Справа № 160/2801/20
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-06-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 червня 2020 року Справа № 160/2801/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій просить:
- визнати незаконною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-2907-50/65 від 16.01.2020 року про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) з єдиного внеску в сумі 6 018,36 грн.
Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого контролюючий орган заперечує проти позовних вимог, посилаючись виключно на норми Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України №449 від 20.04.2015 року, Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №435 від 14.04.2015 року та на практику суду апеляційної інстанції в аналогічних спорах. Разом з тим, відповідачем зазначено про наявність у позивача заборгованості в розмірі 6 018,36 грн, за даними інформаційної системи органів доходів і зборів.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому остання вказує на те, що відповідачем не спростовано позовні вимоги, не підтверджено законності своїх дій та прийнятого рішення. Разом з тим, позивач вказує, що посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на чисельні постанови апеляційного суду є недоречними, оскільки обставини встановлені в них, не стосуються суті даного позову, а тому не можуть бути взяті до уваги. За таких обставин позивач наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
Ухвалою суду від 17.03.2020 року зазначену позовну заяву було залишено без руху, у зв`язку з невідповідністю позовної заяви вимогам встановленим статтями 161 КАС України та позивачеві був наданий строк для усунення недоліків.
Так, на виконання вимог зазначеної ухвали, на адресу суду 30.03.2020 року та 01.04.2020 року надійшла заява з додатками від позивача про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року прийнято до свого провадження вказану справу та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до пункту 3 Розділ VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній з 02.04.2020), під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України серії АЕ №000023 від 19.11.2018 року ОСОБА_1 обліковується у Раді адвокатів Дніпропетровської області (свідоцтво НОМЕР_2 від 19.07.2010 року), форма адвокатської діяльності Адвокатське об`єднання «Форум-Дніпро».
У зв`язку зі зміною форми адвокатської діяльності, позивачем 22.11.2018 року (згідно вхідного штемпелю) подано до ДПІ у Центральному районі м.Дніпро заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску.
Крім того, встановлено, що 25.01.2019 року за вх.№3919 позивачем повторно подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форма № Д5 (річна). В п.6-7 звіту зазначено тип платника період перебування - особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з 01.01. по 30.11.2018 та тип форми - ліквідаційна. В Таблиці 1. Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивачем вказані відомості щодо суми нарахованого єдиного внеску за період січень-листопад 2018 року в загальному розмірі 9 009,66 грн. (819,06 грн. *11 місяців).
Наслідком необхідності повторного подання, вищезазначеного звіту, позивач в позові, обґрунтовує саме повідомленням її в телефонному режимі працівником контролюючого органу про втрату звіту від 26.11.2018 року та необхідністю його повторного подання.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі №160/5583/19 дану вимогу визнано протиправною та скасовано. Дане рішення суду від 11.07.2019 року набрало законної сили 13.08.2019 року.

22.11.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області сформувало та направило позивачу наступну вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-29075-50/65, якою повідомило про наявність у ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 5 508,36 грн. та з вимогою сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року у справі №160/11918/19 дану вимогу визнано протиправною та скасовано. Дане рішення суду від 10.02.2020 року набрало законної сили 12.03.2020 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 01.07.2020 № 2464-VІ (далі - Закон № 2464).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2464, дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як визначено ч.1 ст.3 Закону №2464, збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються за принципами, зокрема, обов`язковості сплати; відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п.2 ч.1 ст.1 Закону №2464).

У розумінні п.3 ч.1 ст.1 Закону №2464, застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

За визначеннями, наведеними у п.4-5 ч.1 ст.1 Закону №2464, мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця, тоді як, максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності, відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону №2464 є платниками єдиного внеску.

Таким чином, до платників єдиного внеску законодавцем віднесено осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, в тому числі адвокатську, та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.6 Закону №2464, платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Абз.1 п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464 визначено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно із абз.2 п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464, у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

За приписами ч.4 ст.8 Закону №2464, порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до ч.5 ст.8 Закону №2464, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 % до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується, як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.

Згідно з п.3 ч.1 ст.14 Закону №2464, на податкові органи покладено обов`язок здійснювати контроль за дотриманням платниками єдиного внеску вимог цього Закону.

Відповідно до абз.3 ч.8 ст.9 Закону №2464, платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно з ч.2 ст.25 цього Закону, у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Абзацом 1 частини четвертої цієї статті визначено, що податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Розділом VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015р. №449, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 року за №508/26953 (далі -Інструкція №449), врегульований порядок стягнення заборгованості з платників.

Відповідно до п.1 вказаного розділу Інструкції №449, до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

Згідно з п.2 розділу VI Інструкції №449, у разі виявлення платником своєчасно не нарахованих сум єдиного внеску такі платники зобов`язані самостійно обчислити ці внески, відобразити у звітності, що подається платником до органів доходів і зборів, та сплатити їх. До такого платника застосовуються штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції. У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена в строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою. Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Із врахуванням зазначеного, мінімальний страховий внесок у 2019 році становив 918,06 грн. на місяць (4173,00 грн.*22%, де 4 173,00 грн. розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2019 року).

