Справа № 260/1890/19
Суддя: Улицький Василь Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань закриття апеляційного провадження

07 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 260/1890/19 пров. № А/857/5004/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Улицького В. З.
суддів -Запотічного І. І.
Шавеля Р. М.
за участі позивача: ОСОБА_1

представника відповідача Цинайко Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Генеральної прокуратури України (правонаступник - Офіс Генерального прокурора), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність Генеральної прокуратури України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку; стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 35591,56 грн.; стягнути з Генеральної прокуратури України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 19.10.2019 по день виконання рішення суду у цій справі; допустити негайне виконання рішення суду щодо стягнення з Генеральної прокуратури України суми боргу в частині виплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку у сумі 33980,10 грн. Зобов`язано Офіс Генерального прокурора нарахувати та виплатити ОСОБА_1 вихідну допомогу при звільненні в розмірі середнього місячного заробітку, що складає 33980,10 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні ОСОБА_1 з 21.10.2019 року по 13.03.2020 року в сумі 163428,10 грн. із утриманням податків та інших обов`язкових платежів. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Офіс Генерального прокурора. Вважає, що оскаржуване рішення є незаконним, прийнятим у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з підстав викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

До суду надійшло клопотання позивача про закриття апеляційного провадження.

Клопотання мотивовано тим, що в справі № 260/1890/19 апеляційну скаргу підписано представником Офісу Генерального прокурора - Гребник І.А., яка діє на підставі довіреності №15/2/2-176-20 від 27.03.2020 року.

Відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2018 року у суді апеляційної інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

Оскільки документів на підтвердження подання скарги прокурором до апеляційної скарги не додано, на переконання позивача, є всі підстави вважати, що вона подана неналежною особою, отже Гребеник І.А. , не може бути допущена до участі у справі.

Відповідно до положень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Відкладення розгляду справи спричинить невиправдане порушення процесуального строку її розгляду.

Частиною 1 ст. 55 КАС України предбачено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч. 3 ст. 55 КАС України, юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, довіреність від імені юридичної особи, суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою, видається за підписом керівника.

Із апеляційної скарги вбачається, що остання подана представником відповідача Гребеник І.А.

До апеляційної скарги додано копію довіреності від 27.03.2020 року відповідно до якої уповноважується Гребеник Інна Анатоліївна - прокурор відділу представництва інтересів держави управління організації участі прокурорів в суді Департаменту представництва інтересів держави в суді Офісу Генерального прокурора, представляти в судах у цивільних, адміністративних, господарських справах Офіс Генерального прокурора, регіональні (обласні), місцеві (окружні) прокуратури, Генерального прокурора, інших посадових і службових осіб, які діють від імені органу прокуратури, що є стороною або третьою особою у справі. З цією метою Г ребеник І.А. делегуються права, передбачені ст. ст. 43, 49, 52, 53, 58, 64, 424 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 44, 47, 49, 51, 55, 60, 362 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. ст. 42, 46, 49, 50, 56, 61, 321 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі повної або часткової відмови від позовних вимог, визнання позову, зміни предмета або підстав позову, укладення мирової угоди, оскарження рішень, постанов та ухвал судів, подачі заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими й виключними обставинами, а також право засвідчення копій цієї довіреності.

Копія довіреності підписана Генеральним прокурором І.Венедиктовою. (а.с.144)

Вказане свідчить про подання апеляційної скарги належним представником.

Висновок позивача про наявність підстав для закриття апеляційного провадження є помилковим, було б проявом правового формалізму з боку суду з огляду на те, що додана довіреність підтверджує право особи, яка підписала скаргу, на вчинення такої процесуальної дії.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року №11-989заі18 та постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року по справі №826/17363/18, і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У силу вимог п. 11 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та ч. 2 ст. 16 КАС України (у редакції, що набрала чинності з 15 грудня 2017 року), з 01 січня 2018 року представництво в суді апеляційної інстанції, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом, крім випадків, встановлених законом.

Частинами 1 та 2 ст. 57 КАС України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. У справах незначної складності та в інших випадках, визначених цим Кодексом, представником може бути фізична особа, яка відповідно до ч. 2 ст. 43 цього Кодексу має адміністративну процесуальну дієздатність.

З наведеного можна дійти висновку, що представництво юридичних осіб в адміністративному судочинстві у справах незначної складності, як у даному випадку, може здійснюватися не лише адвокатами.

Повернення заяв (скарг) за наявності процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи повноважень на представництво під час розгляду справи (скарги) ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС України, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень.

При цьому, судова колегія також враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні по справі «Белет проти Франції», відповідно до яких стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві.

ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п.1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції має право встановлювати правила судової процедури, у тому числі процесуальні заборони й обмеження, які полягають у тому, щоб судовий процес не перетворився на безладний рух. Разом з тим суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лиш фактичним, але й реальним.

Відтак, суд повинен реалізовувати своє основне завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів на засадах верховенства права з метою ефективного забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Викладене у сукупності є підставою для відмови в задоволенні клопотання про закриття апеляційного провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 238, 305, 321, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Офісу Генерального прокурора про стягнення коштів, за апеляційною скаргою Офісу Генерального прокурора на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 13 березня 2020 року - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач В. З. Улицький
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 07.07.2020р.