Справа № 400/2688/19
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року

м. Київ

справа №400/2688/19

адміністративне провадження №К/9901/7772/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року (колегія суддів: Димерлій О.О., Єщенко О.В., Танасогло Т.М.) у справі №400/2688/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Голта Агротех" до Миколаївського обласного центру зайнятості про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариством з обмеженою відповідальністю "Голта Агротех" до Миколаївського обласного центру зайнятості (надалі - ОЦЗ) про: визнання бездіяльності ОЦЗ в особі директора Первомайської міськрайонної філії ОЦЗ (надалі - Філія) протиправною та зобов`язання прийняти рішення щодо надання компенсації єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштування на новостворені робочі місця безробітних працівників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ; стягнення з ОЦЗ коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправною бездіяльністю шляхом неприйняття рішення щодо виплати компенсації ЄСВ за працевлаштування на новостворені робочі місця безробітних за період з лютого по липень 2019 року в сумі 37 908 грн. 08 коп.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Голта Агротех» та Миколаївського обласного центру зайнятості про примирення сторін та закриття провадження у справі задоволено та затверджено умови примирення сторін, визначені сторонами в заяві про примирення сторін від 18.10.2019 та у заяві від 23.12.2019 про внесення змін до заяви про примирення сторін від 18.10.2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року повернуто скаржнику.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що у ОСОБА_1 відсутнє право на представництво Миколаївського обласного центру зайнятості через відсутність довіреності. Третьою особою ОСОБА_1 залучено не було, жодні його права оскаржуваною ухвалою не порушені.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу на продовження розгляду.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що повернення апеляційної скарги позбавляє права на оскарження судового рішення, яке порушує його права як колишнього директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ.

У відзиві на касаційну скаргу сторони просять залишити судове рішення без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи та вимоги касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Правовий статус та порядок вступу у справу третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору та виступають на стороні позивача або відповідача, встановлений Главою 4 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку.

Згідно з частиною п`ятою статті 49 КАС України про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі. Ухвала за наслідками розгляду питання про вступ у справу третіх осіб окремо не оскаржується. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що в поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає себе як третю особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Проте судом першої інстанції не постановлювалась ухвала про залучення його до розгляду справи в якості третьої особи.

Відтак свій процесуальний статус як третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору у справі 400/2688/19, ОСОБА_1 визначив самостійно, що не надає йому жодної процесуальної дієздатності в межах вказаної адміністративної справи.

Відповідно до п. 5 розділу III Положення про Первомайську міськрайонну філію Миколаївського обласного центру зайнятості директор Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ може представляти інтереси регіонального центру зайнятості у взаємовідносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, об`єднаннями громадян, у тому числі в судах, прокуратурі та інших правоохоронних органах на підставі наданої Миколаївським обласним центром зайнятості довіреності.

Крім того в даній справі, зокрема й Верховним Судом в межах розгляду провадження № К/9901/545/20 встановлено, що з 21.10.2019 ОСОБА_1 звільнений з посади директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського ОЦЗ, довіреність на представництво Миколаївського ОЦЗ в особі філії на ім`я ОСОБА_1 також скасована, відтак, у ОСОБА_1 відсутні повноваження представляти Миколаївський обласний центр зайнятості, що є відповідачем у справі.

Згідно із частиною першою статті 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, якщо особа, яка не була залучена до участі у справі, вважає, що судом апеляційної інстанції прийнято рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, то вона має право звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою відповідно до частини першої статті 293 КАС України, і така скарга буде вирішуватися в порядку передбаченому статтею 323 КАС України.

Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, а саме: 1) сторони та інші особи, які беруть участь у справі; 2) особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом першої інстанції питання про її право, свободу, інтерес чи обов`язок, і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Таким чином, судове рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про її права та обов`язки. Лише за наявності таких умов особі, яка не брала участі у справі, забезпечується право оскаржити в апеляційному порядку судове рішення.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання тлумачення ч. 2 ст. 55 Конституції України (пункт 1 резолютивної частини Рішення № 6-зп від 25 листопада 1997 року; пункт 1 резолютивної частини Рішення № 9-зп від 25 грудня 1997 року; та пункт 1 резолютивної частини Рішення № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року).

У рішенні № 19-рп/2011 від 14 грудня 2011 року Конституційний Суд України зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Отже, системне тлумачення ст. 55 Конституції України дозволяє дійти висновку, що ч. 2 цієї статті гарантує кожному захист «своїх прав», які були порушені органами державної влади, місцевого самоврядування, посадовими і службовими особами. Адже саме в такому контексті сформульовано ч. 3, 5 та 6 ст. 55 Конституції України.

Як вбачається з ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року однією з умов примирення сторін є визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень Миколаївського обласного центру зайнятості в особі директора Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості ОСОБА_1 щодо неприйняття ним рішення щодо надання Товариству з обмеженою відповідальністю «Голта Агротех» компенсації єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працевлаштування на новостворені робочі місця безробітних.

Однак ОСОБА_1 в даних правовідносинах виступав як керівник суб`єкта владних повноважень, а саме був директором Первомайської міськрайонної філії Миколаївського обласного центру зайнятості, отже порушення його права як директора філії відсутнє з моменту звільнення з посади ( наказ №303-к від 21.10.2019 року "Про звільнення ОСОБА_1 ")

Колегія суддів не знаходить жодного підтвердження порушення прав чи свобод ОСОБА_1 як людини і громадянина оскаржуваним ним судовим рішенням.

Отже, за вказаних обставин наявні підстави для повернення апеляційної скарги, а тому ухвала суду апеляційної інстанції підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 350 КАС України (в редакції до набрання чинності змінами, внесеними Законом України від 15.01.2020 № 460-IX) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

С.Г. Стеценко