Справа № 120/3579/20-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

29 липня 2020 р. Справа № 120/3579/20-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Слободонюк Михайло Васильович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови про накладення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

24.07.2020 року до Вінницького окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови про накладення штрафу від 08.07.2020 року ВП № 56635278.

Частиною першою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст.ст. 160, 161, 172 цього Кодексу. Водночас, вказані положення поширюються на всі випадки звернення до адміністративного суду з позовною заявою, а їх недотримання свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам закону.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI від 8 липня 2011 року.

Так, відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 3 цього Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено в розмірі 2102,00 гривні.

Отже, за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 840,80 грн. (2102 х 0,4). Аналогічна мінімальна ставка судового збору в сумі 840,80 грн. встановлена також і для вимоги майнового характеру.

Відповідно до матеріалів позовної заяви позивачем заявлена вимога про скасування постанови державного виконавця від 08.07.2020 № 56635278 про накладення штрафу в сумі 12101,52 грн. Відтак, при зверненні до суду позивач мав би сплатити судовий збір в сумі 840,80 грн. (2102 х 0,4).

Однак, звертаючись до суду з цим позовом, позивач не сплатив судовий збір у встановлених законом порядку та розмірі. Водночас, із поданням позовної заяви позивачем також подано письмове клопотання про звільнення його від сплати судового збору на підставі ст. 8 Закону України "Про судовий збір", проте без зазначення конкретних мотивів свого прохання.

Надаючи правову оцінку вказаному клопотанню позивача, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 133 КАС України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

- розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; - або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена;

- або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зі змісту викладених норм випливає, що у випадку наявності однієї із альтернативних умов, передбачених ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", та враховуючи майновий стан сторони, суд має право звільнити особу від сплати судового збору. Суд також відмічає, що умовою для звільнення особи від сплати судового збору є її незадовільний майновий стан.

Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду, яке вирішується судом в кожному конкретному випадку в залежності від наявності обґрунтованих підстав для такого звільнення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.02.2019 року у справі за № 357/7501/16-а, від 25.07.2019 року у справі за № 815/4030/17, а також від 02.04.2020 року у справі за № 826/3590/16.

На підтвердження свого матеріального становища позивач надав до суду індивідуальні відомості про застраховану особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України за звітні періоди починаючи з 2004 року, довідку Вінницького міського центру зайнятості від 16.07.2020 року за №02-17/975 про отриманий дохід за період з 01.07.2020 року по 13.03.2020 року в загальній сумі 5005,17, в т. ч. утримані аліменти - 2499,72 грн., а також довідку Вінницького міського центру зайнятості від 14.07.2020 року за № 02-17/956 про підтвердження факту безробіття позивача.

Дослідивши зміст наданих матеріалів судом встановлено, що вони не містять повних відомостей про розмір річного доходу позивача за попередній календарний рік (2019), що є необхідним для врахування при застосуванні такої підстави для звільнення від сплати судового збору, яка визначена п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки підтверджують дохід (виплачену допомогу по безробіттю) лише за період з липня 2019 року, а не за весь 2019 рік. Про інші підставі для звільнення від сплати судового збору, які визначені пунктами 2 та 3 ч. 1 ст. 8 цього ж Закону позивач не наголошує та таких із наявних матеріалів позовної заяви судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що надані позивачем докази на підтвердження обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору є недостатніми, відтак підстав для його задоволення наразі не має.

У зв`язку з викладеним, позивачеві необхідно або додаткового надати належні та допустимі докази на підтвердження обставин про отриманий ним річний дохід за минулий календарний рік, з яких можливо було б з`ясувати, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача, або ж надати докази сплати судового збору за поданий адміністративний позов.

Крім того, суд також звертає увагу позивача, що ним в порушення п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України не зазначено власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене та враховуючи невідповідність поданого позову вимогам закону, позовну заяву ОСОБА_1 належить залишити без руху з наданням особі, яка її подала, розумного строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви у спосіб надання доказів сплати судового збору в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок) за наступними реквізитами: УК у м. Вінниці/отг м. Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд, або надання додаткових доказів які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Також позивачу необхідно надати власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Керуючись статтями 133, 160, 161, 169, 171, 172, 256, 293 КАС України -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови про накладення штрафу залишити без руху.

Встановити позивачеві 10-ти денний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали суду.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович