Справа № 1.380.2019.005381
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.005381
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
21 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Колібанича О.Я., третьої особи ОСОБА_1 , представника третьої особи Прийми І.С., розглянув у підготовчому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом Старичівської сільської ради, за участі комунального підприємства Старичівської сільської ради Житлосервіс та об`єднання співвласників багатоквартирного будинку Старичі Відродження в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області, за участі Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні на стороні відповідача, про скасування розпорядження про включення квартир до числа службових.

В С Т А Н О В И В:

Старичівська сільська рада Яворівського району Львівської області (далі - Старичівська сільська рада, позивач) 18.10.2019 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області (далі - Яворівська РДА, відповідач) з вимогою скасувати розпорядження №166 від 05.04.2001 «Про включення квартир до числа службових».

Ухвалою від 01.11.2019 суд залучив до участі у справі Яворівську квартирно-експлуатаційну частину (району) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача (том 1 а.с. 1-3).

На стадії підготовчого провадження ухвалою від 03.06.2020 суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (на стороні відповідача); комунальне підприємство Старичівської сільської ради «Житлосервіс», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старичі Відродження» (том 1 а.с. 238-240). Ухвалою від 30.06.2020 суд залучив до участі у справі ОСОБА_5 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні на стороні відповідача (том 2 а.с. 21-22).

На стадії підготовчого провадження суд заслухав присутніх представників та з`ясував такі процесуальні позиції учасників справи щодо цього спору:

представник позивача стверджує, що Старичівська сільська рада є власником квартири АДРЕСА_1 ; за рішенням цього органу місцевого самоврядування згадана квартира перебуває на балансі комунального підприємства Старицької сільської ради. Разом з тим, позивач не може розпоряджатися цією власністю, оскільки фактично нею розпоряджається Яворівська КЕЧ району. Повідомив, що при передачі в 2006 році державного майна (житлових будинків, гуртожитку та об`єктів інфраструктури) на баланс сільської ради не було складено акт приймання-передачі відомчого житлового Так, отримавши подання про закріплення квартири та видачу ордера на ім`я майора ОСОБА_1 з сім`єю, Старичівська сільська рада звернулася до Яворівської КЕЧ району про надання документів, що підтверджують статус цього житла як службового. У відповідь листом від 25.04.2019 №904 повідомлено, що цю квартиру включено до числа службових на підставі розпорядження голови Яворівської РДА №166 від 05.04.2001. Отримавши копію цього розпорядження, позивач дійшов висновку, що таке є незаконним, оскільки Яворівська РДА в 2001 році не була наділена повноваженнями визначати статус державного житлового фонду як службового. На підтвердження цієї тези покликається на рішення Яворівської районної ради №264 від 20.10.2017, яка лише в 2017 році делегувала повноваження виконавчого комітету районної ради щодо включення/виключення житлових приміщень до числа службових Яворівській РДА. Тому розпорядження №166 від 05.04.2001 є протиправним, адже на момент прийняття такого відповідач не був наділений відповідними повноваженнями. Отже, включення квартири АДРЕСА_2 до числа службових здійснено неуповноваженим на це органом; таке рішення порушує право позивача як власника комунального майна на розпорядження квартирою.

Відповідач, Яворівська РДА скерувала суду копію розпорядження №166 від 05.04.2001 та клопотання Яворівської КЕЧ (району) як підставу прийняття оскаржуваного розпорядження, позов Старичівської сільської ради не визнає; просила розгляд справи здійснювати без участі відповідача (том 1 а.с. 131,141).

Третя особа, Яворівська КЕЧ (району) вважає позов Старичівської сільської ради безпідставним та просить суд відмовити в його задоволенні (том 1 а.с. 91-92). Також третя особа просить суд залишити позов Старичівської сільської ради без розгляду з мотивів пропуску строку до суду (том 1 а.с. 75-76), оскільки позивачу ще з 2007 року було достеменно відомо про статус квартир АДРЕСА_3 , що в 2006 році при передачі на баланс сільської ради по акту приймання-передачі державного майна (військового містечка з 21 будівлі та земельної ділянки) з невідомих на теперішній час причин не було складено окремого акта приймання-передачі відомчого житлового фонду. Наполягає, що сільська рада мала достовірні відомості про склад та чисельність службового житла, а також про військовослужбовців, що проживають у службовому житлі, що підтверджується низкою долучених до судової справи документів, в тому числі затвердженим 16.02.2009 головою Старицької сільської ради актом інвентаризації житлового фонду Старицького гарнізону і т.д. Вважає, що позивач протиправно створює перешкоди для військовослужбовця ОСОБА_1 , оскільки відмовляється видати ордер на вселення у службове житло.

