Справа № 440/2346/20
Суддя: С.С. Сич
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/2346/20

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сич С.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

07 травня 2020 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (надалі також відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області №1239 від 29 квітня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою", яким відмовлено ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, та зобов`язання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0084.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області №1239 від 29 квітня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою" позивачу відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0084 використовується громадянами для ведення особистого селянського господарства. Позивач вважає оскаржуване рішення таким, що прийняте з порушенням вимог Земельного кодексу України, оскільки наведена відповідачем у спірному рішенні підстава для відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №440/2346/20, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні), витребувано докази.

28 травня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву /а.с. 29-30/, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на те, що бажана позивачем земельна ділянка перебуває в постійному користуванні інших громадян згідно рішення чотирнадцятої сесії двадцять першого скликання Покровськобагачанської сільської ради від 30.03.1993 і погодження землекористувачів на вилучення земельної ділянки відсутнє. Вважає, що клопотання позивача розглянуто з дотриманням вимог законодавства.

Позивач не скористався правом на надання відповіді на відзив.

У період із 18.06.2020 по 28.07.2020 суддя Сич С.С. перебувала у відпустці.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та спірні правовідносини.

31 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Покровськобагачанської сільської ради з заявою від 27 березня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності кадастровий номер :00:001:0084, яка була виділена попередніми рішеннями сесії сільської ради для ведення особистого селянського підсобного господарства з метою подальшої передачі у власність та користування громадянами, яка розташована за адресою с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області з подальшою передачею безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається зі змісту заяви, до вказаної заяви позивачем додано викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки, копію висновку МСЕК, копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію посвідчення багатодітної сім`ї, копію відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії відповіді виконавчого комітету щодо виділених земляних масивів, попередніх рішень сесії сільської ради для ведення особистого підсобного господарства з метою подальшої передачі у власність та користування громадянами /а.с. 37-43/.

Рішенням 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради від 29 квітня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту із землеустрою", керуючись статтями 12, 122 Земельного кодексу України, рішенням постійної комісії з питань містобудування, будівництва, земельних відносин та охорони природи та розглянувши заяву ОСОБА_1 , сесія сільської ради вирішила відмовити ОСОБА_1 в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0084, оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0084 використовується громадянами для ведення особистого селянського господарства /а.с. 12/.

Не погодившись з рішенням 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області №1239 від 29 квітня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою", позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до пункту "б" частини 1 статті 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з частиною 1 статті 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин визначені статтею 12 Земельного кодексу України, відповідно до приписів частини 1 якої до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; в) надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; г) вилучення земельних ділянок із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; ґ) викуп земельних ділянок для суспільних потреб відповідних територіальних громад сіл, селищ, міст; д) організація землеустрою; е) координація діяльності місцевих органів земельних ресурсів; є) здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; ж) обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; з) підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; и) встановлення та зміна меж районів у містах з районним поділом; і) інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; ї) внесення пропозицій до районної ради щодо встановлення і зміни меж сіл, селищ, міст; й) вирішення земельних спорів; к) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Згідно з пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Відповідно до частини 6 статті 118 Земельного кодексу України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України, зокрема, стаття 118 Земельного кодексу України, визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах безоплатної приватизації, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Як встановлено судом, 31 березня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Покровськобагачанської сільської ради з заявою від 27 березня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності кадастровий номер :00:001:0084, яка була виділена попередніми рішеннями сесії сільської ради для ведення особистого селянського підсобного господарства з метою подальшої передачі у власність та користування громадянами, яка розташована за адресою с. Покровська Багачка Хорольського району Полтавської області з подальшою передачею безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства.

Як вбачається зі змісту заяви, до вказаної заяви позивачем додано викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки, копію висновку МСЕК, копію паспорта та ідентифікаційного коду, копію посвідчення багатодітної сім`ї, копію відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії відповіді виконавчого комітету щодо виділених земляних масивів, попередніх рішень сесії сільської ради для ведення особистого підсобного господарства з метою подальшої передачі у власність та користування громадянами /а.с. 37-43/.

Отже, позивач при зверненні до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства у своїй заяві зазначив цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри, до заяви додав графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки.

