Справа № 360/2789/20
Суддя: Т.І. Чернявська
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

27 липня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/2789/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Чернявська Т.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання незаконною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 липня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач), в якій позивач просить:

- визнати незаконною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо нездійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до статті 138 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»;

- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 29 квітня 2020 року № 41 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії як незаконне, що суперечить постанові Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2017 року;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області виконати постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2017 року, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29 лютого 2020 року згідно з довідкою про суддівську винагороду, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області від 27 лютого 2020 року;

- заборонити Управлінню Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області безпідставно зменшувати суму пенсійних виплат ОСОБА_1 всупереч рішенню комісії Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області відносно 90 відсотків зарплати працюючого судді.

За приписами пунктів 3 та 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши матеріали адміністративного позову, суддя дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, у зв`язку з чим вона має бути залишена без руху з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Позивачем в позовній заяві не зазначено власну адресу електронної пошти або відомості про її відсутність. У відомостях про відповідача не зазначено ідентифікаційний код відповідача в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомі номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти.

Частиною першою статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Відповідно до частини першої статті 160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, в яких встановлюється спосіб ліквідації правопорушення, вчиненого суб`єктом владних повноважень та іншими особами, в передбачених законом випадках, а підстава позову - це ті обставини (юридичні факти) і норми права, які у своїй сукупності дають право особі звернутись до суду з вимогами до іншої особи.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

В позовній заяві позивач серед іншого просить зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області виконати постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2017 року, здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 29 лютого 2020 року згідно з довідкою про суддівську винагороду, виданою Територіальним управлінням Державної судової адміністрації в Луганській області від 27 лютого 2020 року.

Суд зазначає, що КАС України не передбачено такого способу судового захисту як зобов`язання виконати рішення суду.

Проте, відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тому, якщо позивач вважає, що постанова Лисичанського міського суду Луганської області від 11 квітня 2017 року у справі № 415/65/17 не виконана відповідачем, він має право на звернення до суду, який розглядав справу, з заявою в порядку статті 383 КАС України.

Також позивач просить заборонити Управлінню Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області безпідставно зменшувати суму пенсійних виплат ОСОБА_1 всупереч рішенню комісії Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області відносно 90 відсотків зарплати працюючого судді, що також не відповідає способам судового захисту, закріпленим у частині першій статті 5 КАС України.

Дослідженням змісту позовної заяви та доданих до неї документів судом встановлено, що позивач, отримавши від Територіального управління Державної судової адміністрації в Луганській області довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 28 лютого 2020 року за № 511/20-вих, звернувся до відповідача з заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку зі зміною розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Рішенням відповідача від 29 квітня 2020 року № 41 позивачу відмовлено у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з тим, що позивач не проходив кваліфікаційного оцінювання після набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII.

Тобто, відповідач своїм рішенням не зменшив відсотковий розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, а не здійснив перерахунок за заявою позивача від 28 лютого 2020 року.

Отже, обраний позивачем спосіб судового захисту не відповідає вимогам статті 5 КАС України.

Згідно з пунктами 6, 7, 8 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Позивачем вимоги пунктів 6, 7, 8 частини п`ятої статті 160 КАС України не виконані.

Відповідно до пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України позовній заяві зазначається власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Позивачем вимоги пункту 11 частини п`ятої статті 160 КАС України не виконані.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частинами першою, другою статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Письмовими доказами відповідно до частини першої статті 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Відповідно до вимог пунктів 5.26, 5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії. Підпис відповідальної особи на документі засвідчують відбитком печатки організації. Згідно з пунктом 4.5 ДСТУ 4163-2003 у документах, що їх оформлюють на двох і більше сторінках, реквізити 26 - відбиток печатки, 27 - відмітка про засвідчення копії проставляють після тексту (21).

Позивачем до позовної заяви додані письмові докази в незасвідчених копіях.

Для усунення вказаного недоліку позовної заяви позивачу необхідно надати письмові докази у належним чином засвідчених копіях, а саме з відміткою про засвідчення, яка складається зі слів "Згідно з оригіналом", особистого підпису позивача як особи, яка засвідчує копію, його ініціалів та прізвища, а також дати засвідчення копії документа.

Відповідно до частини п`ятої статті 161 КАС України у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, участь у судовому засіданні щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, звільнення (відстрочення, розстрочення, зменшення) від сплати судового збору, про призначення експертизи, витребування доказів, про забезпечення надання безоплатної правничої допомоги, якщо відповідний орган відмовив у її наданні, тощо.

Позивачем в позовній заяві як заінтересовану особу зазначено Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області. Проте, суд зазначає, що положенням КАС України не передбачено залучення до участі у справі заінтересованих осіб.

Також позивачу необхідно надати суду у належним чином засвідченій копії першу-третю сторінку паспорту та сторінку з інформацією про зареєстроване місце проживання, довідку про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків, посвідчення судді у відставці.

Відповідно до частини першої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання незаконною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 протягом 7-ми (семи) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, та її копії для вручення відповідачу.

Якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовна заява буде повернута позивачу та вважатиметься неподаною.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяТ.І. Чернявська