Треті особи на стороні позивача, КП Старичівської сільської ради «Житлосервіс» та ОСББ «Старичі Відродження», надіслали суду письмові заяви, позовні вимоги Старичівської сільської ради підтримують в повному обсязі, просили суд розгляд справи здійснювати без їх участі (том 2 а.с. 3,5).

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_1 подав письмове пояснення (том 2 а.с. 26-30); повідомив суду, що з 2000 року проходить військову службу в Збройних Силах України, з 2013 на посаді начальника бронетанкової служби військової частини НОМЕР_1 с.Старичі Яворівського району Львівської області. Після призначення на посаду йому з сім`єю була надана службова однокімнатна квартира АДРЕСА_4 . Після звільнення службової двокімнатної квартири АДРЕСА_1 іншим військовослужбовцем, керівництво виділило цю більшу квартиру в порядку покращення житлових умов на його сім`ю, що складається з чотирьох осіб; це підтверджується рішенням Комісії з контролю за забезпеченням військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилим приміщенням від 15.03.2019 №43. Третя особа не погоджується із заявленим позовом Старичівської сільської ради, вважає такий безпідставним.

Інші учасники справи пояснень суду не надали.

Суд встановив такі фактичні обставини справи та норми права, що мають значення для вирішення питання про юрисдикцію цього спору:

В селі Старичі Яворівського району Львівської області ще з часів СРСР розміщено великий військовий гарнізон, що з часу проголошення незалежності України відноситься до Збройних Сил України. До складу гарнізону входить військове містечко, що станом на 2006 рік складалося з 14 житлових будинків, гуртожитку, службового будинку, водонасосної, котельні, очисних споруд, трансформаторних підстанцій та інженерних мереж; це державне майно перебувало на балансі Яворівської КЕЧ району.

З часом будинкам відкритого військового містечка в селі Старичі було присвоєно поштові адреси, зокрема, житловому будинку АДРЕСА_5 »; житловому будинку АДРЕСА_6 » (том 1 а.с. 90).

Відповідно до статті 118 Житлового кодексу Української РСР службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири. На підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення (частина перша статті 122 ЖК Української РСР). Нормами частини четвертої статті 9 Житлового кодексу Української РСР закріплено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до статті 124 Житлового кодексу Української РСР робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення.

Постановою Ради Міністрів УРСР №37 від 04.02.1988 затверджено Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР (далі Положення №37), яке визначає порядок надання службових жилих приміщень в будинках державного і громадського житлового фонду і користування ними.

Службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього (пункт 2 Положення №37).

Відповідно до пунктів 3, 4 Положення №37 жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. До числа службових може бути включено тільки вільне жиле приміщення. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири, розташовані, переважно, на першому поверсі. Відповідно до пункту 5 Положення №37 облік службових жилих приміщень у всіх будинках, незалежно від їх належності, здійснюється у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів, яка прийняла рішення про включення жилого приміщення до числа службових. Службові жилі приміщення обліковуються в журналі обліку службових жилих приміщень (додаток N 1). Оперативний облік належних їм службових жилих приміщень провадять також відповідні підприємства, установи, організації. Згідно з пунктом 6 Положення №37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