Як видно з матеріалів справи, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області нараховано позивачу, як фізичній особі-підприємцю (самозайнята особа - адвокат), єдиний внесок на загальну суму 6 018,36 грн., в тому числі за основним платежем - 5 508,36 грн та 510 грн за штрафними (фінансовими) санкціями про що зазначено у спірній вимозі про сплату боргу (недоїмки). При цьому, нарахування єдиного внеску в розмірі мінімального страхового внеску відбулося за четвертий квартал 2019 року (918,06 грн. * 6 місяців).

Разом з тим, з пп.2 п.13 роз. ІV Інструкції №449 передбачено, що обчислення і строки сплати єдиного внеску платниками, зазначеними у підпунктах 3, 4 та 6 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, у разі зняття їх з обліку в органах доходів і зборів:

1) для платників, зазначених у підпункті 3 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення.

Єдиний внесок сплачується протягом 10 календарних днів після граничного строку подання звіту із зазначенням типу форми "ліквідаційна";

2) для платників, зазначених у підпунктах 4, 6 пункту 1 розділу ІІ цієї Інструкції, останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня надходження до органу доходів і зборів заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску.

Єдиний внесок сплачується протягом 10 календарних днів після граничного строку подання звіту із зазначенням типу форми "ліквідаційна".

При цьому зазначені платники користуються правами, виконують обов`язки та несуть відповідальність, передбачені для платника єдиного внеску в частині діяльності, яка здійснювалася ними як платниками єдиного внеску.

В пп.4 п.1 розділі ІІ Інструкції №449 зазначені особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

З аналізу наведених норм Інструкції №449 слідує, що для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок, буде період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня надходження до органу доходів і зборів заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску.

Як раніше було встановлено судом, 22.11.2018 року позивачем до ДПІ у Центральному районі м.Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було подано заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску, у зв`язку зі зміною форми адвокатської діяльності.

Тому виходячи з вищевикладених норм Інструкції №449, останнім періодом, за який необхідно обчислити та сплатити єдиний внесок для позивача, як особи, яка провадила незалежну професійну діяльність - листопад 2018 року.

Вказані обставини щодо ініціювання позивачем у листопаді 2018 року питання про зняття з обліку платника єдиного внеску, як особи, яка провадила незалежну професійну діяльність, відповідач при винесенні оскаржуваної вимоги не врахував.

Крім того, 25.01.2019 року за вх.№3919 позивачем повторно подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску форма №Д5 (річна). В п.6-7 звіту зазначено тип платника період перебування - особа, яка провадить незалежну професійну діяльність з 01.01. по 30.11.2018 та тип форми - ліквідаційна. В Таблиці 1. Нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивачем вказані відомості про суму нарахованого єдиного внеску за період січень-листопад 2018 року в загальному розмірі 9009,66 грн. (819,06 грн. *11 місяців).

Також, на підтвердження позивачем сплати єдиного внеску за період січень-листопад 2018 року в розмірі 9 009,66 грн в матеріалах справи містяться копії квитанцій №0.0..1 від 03.07.2018 року, №0.0.992541661.1 від 20.03.2018 року, №0.0..1 від 10.10.2018 року, № 0.0..1 від 10.10.2018 року та дублікату квитанції №0.0..1 від 18.11.2018 року.

При цьому судом встановлено, що 14.05.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області сформувало та направило позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-29075-50/65, якою повідомило про наявність у ОСОБА_1 станом на 30.04.2019 року заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 2 754,18 грн. та вимагало сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2019 року у справі №160/5583/19 дану вимогу визнано протиправною та скасовано. Дане рішення суду від 11.07.2019 року набрало законної сили 13.08.2019 року.

Разом з тим, встановлено, що 22.11.2019 року Головне управління ДФС у Дніпропетровській області сформувало та направило позивачу наступну вимогу про сплату боргу (недоїмки) за №Ф-29075-50/65, якою повідомило про наявність у ОСОБА_1 станом на 19.11.2019 року заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 5 508,36 грн. та вимагало сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання цієї вимоги.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.02.2020 року у справі №160/11918/19 дану вимогу визнано протиправною та скасовано. Дане рішення суду від 10.02.2020 року набрало законної сили 12.03.2020 року.

Таким чином, суд доходить висновку, що між платником податків, тобто ОСОБА_1 та Головним управління ДФС у Дніпропетровській області розглядалися аналогічні спори про сплату заборгованості за єдиним внеском тільки за попередні періоди 2019 року.

Згідно ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача були відсутні правові підстави для формування та направлення позивачу оскаржуваної вимоги.

А від так, оскаржувана податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2020 року №Ф-29075-50/65, на загальну суму 6 018,36 грн є протиправною, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

На підставі ст.139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровської області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №Ф-29075-50/65 від 16.01.2020 року про сплату боргу (недоїмки).

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-А, ) суму судового збору в розмірі 840,80 грн (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Турлакова