Справа № 824/1630/19-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1630/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В. К.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

23 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Матохнюка Д.Б. Совгири Д. І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов"язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення до Міністерства оборони України заяви з доданими до неї документами для розгляду питання призначення та виплати йому, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 оформити та подати до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок з доданими до нього документами про виплату йому, ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не направлення до Міністерства оборони України заяви з доданими до неї документами для розгляду питання призначення та виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності.

Зобов`язано Чернівецький обласний військовий комісаріат оформити та подати до розпорядника бюджетних коштів Міністерства оборони України висновок з доданими до нього документами про виплату ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності.

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1536,80 грн до Державного бюджету України.

Не погодившись з даним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що позивачем пропущено встановлений законом дворічний термін після первинного встановлення інвалідності, а тому виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із змінами, що відбулись не здійснюється. Також апелянт посилається на лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 248/7944 від 21.11.2018 р., яким військові комісаріати зобов`язано не допускати оформлення документів у випадках, за якими не передбачено виплату одноразової грошової допомоги. Окрім цього апелянт вказує, що судом першої інстанції помилково дійшов висновку про необхідність стягнення судового збору з Чернівецького обласного військового комісаріату в дохід держави.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та у відзиві на неї, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) брав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 03.08.2014 р. по 13.08.2014 р., що підтверджується довідкою Військової частини Польова пошта НОМЕР_2 від 04.11.2014 р. № 7997 (а.с. 9, 10, 11, 14).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 02.07.2019 р., позивач є інвалідом III групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та відповідно має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни (а.с. 12).

13.08.2014 р. позивач отримав закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, з легкою лікворно - венозною дисциркуляцією при виконанні завдань антитерористичної операції, що підтверджується довідкою Військової частини Польова пошта НОМЕР_2 від 04.12.2014 р. № 2783 (а.с. 15).

Відповідно до довідки МСЕК про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 11.06.2015 р. серії 10 ААА № 007022, встановлено втрату позивачем професійної працездатності у вигляді 20 %, із яких 15% втрати працездатності травма, так пов`язана із виконанням обов`язків військової служби (а.с. 17).

Із змісту витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону №129 від 02.04.2019 р. слідує, що травма (13.08.2014 р.) та захворювання позивача підтверджено свідоцтвом про хворобу № 2438/1 від 23.12.2014 р. ВЛК ВМКЦ Західного регіону, пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 18).

Згідно довідки МСЕК про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності від 25.06.2019 р. № 034029, позивачу встановлено втрату професійної працездатності у вигляді 40 % одноразово (а.с. 19).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААБ № 452766 від 25.06.2019 р., позивача визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини (а.с. 20).

11.07.2019 р. позивач звернувся до військового комісара Чернівецького обласного військового комісаріату із заявою, в якій просив виплатити йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 3 групи інвалідності від травми, захворювання пов`язані із захистом Батьківщини (а.с. 24).

Листом від 15.07.2019 р. № 1173/соц відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для направлення його документів на розгляд Комісії Міністерства оборони України, оскільки позивачу групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності (а.с. 25).

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення до Міністерства оборони України заяви з доданими до неї документами для розгляду питання призначення та виплати одноразової грошової допомоги, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність не направлення до Міністерства оборони України заяви з доданими до неї документами для розгляду питання призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням інвалідності.

Перевіряючи правомірність доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною п`ятою статті 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з положеннями пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається Порядком № 975.

Пунктом 11 Порядку № 975 визначений документів, які військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу, а саме: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п.12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Пунктом 13 Порядку № 975 встановлено, що керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Так, відповідно до п.1 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого Наказом Міноборони № 530 від 14.08.2014 (далі - Положення № 530), (чинного на час звернення позивача з відповідною заявою), цим Положенням визначається порядок, зокрема, виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, відповідно до ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 N 975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві".

Згідно п.4.7 Положення № 530 документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Згідно п.4.10 Положення № 530 Департамент фінансів Міністерства оборони України доводить рішення головного розпорядника коштів про виплату одноразової грошової допомоги до розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин та здійснює переказ коштів на реєстраційні рахунки (в установах Державного казначейства України) розпорядників коштів другого ступеня, обласних військових комісаріатів, військових частин, які фінансуються через Департамент фінансів Міністерства оборони України.

Розпорядники коштів другого ступеня доводять ці рішення до командирів військових частин і здійснюють переказ коштів на реєстраційні рахунки військових частин, які через них фінансуються.

Із аналізу вищенаведених положень Порядку № 975 та Положення № 530 вбачається, що відповідач не наділений повноваженнями на самостійне визначення наявності/відсутності в осіб права на призначення чи відмову в отриманні одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю, або залишення їх заяв без реалізації.

Передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

При цьому, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення. Привласнення військкоматом повноважень Міністерства оборони України стосовно прийняття кінцевого рішення є неправомірним.

Аналогічна позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду 01 серпня 2018 року у справі № 750/5060/17, від 22 серпня 2018 року у справі № 802/1966/17-а, від 18 жовтня 2018 року у справі № 825/454/18, від 19 лютого 2020 року у справі № 161/6668/17, від 27 лютого 2020 року у справі № 212/6048/17(2-а/212/191/17), від 23 квітня 2020 року у справі №813/5197/15, від 29 квітня 2020 року у справі № 331/5193/17.

Як встановлено судом першої інстанції, за результатами розгляду заяви позивача та поданих неї документів, Чернівецький обласний військовий комісаріат не підготував висновок та не направив його до Міністерства оборони України, а листом від 15.07.2019 р. № 1173/соц повідомив позивача про відсутність підстав для направлення його документів на розгляд Комісії Міністерства оборони України, оскільки позивачу групу інвалідності встановлено понад дворічний термін після первинного встановлення ступеня втрати працездатності.

Враховуючи вищевикладене, доводи, викладені в апеляційній скарзі про відсутність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги є передчасними та не впливають на вирішення справи по суті.

Колегія суддів звертає увагу, що прийняття рішення про призначення чи відмову у призначенні одноразової грошової допомоги покладено на розпорядника коштів Міністерство оборони України, а відтак дії військкомату є протиправними.

Посилання апелянта на лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України №248/7944 від 21.11.2018 р., як на підставу правомірності не направлення до Міністерства оборони України заяви позивача з доданими до неї документами, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки вказаний лист суперечить наведеним нормам матеріального права.

Щодо вимоги апелянта скасувати рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору з Чернівецького окружного адміністративного суду в дохід держави, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Отже, відшкодуванню з Державного бюджету України підлягають лише ті судові витрати, які були фактично понесені.

Позивач згідно із п.13 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Матеріали справи не містять доказів понесення сторонами судових витрат.

Отже, у цій справі сторони звільнені від сплати судового збору, тому і відсутні підстави для стягнення на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань скаржника судових витрат, а саме судового збору у розмірі 1536 грн. 80 коп.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, стягнувши з відповідача в дохід держави судові витрати, що є підставою для скасування судового рішення в цій частині.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2020 року в частині стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у розмірі 1536,80 грн. до Державного бюджету України скасувати.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Матохнюк Д.Б. Совгира Д. І.