З повідомлених учасниками справи обставин (щодо цього та інших судових спорів за їх участі) зрозуміло, що після реформи органів місцевого самоврядування та з огляду на відсутність в районних рад виконавчих органів (виконавчих комітетів) питання щодо надання житловим приміщенням в складі Старичівського військового гарнізону статусу службових чи зняття цього статусу вирішувалося Яворівською РДА. Так, за зверненням начальника Яворівської КЕЧ (району) 05.04.2001 голова Яворівської РДА прийняв розпорядження №166 «Про включення квартир до числа службових», відповідно до якого розпорядився включити до числа службових квартири АДРЕСА_7 та АДРЕСА_8 (том 1 а.с. 132, 133). Голова Старичівської сільської ради скерував голові Яворівської РДА клопотанням №228 від 15.11.2007, з зв`язку із надходженням заяви гром. ОСОБА_6 , клопотав про виключення квартири АДРЕСА_9 із числа службових (том 1 а.с. 88). Розглянувши це клопотання голова Яворівської РДА прийняв розпорядження №653 від 12.12.2007 «Про зняття квартир з числа службових», зняв статус службової, в т.ч. і з квартири АДРЕСА_9 (том 1 а.с. 87). Черговим рішенням №693 від 16.12.2008 за клопотанням Яворівської КЕЧ (району) серед інших, квартирі АДРЕСА_9 надано статус службової; пунктом 3 цього рішення визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації №653 від 12.12.2007 (том 1 а.с. 89).

Наприкінці 1990х-початку 2000х держава проводила політику передачі з державної у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст житлового фонду та інших об`єктів соціальної інфраструктури, які належали державним підприємствам, установам, організаціям.

Постановою Кабінету Міністрів України №891 від 06.11.1995 затверджено Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій. Положення визначає порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій (далі - відомчий житловий фонд), у разі банкрутства, зміни форми власності або ліквідації цих підприємств, установ та організацій.

Згідно з пунктами 2,3 Положення №891 передачі в комунальну власність підлягають житлові будинки відомчого житлового фонду у тому числі гуртожитки. Відомчий житловий фонд передається у комунальну власність безоплатно. Разом з відомчим житловим фондом передаються відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання і водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо).

Передача будинків відомчого житлового фонду в комунальну власність провадиться комісією з питань приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, яка утворюється Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями або виконкомами відповідної Ради (пункт 5 Положення №891).

Згідно з пунктом 11,12 Положення №891 службове житло, що передається у комунальну власність, рішенням держадміністрації або виконкому відповідної ради закріплюється за відповідними організаціями. До акта приймання-передачі відомчого житлового фонду в комунальну власність додаються: - акти передачі наявного службового житла; - договори оренди нежилих приміщень; - акти передачі договорів найму жилих приміщень.

На підставі Директиви Міністра оборони України №Д-43 від 15.07.2006 «Про безоплатну передачу військового майна до комунальної власності територіальної громади села Старичі» та рішення Старичівської сільської ради №10 від 27.04.2006 безоплатно вилучено з балансу Яворівської КЕЧ (району) та передано до комунальної власності територіальної громади села Старичі військового майна, згідно з Переліком військового майна, що передається, в т.ч. і житлові будинки АДРЕСА_10 та 69 (том 1 а.с. 14, 50).

На виконання цієї Директиви та на підставі акта приймання-передачі, затвердженого сільським головою села Старичі 08.08.2006 Старичівська сільська рада прийняла 21 об`єкт, серед іншого, житлові будинки АДРЕСА_11 (том 1 а.с. 56-65).

Учасники справи визнають, що акти приймання відомчого житлового фонду в комунальну власність, як це передбачено пунктом 12 Положення про порядок передачі в комунальну власність державного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою КМУ №891 від 06.11.1999, не складалися.

Поряд з тим, питання обліку службового житла Старичівською сільською радою та Яворівською КЕЧ району було врегульовано в 2009 році в такий спосіб: комісія у складі голови та секретаря житлової комісії Старицького гарнізону, помічника начальника ЦЗПН з правової роботи, інженера житлової групи Яворівської КЕЧ (району), секретаря Старицької сільської ради провела інвентаризацію житлового фонду Старицького гарнізону, за результатом якої встановлено таке:

- житловий фонд, закріплений за гарнізоном, знаходиться на балансі Старицької сільської ради та налічує: 14 житлових будинків, 548 квартир, із яких- приватизовано 292 квартири; неприватизованих 256 квартир, в т.ч. 69 службових квартир;
- в списку «проживають в службових квартирах» задокументовано 69 службових квартир та їх мешканців, в тому числі: […] АДРЕСА_12 - п/полковник запасу, пенсіонер ОСОБА_6 ; […] АДРЕСА_13 - майор ОСОБА_7 .
Результати перевірки житлового фонду Старицького гарнізону оформлені актом інвентаризації житлового фонду Старицького гарнізону, який затверджений 16.02.2009 головою Старицької сільської ради та начальником Старицького гарнізону (том 2 а.с. 8-12).

