Справа № 458/288/20
Суддя: Брона А. Л.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 458/288/20
№ провадження 2-а/453/10/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Брони А.Л.

секретаря судового засідання Бендеш А.І.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

його представника - адвоката Бущак Р.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сколе в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітана поліції Гнатищака Юрія Івановича, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Турківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 року,-

в с т а н о в и в:

31.03.2020 року позивач звернувся до Турківського районного суду Львівської області з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Турківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 року.

12.05.2020 року вищезазначені матеріали позовної заяви були передані Сколівському районному суду Львівської області на підставі розпорядження в. о. голови Турківського районного суду Львівської області Кріль Л.М. про передачу справ з одного суду до іншого, згідно п. 4 ч. 1 ст. 29 КАС України та передано судді Броні А.Л. для вирішення питання про відкриття провадження у справі, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Ухвалою судді від 13.05.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу ОСОБА_1 термін для виправлення недоліків.

26.05.2020 року позивачем вимоги ухвали від 13.05.2020 року виконані.

Ухвалою судді від 26.05.2020 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду, прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з визначенням дати судового засідання.

Ухвалою судді від 26.05.2020 року поновлено ОСОБА_1 пропущений строк звернення до суду, прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у адміністративній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з визначенням дати судового засідання.

Ухвалою суду від 30.06.2020 року замінено первісного відповідача у справі Управління патрульної поліції у Львівській області на належного - Головне управління Національної поліції у Львівській області та залучено до участі у справі співвідповідача - начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітана поліції Гнатищака Юрія Івановича.

Розгляд справи відбувся 23.07.2020 року.

У позовній заяві зазначає, що 03.02.2020 року начальником сектору реагування патрульної поліції Турківського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітаном поліції Гнатишак Ю.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 року. З даною постановою він не згідний, вважає таку незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 02 лютого 2020 він дійсно керував автомобілем і рухався із автозаправки «СНІРО» по вул. Міцкевича м. Турка Львівської області з дотриманням Правил дорожнього руху, також вказує, що разом з ним в автомобілі перебував пасажир ОСОБА_2 та його автотранспортний засіб ніхто з працівників поліції на службовому автомобілі з написом «Поліція» на ділянці автомобільної дороги в м. Турка по вул. В. Стуса Львівської області не зупиняв.

Зазначає, що у оспорюваній постанові поліцейського вказано про те, що водій не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний талон до даного транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності всіх власників наземних транспортних засобів, однак дану постанову посадова особа складала у службовому кабінеті адміністративної будівлі не зупинявши його транспортний засіб та при складенні постанови він, як особа яка притягується до адміністративної відповідальності присутній не був.

Вважає, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сама по собі постанова, за відсутності інших доказів вини, не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25), оскільки відомості, зазначені в постанові, не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року).

З урахуванням вище наведеного, вважає, що капітаном поліції порушено норми ст. 245 КУпАП, а саме не було вжито належних заходів, спрямованих на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а його вина у вчиненні адміністративного правопорушення грунтується виключно на даних постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи доводи, викладені у позовній заяві, просить суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 рокута закрити провадження про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач та його предствник у судовому засіданні позов підтримали, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, просили задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача будучи належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, подавши до суду 23.07.2020 року відзив на позовну заяву, зазначивши наступне.

Під час патрулювання 02.02.2020 року о 23 год. начальником СРПП №3 ПП Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області капітаном поліції Гнатищаком Ю.І. спільно з інспектором СРПП №3 ПП Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області, старшим лейтенантом ОСОБА_5 та поліцейським СРПП №3 Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області старшим сержантом поліції ОСОБА_6 на службовому автомобілі марки «Рено Дастер», номерний знак НОМЕР_2 в м. Турка Львівської області було виявлено автомобіль сірого кольору марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , з якого голосно звучала музика, де із даного автомобіля вийшов водій та почав знімати на свій мобільний телефон службовий автомобіль і в цей час поліцейські розпочали рух на виїзд із вищевказаної заправки і продовжували подальше патрулювання. Після того позаду автомобіля працівників поліції їхав даний автомобіль на дальному освітленні, який своїми діями створював небезпеку для водія службового автомобіля та інших учасників, які рухались назустріч. Під`їжджаючи до вхідних воріт Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області даний автомобіль марки «Volkswagen Passat», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку в м. Турка по вул. Стуса, 14 на смузі руху, чим створював перешкоди в дорожньому русі іншим учасникам дорожнього руху, які рухалися по заду нього.

