Справа № 240/336/20
Суддя: Сапальова Т.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/336/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач - Сапальова Т.В.

28 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сапальової Т.В.

суддів: Ватаманюка Р.В. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України про визнання протиправним і скасування пункту 28 рішення Міністерства оборони України від 13 грудня 2019 року № 177, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, про відмову йому як військовослужбовцю за контрактом у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вперше при первинному огляді ІІІ групи інвалідності з 03 жовтня 2019 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби; зобов`язання відповідача призначити і виплатити ОСОБА_1 як військовослужбовцю за контрактом одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням вперше при первинному огляді ІІІ групи інвалідності з 03 жовтня 2019 року внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 року, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та в Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, з врахуванням проведених виплат.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та відмовити в задоволенні позовних вимог. В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає про те, що суд першої інстанції не врахував сталу судову практику Верховного Суду в аналогічних правовідносинах, оскільки на час первинного встановлення ступеню втрати працездатності позивачу правова норма, яка обмежує право на перегляд розміру одноразової грошової допомоги дворічним строком, вже діяла.

Відзив позивача на апеляційну скаргу на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не надходив, що відповідно до ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

19 червня 2020 року до суду надійшла заява позивача про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, у якій ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 жовтня 2014 року під час первинного огляду органами МСЕК ОСОБА_1 встановлено 5% втрати працездатності без встановлення інвалідності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`зків військової служби, що підтверджується довідкою МСЕК серії ЖИА № 002230 від 17 жовтня 2014 року.

У зв`язку зі встановленням 5% втрати працездатності позивачу виплачено грошову допомогу в сумі 4 263,00 грн.

03 жовтня 2019 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, про що видано довідку серії 12 ААБ №549352 від 12 листопада 2019 року (а.с.20).

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплату грошової допомоги (а.с.21).

Згідно з п.28 рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленого протоколом № 177 від 13 грудня 2019 року (а.с.22), позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, оскільки згідно з пунктом 4 статті 16-3 3акону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 у разі зміни групи інвалідності доплата одноразової грошової допомоги здійснюється за умови, якщо зміна відбулася протягом двох років після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності. Позивачу групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після встановлення ступеня втрати працездатності, тому немає підстав для призначення одноразової грошової допомоги. Допомога у зв`язку з встановленням 5% втрати працездатності виплачена в сумі 4263,00 грн.

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням інвалідності ІІІ групи відповідно до статей 16, 16-3 Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та постанови Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, виходячи з наступного.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ (далі - Закон України №2011-ХІІ в редакції станом на момент встановлення позивачу інвалідності).

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 16 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

П. "б" ч.1 ст.16-2 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 (далі - Порядок №975).

Згідно з абз.2 п.3 Порядку №975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Відповідно до абз.1 п.4 ст. 16-3 Закону №2011-XII якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Аналогічна за змістом редакція абз.1 п.4 ст. 16-3 Закону №2011-XII діяла станом на момент встановлення ОСОБА_1 5% втрати працездатності без встановлення інвалідності (17.10.2014 року).

Таким чином, п.4 ст. 16-3 Закону №2011-XII визначає наступні підстави для відмови у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги у понад дворічний строк:

1) зміна групи інвалідності після первинного встановлення інвалідності;

2) зміна відсотку ступеня втрати працездатності без встановлення групи інвалідності.

01 січня 2017 року набрав чинності Закон України від 06 грудня 2016 року № 1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким було доповнено частиною 4 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 21 грудня 1991 року №2011-ХІІ абзацом 2.

Абз.2 п.4 ст.16-3 Закону №2011-XIІ передбачено, що у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулися, не здійснюється.

Тобто, абз.2 п.4 ст.16-3 Закону №2011-XIІ пов`язує підстави для відмови у здійсненні виплати одноразової грошової допомоги виключно з моментом первинного встановлення інвалідності і не містить часових обмежень для випадків, коли після первинного встановлення часткової втрати працездатності особі вперше встановлюється інвалідність.

Отже, посилання відповідача на те, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги з підстав, визначених у абз.2 п.4 ст.16-3 Закону №2011-XIІ, є необґрунтованими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.09.2019 року у справі №825/1380/18, від 29.04.2020 року у справі №120/3358/19-а, від 28.05.2020 року у справі №240/10373/19, від 18.06.2020 року у справі №240/4833/18.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи судом встановлено, що 17.10.2014 року позивачу встановлено 5% втрати працездатності внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби, а 03.10.2019 року під час первинного огляду МСЕК визнано особою з інвалідністю IIІ групи внаслідок з цієї ж причини. Тобто, позивачу у жовтні 2014 року встановлено ступінь втрати працездатності на рівні 5% без встановлення інвалідності, а інвалідність (IIІ група) первинно встановлена в жовтні 2019 року.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 має право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому 03.10.2019 року первинно інвалідності III групи.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищевикладеного колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а відтак рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та може бути оскаржена в касаційному порядку з підстав, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Згідно з ч.1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Постанова суду складена в повному обсязі 28 липня 2020 року.

Головуючий Сапальова Т.В.

Судді Ватаманюк Р.В. Матохнюк Д.Б.