Відповідно до рішення Старичівської сільської ради №05-06/VII від 16.06.2016 надано дозвіл КП «Старичі» на передачу житлових будинків, зокрема, будинку АДРЕСА_14 ) з балансу КП «Старичі» на баланс об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Старичі Відродження» (а.с. 198). Факт приймання-передачі будинку засвідчено актом №6 від червня 2016 року (а.с. 199-200).

02.11.2017 Старичівська сільська рада прийняла рішення №17-23/VII «Про передачу в оперативне управління КП Старичівської сільської ради «Житлосервіс» окремих квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирних будинків, які не перебувають у приватній власності та право державної чи комунальної власності на них не зареєстроване», відповідно до якого вирішила передати в оперативне управління (на баланс) комунального підприємства Старичівської сільської ради «Житлосервіс» окремі квартири та/або нежитлові приміщення багатоквартирних будинків, які були передані ОСББ «Старичі Відродження» та не перебувають у приватній власності і право державної чи комунальної власності на них не зареєстроване згідно додатку №1, в тому числі і квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 196). Згідно з актом приймання-передачі №1 від 02.01.2018 серед іншого, квартира АДРЕСА_1 передана на баланс КП Старичівської сільської ради «Житлосервіс» (а.с. 197).

На підставі рішення житлової комісії Міністерства оборони України майору ОСОБА_7 18.12.2018 з Державного бюджету України виплачена грошова компенсація в розмірі 945848,75 грн. для отримання житлового приміщення з подальшим зняттям з реєстрації та звільненням службової квартири АДРЕСА_1 (том 2 а.с. 72-77). Після звільнення цієї службової квартири начальник Старицького гарнізону прийняв наказ №2-АД від 11.01.2019 «Про розподіл службової житлової площі для повторного заселення між військовими частинами гарнізону», відповідно до якого розпорядився двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 розподілити за військовою частиною НОМЕР_1 (том 2 а.с. 62).

На підставі рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 16.01.2019 ця службова квартира розподілена військовослужбовцю майору ОСОБА_1 з сім`єю із чотирьох осіб: ОСОБА_2 (дружина), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (сини, том 2 а.с. 63). На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 №34-АД від 16.01.2019 військовослужбовцю ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 з сім`єю із чотирьох осіб виділено квартиру АДРЕСА_1 (том 2 а.с. 64). З метою закріплення цього житла за ОСОБА_1 13.03.2019 Яворівська КЕЧ (району) скерувала на адресу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України пакет документів, щодо розприділення службових житлових приміщень за військовослужбовцями Старицького гарнізону. Протоколом засідання комісії з контролю забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями №43 від 15.03.2019 року згадана квартира розподілена ОСОБА_1 (том 2 а.с. 65-68).

26.03.2019 Яворівська КЕЧ (району) направила голові виконавчого комітету Старичівської сільської ради подання №584 на закріплення квартири та видачу ордера майору ОСОБА_1 з сім`єю з чотирьох чоловік на право зайняття службового жилого приміщення житловою площею 27,2 м.кв. з двох кімнат в ізольовані й квартирі за адресою: АДРЕСА_13 (том 2 а.с. 69).

У відповідь на подання Старичівська сільська рада скерувала Яворівській КЕЧ (району) лист №152 від 05.04.2019, повідомила про відсутність відомостей про включення квартири АДРЕСА_1 до числа службових. В листі також звернула увагу, що житловий фонд по АДРЕСА_15 , до якого також входить і квартира АДРЕСА_1 , є комунальною власністю громади, а не відомчим фондом Міністерства оборони України (том 2 а.с. 70).

