Справа № 360/1974/20
Суддя: О.В. Ірметова
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

28 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1974/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Ірметова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року до Луганського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову.

Своє клопотання позивач обґрунтовував тим, що 08 травня 2020 року з Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до позивача надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №61950235, згідно якої було відкрито виконавче провадження з виконання постанови №130364, виданої 17 січня 2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Стефановим К. О., про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн. На даний час старшим державним виконавцем Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калюжною О. С. продовжується виконання за виконавчим документом по виконавчому провадженню ВП №61950235 з виконання постанови №130364, виданої 17 січня 2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Стефановим К. О., про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн.

Позивач вважає зазначені дії державного виконавця можуть в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення його прав, як позивача.

На підставі викладеного позивач просив суд застосувати заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим документом по виконавчому провадженню ВП №61950235, яке здійснюється старшим державним виконавцем Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Калюжною О. С., з виконання постанови №130364, виданої 17 січня 2020 року начальником Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Стефановим К. О., про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн.

Розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову судом не встановлено обґрунтованих підстав для його задоволення з огляду на таке.

За змістом частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Підстави забезпечення позову визначені у частині 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В силу положень частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, на підставі наданих позивачем матеріалів, доданих до позову чи заяви про забезпечення позову, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку доводам заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання судового рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, а також в разі, якщо невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Частиною 3 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначені обмеження в частині забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що старшим державним виконавцем Троїцького районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову від 30 квітня 2020 року ВП № 61950235 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 17 січня 2020 року № 130364 (а. с. 8).

З інформації про виконавче провадження ВП № 61950235, наявної в Автоматизованій системі виконавчого провадження станом на 28 липня 2020 року (а. с. 73-75), вбачається, що в межах спірного виконавчого провадження державним виконавцем не вживаються передбачені Законом України Про виконавче провадження заходи примусового виконання рішення, до яких частиною першою статті 10 вказаного закону віднесено: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Позивачем до заяви про забезпечення позову не додано належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження факту, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити подальше виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Також суд зазначає, що предметом спору є обгрунтованість прийняття відповідачем постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу, який є актом індівідуальної дії. Тобто, судове рішення за наслідками розгляду справи у разі задоволення позовних вимог фактично скасовує оскаржувану позивачем постанову. Отже, ускладення виконання судового рішення, на що посилається позивач у заяві про забезпечення позову, не може мати місця.

Отже, суд відхиляє доводи позивача, щодо ускладнення виконання судового рішення діями державного виконавця з виконання постанови №130364, виданої 17 січня 2020 року по виконавчому провадженню ВП №61950235 про стягнення штрафу у розмірі 17000 грн., з огляду на те, що позивачем не доведено, що не вжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення.

Також суд зазначає, що у заяві про забезпечення позову позивачем не наведено достатніх обставин, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тобто не обґрунтовано наявність підстав для забезпечення позову.

З огляду на зазначене, суд вважає заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.ч.5, 8 ст.154 КАС України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241, 243, 256 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м.Київ, пр.Перемоги, 14) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно - господарського штрафу - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

СуддяО.В. Ірметова