Справа № 520/2929/2020
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2020 р. № 520/2929/2020

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Шпіньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

03.03.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просила суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення № 4271 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 23 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.09.2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1986 року по 16.11.1993 рік та з 17.11.1993 року по 01.02.1995 рік до страхового стажу та призначити їй пенсію за віком з 01.08.1959 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішення № 4271 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 23 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.09.2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

В судове засідання представник позивача прибула, позовну заяву підтримала та просила її задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не прибув, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач 23.08.2019 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Рішенням № 4271 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 23 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.09.2019 року відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка надала заяву, щодо призначення даного виду пенсії, 23.08.2019 року. При цьому, в рішенні зазначено, що згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зі змінами від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ, починаючи з 1 січня 2019 року право на призначення пенсії за віком мають жінки, які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 рік за наявності не менше 26 років страхового стажу. Зазначено, що згідно наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 складає 18 років 02 місяці 14 днів. Вказано, що до загального страхового стажу відділ не має можливості зарахувати періоди роботи які потребують уточнення: а саме з 01.11.1986 року по 16.11.1993 рік - оскільки відсутнє перейменування Комунального підприємства «Харківкнига», в Орендне підприємство «Харківкнига», з 17.11.1993 року по 01.02.1995 рік - печатка підприємства при звільненні з роботи не читаєма. Крім того, вказано, що з огляду на вищезазначене, ОСОБА_1 права виходу на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у 59 років не має.

Позивач, вважаючи протиправним вказане рішення відповідача, звернулась з даним позовом до суду.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Відповідно до ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року не менше 26 років. До досягнення віку, встановленого абзацами першим і другим цієї частини, право на пенсію за віком за наявності відповідного страхового стажу мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по 30 вересня 1960 року.

Згідно з ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, позивач 23.08.2019 року звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Згідно з п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі по тексту - Порядок №22-1) у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Судом встановлено, що відповідач в заяві позивача про призначення пенсії не зробив відповідного запису про те, які документи необхідно подати додатково.

В оскаржуваному рішенні зазначено, що до загального страхового стажу відділ не має можливості зарахувати періоди роботи, які потребують уточнення: а саме з 01.11.1986 року по 16.11.1993 рік - оскільки відсутнє перейменування Комунального підприємства «Харківкнига», в Орендне підприємство «Харківкнига», з 17.11.1993 року по 01.02.1995 рік - печатка підприємства при звільненні з роботи не читаємо.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення та незараховуючи вказаний стаж роботи, встановив невідповідність записів в трудовій книжці відповідача.

Згідно з Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідачем не надано жодних доказів, які б свідчили про дії спрямовані на проведення перевірки відповідності змісту трудової книжки саме первинним документам підприємства, на якому працював позивач.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судовим розглядом встановлено, що відповідач у спірних правовідносинах діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що Рішення № 4271 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 23 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.09.2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд для ефективного захисту прав позивача, вважає необхідним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.08.2019 року з урахуванням висновків суду.

Щодо позовних вимог позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 01.11.1986 року по 16.11.1993 рік та з 17.11.1993 року по 01.02.1995 рік до страхового стажу та призначити їй пенсію за віком з 01.08.1959 року, суд зазначає наступне.

Так, позивачем на підтвердження наявності страхового стажу у спірний період надано до суду документи, оцінка яким пенсійним органом, під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії, не надавалась.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості прийти до висновку про наявність або відсутність у позивача права на зарахування спірного періоду до страхового стажу та призначення пенсії.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення вищезазначених позовних вимог позивача, оскільки відповідачем не вчинено належної перевірки вказаної у трудовій книжці інформації для призначення пенсії позивачу.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Харківська обл., місто Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення № 4271 відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 23 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 18.09.2019 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 23.08.2019 року з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.

Повний текст рішення складено 27.07.2020 року.