На черговий лист Яворівської КЕЧ (району) Старичівська сільська рада в листі №350 від 27.08.2019 повідомила, що гр. ОСОБА_1 самовільно зайняв квартиру АДРЕСА_1 , а питання щодо закріплення квартири АДРЕСА_1 та видачу ордера буде розглядатись після вивільнення останнім самовільно зайнятої квартири (том 2 а.с. 71).

16.09.2019 ОСОБА_1 звернувся із заявою на ім`я сільського голови Старичівської сільської ради, просив провести обстеження та скласти відповідний акт щодо фактичного проживання його та членів його сім`ї в квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 216). Комісія у складі працівників сільської ради склали акт №46 від 16.06.2019 обстеження квартири АДРЕСА_1 на предмет встановлення осіб, що проживають в цій квартирі. Відповідно до цього акту встановлено, що в цій квартирі проживає четверо осіб: ОСОБА_1 , 1982 року народження, ОСОБА_2 , 1985 року народження, ОСОБА_3 , 2006 року народження, ОСОБА_8 , 2010 року народження (а.с. 217).

Пам`ятаючи доводи учасників справи щодо порушеного права/законного інтересу, що зумовив звернення Старичівської сільської ради до суду з цим позовом, суд при вирішенні питання про юрисдикцію цієї справи враховує правові висновки, висловлені Великою Палатою Верховного Суду:

- … критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до статті 2 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Справою адміністративної юрисдикції є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 1 частини першої статті 3 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 17 КАС України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

У пункті 7 частини першої статті 3 КАС України в наведеній вище редакції визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Водночас помилковим є застосування статті 17 КАС України та поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим, вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. […]

Спір, що розглядається, не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки відповідач, приймаючи оскаржуване рішення […], не мав публічно-правових відносин саме з позивачем. Прийняте відповідачем оскаржуване рішення про державну реєстрацію стосувалось реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства. У таких спорах питання правомірності укладення цивільно-правових договорів, на підставі яких відбулись реєстраційні дії, обов`язково постають перед судом, який буде вирішувати спір, незалежно від того, чи заявив позивач вимогу щодо оскарження таких договорів.

[…] Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис (постанова по справі №823/2042/16 від 04.09.2018);

- … в разі прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про передачу земельних ділянок у власність (тобто ненормативного акта, який вичерпує свою дію після своєї реалізації) подальше оспорювання правомірності набуття фізичною чи юридичною особою спірної земельної ділянки має вирішуватися не в порядку адміністративної юрисдикції, оскільки виникає спір про цивільне право […] Отже, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що спірні правовідносини стосуються набутого права власності на земельні ділянки, що потребує встановлення судом обставин правомірності його набуття та виходить за межі компетенції адміністративних судів, а тому підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства (постанова від 03.10.2018 року у справі № 357/14358/15-а (К/9901/13506/18) (провадження № 11-766апп18);

- наявність права власності, інших речових прав третіх осіб на земельні ділянки, стосовно яких позивачем заявлені вимоги до суб`єктів владних повноважень щодо незаконності їх дій чи бездіяльності, унеможливлює розгляд справи як публічно правового спору судами адміністративної юрисдикції (постанови від 21.03.2018 у справі № 809/1946/15 (провадження № 11-95апп18), № 184/2470/13-а (провадження № 11-154апп18).

Аналіз практики Великої Палати Верховного Суду з питань юрисдикції за останні роки дозволяє зробити висновок, що відповідачем у справі має бути саме та особа, з якою дійсно існує юридичний спір (напр. державний реєстратор не «претендує» на майно, з приводу якого він вчиняє реєстраційні дії за заявою особи «А»; тому особа «Б», яка вважає себе власником зареєстрованого за особою «А» майна, повинна захищати своє речове право у спорі з особою «А», а не державним реєстратором). Суд дійшов висновку, що Велика Палата Верховного Суду при формуванні судової практики щодо розмежування юрисдикції загальних, адміністративних та господарських судів прагне запобігти ситуаціям штучного створення преюдиції чи ситуаціям, коли для вирішення одного спору потрібно ініціювати два і більше судових процесів у судах різних юрисдикцій, - адже рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним.