Спірне рішення 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 29 квітня 2020 року №1239 обґрунтоване тим, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0084 використовується громадянами для ведення особистого селянського господарства.

Однак, у відзиві на позовну заяву відповідачем не повідомлено суду, які саме громадяни користуються земельною ділянкою з кадастровим номером :00:001:0084.

До відзиву відповідачем додано рішення 14 сесії 21 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 30.03.1993 "Про заяви громадян на виділення земельних ділянок", яким 60 громадянам виділено із земель запасу сільської Ради у довічне успадковане володіння земельні ділянки для розширення підсобних господарств та 20 громадянам наділено із земель запасу сільської Ради у тимчасове користування земельні ділянки для сінокосіння /а.с. 31-35/.

Суд зауважує, що частиною 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 № 1952-IV "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлено, що речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Пунктом 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 11.02.2010 №1878-VI "Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" та інших законодавчих актів України" встановлено, що державна реєстрація прав на нерухоме майно в порядку, визначеному цим Законом, здійснюється з 1 січня 2013 року.

Відповідно до частини 1 статті 22 Земельного кодексу 18 грудня 1990 року N 561-XII право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Однак, відповідачем не надано до суду будь-яких документів, що посвідчують право приватної власності чи право користування третіх осіб на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0084, в межах якої знаходиться бажана позивачем земельна ділянка.

Згідно ч. 1 ст. 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

За приписами ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до приписів статті 4 цього Закону державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки.

Проте, відповідачем не надано суду доказів реєстрації права користування на земельну ділянку з кадастровим номером :00:001:0084, в межах якої знаходиться бажана позивачем земельна ділянка, за іншими особами.

Натомість, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номер інформаційної довідки 203674376, сформованої 11.03.2020) підтверджено, що земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0084 площею 9,402 га перебуває у комунальній формі власності у Територіальної громади в особі Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області. Відомостей про право користування вказаною земельною ділянкою станом на 11.03.2020 Державний реєстр речових прав на нерухоме майно та Реєстр прав власності на нерухоме майно не містять /а.с. 43/.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що бажана позивачем земельна ділянка надана у власність чи в користування іншій особі або іншим особам, зокрема, із переліку осіб, вказаних у рішенні 14 сесії 21 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області від 30.03.1993 "Про заяви громадян на виділення земельних ділянок".

Таким чином, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, досліджені докази та наведені вище норми законодавства, суд вважає, що відповідач у спірних правовідносинах діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 118 Земельного кодексу України, а тому рішення 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області №1239 від 29 квітня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою" є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги про зобов`язання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0084, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Повноваження щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою чи надання мотивованої відмови у його наданні регламентовано частиною 6 статті 118 Земельного кодексу України.

При цьому, частиною 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У даній справі оцінка правомірності відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою стосувалася лише тих мотивів, які наведені відповідачем у оскаржуваному рішенні. Суд не може досліджувати інших обставин, що можуть бути перешкодою в наданні такого дозволу, які не досліджувалися відповідачем, оскільки ці повноваження відносяться до його виключної компетенції.

З огляду на вищевикладене, вимога про зобов`язання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності на території Покровськобагачанської сільської ради за рахунок поділу земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0084 задоволенню не підлягає, натомість, належним способом захисту та відновлення прав позивача у цій справі, з урахуванням частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, є зобов`язання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 березня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності кадастровий номер :00:001:0084, з урахуванням висновків суду.

Таким чином, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № N0ЕХЕ4808М від 04 травня 2020 року /а.с. 16/ та випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 22/.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, оскільки адміністративний позов задоволено частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 3, 6-10, 139, 229, 241-245, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області (ідентифікаційний код 40130430, вул. Шевченка, 7, с. Покровська Багачка, Хорольський район, Полтавська область, 37812) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення 63 сесії 7 скликання Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області №1239 від 29 квітня 2020 року "Про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою".

Зобов`язати Покровськобагачанську сільську раду Хорольського району Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27 березня 2020 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га за рахунок земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної власності кадастровий номер :00:001:0084, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Покровськобагачанської сільської ради Хорольського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя С.С. Сич