення поліцейських ГУНП для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області», що виразилося у не прибутті до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого направлення для проходження стажування до ГУНП в Донецькій області, враховуючи наявні дисциплінарні стягнення, застосовано до дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, що стало підставою для винесення наказу від 19.07.2019 №2623 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності дільничного офіцера поліції сектору превенції Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП лейтенанта поліції ОСОБА_1.», правомірність якого встановлена судом під час розгляду справи №160/893/20, у зв`язку з чим суд дійшов про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 30.07.2019 № 243 о/с.

Стосовно обраного виду дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, суд зазначає таке.

Із довідки Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 23.12.2019 №45/20-3188, яка міститься в матеріалах справи, видно, що за час служби в Національній поліції на позивача раніше були накладені дисциплінарні стягнення за аналогічні порушення (невиконання наказів), а саме:

1) наказ ГУНП №3228 від 23.07.2018 року, яким позивача попереджено про неповну посадову відповідність за порушення службової дисципліни, що виразилась у невиконанні наказу начальника ГУНП, неприбутті до ГУНП для проведення стройового огляду та подальшого відрядження до Донецької та Луганської області;

2) наказ ГУНП №360 від 29.01.2019 року, яким до позивача застосовано сувору догану за порушення службової дисципліни, що виразилось у неприбутті до ГУНП для проходження стажування у ГУНП в Донецькій області;

3) наказ від 01.04.2019 року №1236, яким позивача попереджено про неповну службову відповідність за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП, неприбутті до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування та безпідставній відмові від проходження стажування;

4) наказ №2085 від 07.06.2019 року, яким позивача понижено у спеціальному званні на один ступні за порушення службової дисципліни, що виразилось у невиконанні наказу начальника ГУНП, неприбутті до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування.

Означені накази ГУНП в Дніпропетровській області не оскаржені позивачем та є чинними.

Відповідно до частини 8 статті 19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з частиною 12 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення і вчинив дисциплінарний проступок, дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє.

Частиною 9 статті 20 Дисциплінарного статуту передбачено, що застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення із служби в поліції, звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь здійснюється керівниками, які уповноважені приймати на службу до поліції, призначати на посаду та присвоювати спеціальне звання.

За таких обставин, враховуючи раніше накладені на позивача дисциплінарні стягнення за безпідставне ухилення позивача від виконання наказів про направлення на стажування та допущення порушення службової дисципліни під час виконання своїх службових обов`язків, суд дійшов висновку, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, про що винесений оскаржений наказ від 30.07.2019 № 243 о/с, відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.

Таким чином, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст. ст. 139, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області (вул. Троїцька, 20-а, м. Дніпро, 49000. і.к. 40108866) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Національної поліції України (01601, вул. Богомолья, 10, м. Киів, і.к. 40108578) про визнання протиправним та скасування наказу від 30.07.2019 № 243 о/с, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 12 травня 2020 року.

Суддя О.В. Царікова