Застосовуючи наведені вище правові висновки та підходи Верховного Суду в контексті спірних правовідносин, суд враховує, що фактично у цій справі ставиться питання щодо розпорядження двома житловими квартирами, що в 2006 році були передані з державної в комунальну власність. При цьому як на момент на момент передачі (2006), так і на момент виникнення спірних правовідносин (2019) ці житлові квартири мали статус службового житла. На момент проведення в 2009 році Старичівською сільською радою за участі представників Старичівського військового гарнізону інвентаризації житлового фонду, переданого в комунальну власність в 2006 році, було встановлено, що в цих службових квартирах проживають військовослужбовці ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . На момент виникнення спірних правовідносин ОСОБА_6 надалі проживає в квартирі АДРЕСА_9 . Інша квартира звільнилася наприкінці 2018 року, оскільки Міністерство оборони України виплатило військовослужбовцю ОСОБА_7 допомогу на придбання власного житла; надалі було прийняте рішення про надання службового житла, що звільнилося, іншому військовослужбовцю. Отже, спір фактично виник в 2019 році, після вселення майора ОСОБА_1 з сім`єю в квартиру АДРЕСА_1 , коли Старичівська сільська рада відмовила в задоволенні подання Яворівської КЕЧ району про видачу згаданому військовослужбовцю ордера. Надалі Старичівська сільська рада в ході переписки з Яворівською КЕЧ району отримала копію розпорядження №166 від 05.04.2001 та звернулася до суду з цим позовом. Адвокат позивача на запитання суду щодо мотивів звернення з цим позовом роз`яснив, що орган місцевого самоврядування вважає неприйнятним те, що Міністерство оборони України та його структури на місці розпоряджаються комунальним майном без відома та відповідного рішення сільської ради, а військовослужбовець ОСОБА_1 проживає в згаданій квартирі незаконно.

Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту права власності територіальної громади на комунальне майно не призведе до вирішення проблеми, яку ставить позивач, оскільки згадані квартири фактично заселені військовослужбовцями. Пояснення третіх осіб свідчать про те, що мешканці цих квартир вважаю, що проживають в службовому житлі на законних підставах, тому у випадку задоволення цього адміністративного позову цілком очевидно, що квартири не будуть «автоматично» звільнені. Отже, єдиним ефективним способом для Старичівської сільської ради є звернення до суду з позовом про звільнення комунального майна (тобто виселення), і саме в такому цивільному спорі в предмет доказування входить встановлення правового статусу квартири (як власника майна, так і правомірності/протиправності надання квартирі статусу службової).

Суд враховує, що позивач не повідомив в позові, що спірні квартири заселені як службове житло військовослужбовцями, а Старичівській сільській раді ця обставина відома вже більше десяти років. Тому суд розцінює такі дії Старичівської сільської ради щодо оскарження в порядку адміністративного судочинства розпорядження №166 від 05.04.2001 як намагання штучно «роздробити» спір щодо речових прав на спірні квартири, з метою встановлення в порядку адміністративного судочинства без залучення мешканців (адже суд залучив ОСОБА_1 і членів його сім`ї, а також ОСОБА_6 з власної ініціативи, після з`ясування в підготовчому провадженні фактичної ситуації) протиправності надання статусу службового житла квартирам, котрі на момент прийняття оскарженого рішення перебували в державній власності на балансі Яворівської КЕЧ району, тобто ще задовго до передачі в комунальну власність.

Підсумовуючи свої міркування, суд дійшов висновку, що фактично у цій справі розглядається спір щодо речових прав на службові квартири в житлових будинках, що перебувають в комунальної власності Старичівської територіальної громади, котрі фактично зайняті військовослужбовцями. Цей спір є цивільно-правовим та з огляду на суб`єктний склад учасників спору (квартири зайняті фізичними особами, що в них проживають) підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 132, 143, 183, 238, 241, 248, 256, 294, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі за позовом Старичівської сільської ради до Яворівської районної державної адміністрації Львівської області про скасування розпорядження №166 від 05.04.2001 «Про включення квартир до числа службових».

Роз`яснити позивачу, що:

- розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства;

- повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати складання повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 27.07.2020.

Суддя Москаль Р.М.