В цей час із службового автомобіля вийшов інспектор СРПП №3 ПП Турківського ВП Самбірського ВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 та підійшов до дверей автомобіля із сторони та постукав, після чого водій припустив бокове скло та почав висловлюватися в сторону інспектора нецензурною лайкою та погрожувати його звільненням з поліції та звільненням інших працівників, які перебували на патрулюванні, про що є підтвердженням відео з надгрудної камери. Інспектором було запропоновано водію ОСОБА_1 вийти з даного автомобіля та зроблено усне зауваження припинити вживати нецензурні слова та погрожувати. Водій ОСОБА_1 на законну вимогу інспектора ОСОБА_5 і зауваження не реагував та продовжував чинити своїми діями непокору працівнику поліції. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідала обстановці, також було чути різкий запах алкоголю із порожнини рота, тому водієві було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу алко-тестер «Драгер 610», однак ОСОБА_1 відмовився від проходження такого огляду у присутності двох свідків та від проходження огляду у найближчому медичному закладі також відмовився, після чого покинув місце вчинення адміністративного правопорушення, не пред`явивши документи, а саме: посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний талон до даного транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності всіх власників наземних транспортних засобів.

Оскільки водій ОСОБА_1 , відразу покинув місце вчинення адміністративного правопорушення, продовжувалося патрулювання по м. Турка, з метою виявлення даного правопорушника. Під час патрулювання вул. Міцкевича в м. Турка Львівської області із прилеглої території виїхав на головну дорогу автомобіль вищевказаного правопорушника, який продовжував рух по вказаній вулиці і на вимогу працівників поліції про зупинку транспортного засобу поданого завчасно увімкнення проблискових маячків синьо-червоного кольору та не одноразового звернення по СГУ про зупинку водій ОСОБА_1 не зупинився та заїхав на приватну територію житлового будинку.

Після чого було винесено на водія ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення дві постанови серії БАА №73769 за ч. 1 ст. 126, серії БАА №737692 за ч. 3 ст. 122 КУпАП та складено два адміністративні протоколи серії БД №321925 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, серії БД №321926 за ст. 122-2 КУпАП.

Також у відзиві зазначено про те, що позивачем пропущено строк оскарження постанови про накладення адміністративного правопорушення. Позивач подав позовну заяву в якій просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737692 від 03.02.2020 року з пропущенням строку більш, як на чотири місяці.

Беручи до уваги вищенаведене, представник ГУНП у Львівській області І. Лазорко просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області відмовити.Просив розглядати дану справу за наявними у ній належними та допустимими доказами та аргументами, з врахуванням обставин, висвітлених у апеляційній скарзі відповідача та доданих до неї документів без участі ГУНП у Львівській області.

Крім того, за клопотанням позивача, був допитаний судом свідок ОСОБА_2 , який надав покази про те, що 02.02.2020 року він їхав, як пасажир в автомобілі марки «Volkswagen Passat», під керуванням ОСОБА_1 із автозаправки, що по вул. Міцкевича в м. Турка. Зазначив, що під час руху ОСОБА_1 не порушував правил дорожнього руху те не зупинявся працівниками поліції.

Заслухавши думку позивача та його представника, врахувавши покази свідка, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Конституцією України закріплено норму щодо обов`язку органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19).

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 рокупритягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ч.1 ст.71 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Частиною 1 ст. 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стосовно поданого 23.07.2020 року представником відповідача І. Лазорко відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Вимоги до змісту та порядку подання відзиву на позовну заяву визначені ст. 162 КАС України.

Частинами 1, 3 вказаної статті КАС України передбачено, що у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 162 КАС України, до відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Аналіз вказаних вище положень КАС України дозволяє прийти до висновку, що в разі подання відзиву на позовну заяву, відповідач зобов`язаний надіслати (надати) копію відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи. При цьому, одночасно з відзивом на позовну заяву відповідач має подати до суду докази його направлення (вручення) іншим учасникам справи.

Разом з тим, до відзиву на позовну заяву відповідачем не було додано документів, що підтверджують його направлення (вручення) позивачу.

Суд наголошує, що від виконання відповідачем обов`язку щодо направлення копії відзиву на позовну заяву позивачу залежить реалізація останнім у встановлений судом строк права на подання відповіді на відзив, що, в свою чергу, на переконання суду, сприятиме швидшому встановленню обставин у справі та її правильному вирішенню.

Отже, враховуючи зазначені процесуальні норми та наведені вище мотиви, суд приходить до переконання про відсутність підстав для прийняття до розгляду відзиву відповідача за підписом І. Лазорко.

Хоча судом не було взято до уваги відзив відповідача на позовну заяву, але звернуто увагу на вимоги прохальної частини, в якій представник відповідача посилається на якісь невідомі суду обставини, які висвітлені у апеляційні скарзі відповідача та доданих до неї документів.

Разом з тим, в порушення вимог ст. 251 КУпАП України працівником поліції не надано в розпорядження суду жодних доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєному адміністративному правопорушенні та підставність і законність винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 3 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи із вищенаведеного, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що на підставі п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 20, 77, 90 243-246, 250, 264-2 КАСУ, ст. ст. 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Турківського відділення поліції Самбірського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, капітана поліції Гнатищака Юрія Івановича, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Турківського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №737691 від 03 лютого 2020 рокупро притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 27.07.2020 року.

Суддя