Справа № 822/711/13-а
Суддя: Білоус О.В.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 822/711/13-а

адміністративне провадження № К/9901/5894/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді: Білоуса О.В.,

суддів: Блажівської Н.Є., Желтобрюх І.Л.,

секретар судового засідання - Носенко Л.О.,

за участю: представників позивача - Яценко Є.О.,

представника відповідача - Поліщука Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Модуль - Україна» до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

ТОВ «Модуль - Україна» (далі - Товариство) у лютому 2013 року звернулося із позовом до Хмельницького окружного адміністративного суду в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 15 січня 2013 року №, № та № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 7737799 грн.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 5 квітня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2013 року, позов задоволено.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 6 червня 2016 року зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанції скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

За наслідками повторного перегляду, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 6 лютого 2018 року позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Кам`янець-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області від 15 березня 2013 року №, № та № в частині зменшення суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на суму 7737799 грн.

Постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 року рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким в позові відмовлено.

Постаново Верховного Суду від 10 вересня 2019 року замінено Кам`янець-Подільську ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області на її процесуального правонаступника ГУ ДФС у Хмельницькій області.

Касаційну скаргу ТОВ «Модуль-Україна» задоволено частково, постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2018 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

При цьому, судом касаційної інстанції вказано, що для правильного вирішення даного спору суду апеляційної інстанції необхідно надати оцінку всім первинним документам, які відповідно до специфіки господарських операцій підтверджують чи спростовують їх реальність, встановити спосіб використання у власній господарській діяльності позивача отриманих ним товарно-матеріальних цінностей, підтвердити чи спростувати доводи сторін та обставини, викладені в постанові суду першої інстанції.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року клопотання ГУ ДФС у Хмельницькій області про заміну відповідача у справі №822/711/13-а задоволено та замінено відповідача - ГУ ДФС у Хмельницькій області на його правонаступника - ГУ ДПС у Хмельницькій області.

Апеляційну скаргу ГУ ДФС у Хмельницькій області, правонаступником якого є ГУ ДПС у Хмельницькій області, залишено без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 6 лютого 2018 року - без змін.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ГУ ДПС у Хмельницькій області подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні представник відповідача доводи касаційної скарги підтримав та просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати, а в задоволенні позову відмовити.

Пояснив, що рішення судів попередніх інстанцій не ґрунтуються на обставинах справи, оскільки в них не надано оцінки доказам, наявним в матеріалах справи.

Представник позивача у судовому засіданні пояснив, що зміст та вимоги касаційної скарги не ґрунтуються на чинному законодавстві України, оскільки при ухваленні оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій не допущено неправильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача, представника позивача, переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційної скарги без задоволення.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що ТОВ «Модуль-Україна» зареєстроване 10 жовтня 2011 року виконкомом Кам`янець-Подільської міської ради, номер запису про державну реєстрацію 0002517, адреса: м. Кам`янець-Подільський, проспект Грушевського, 1/14, код ЄДПРОУ: 37863825.

Згідно довідки АБ №503734 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України основні види діяльності ТОВ «Модуль-Україна»: - 24.10 Виробництво; чавуну, сталі та феросплавів; - 24.33 Холодне штампування та гнуття; - 25.61 Оброблення металів та нанесення покриття на металі; - 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Товариство зареєстроване платником ПДВ, індивідуальний податковий номер 97.

На підставі наказу №2767 від 29 жовтня 2012 року та направлень, виданих Кам`янець-Подільською ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області №2006, №2007, №2008, №2053, №2042, №2055, №2043 від 12 листопада 2012 року, у період із 12 листопада по 21 грудня 2012 року проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 10 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року, валютного та іншого законодавства за період з 10 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року.

28 грудня 2012 року за результатами проведеної перевірки складено акт №3104/221/37863825, в якому зафіксовані порушення:

- п.135.1, п.135.2, пп.135.4.1 п.135.4, пп.135.5.4 п.135.5, п.135.5 ст.135, п.136.1 ст.136, ст.137, пп.138.1.1 п.138.1, п.138.2, п.138.4, п.138.6, п.138.8, пп.138.10.2, пп.138.10.4, пп.138.10.5 п.138.10 ст.138, пп.139.1.9 п.139.1 ст.139, п.141.1 ст.141, п.146.12, п.146.13 ст.146 ПК України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 5147293 грн та завищено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 9234852 грн;

- п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198, п.200.1, п.200.2, п.200.3, п.200.4 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді що перевірявся, на загальну суму 870540 грн та завищено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту податкового наступного періоду в сумі 4571899 грн;

- пп. 164.2.17 п.164.2 ст.164, пп.169.2.2 п.169.2 ст.169 ПК України, в результаті чого не утримано і не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся в сумі 1881,28 грн.

Не погоджуючись із результатами проведення перевірки, позивач подав заперечення від 8 січня 2013 року із документальними підтвердженнями, однак відповідно до відповіді Кам`янець-Подільської ОДПІ ГУ ДФС у Хмельницькій області №502/10/22-109 від 14 січня 2013 року висновки в акті перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року є правомірними, а заперечення до акту задоволенню не підлягають.

15 січня 2013 року на підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким збільшено суму грошових зобов`язань з податку на прибуток за основним платежем в сумі 5147293 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 1286823,25 грн, всього на суму 6434160,25 грн,

- №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 3 квартал 2012 року у розмірі 9234852 грн,

- №, яким збільшено суму грошового зобов`язання податку на додану вартість на суму 870540 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 217635 грн.

Приймаючи вказані податкові повідомлення-рішення контролюючий орган виходив з того, що на підставі наданих на перевірку документів матеріалів зустрічних звірок постачальників ТМЦ та робіт зроблено висновки, що ТОВ «Модуль-Україна» не підтверджено документально правомірність віднесення до собівартості виготовленої та реалізованої продукції витрат металу понад встановлені норми, що визначено нормами ПК України.

Не погоджуючись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольнивши позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в матеріалах справи в повному об`ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог чинного законодавства і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою, тоді як відповідачем не доведена правомірність прийнятих спірних податкових повідомлень-рішень, а тому адміністративний позов ТОВ «Модуль-Україна» підлягає задоволенню в повному обсязі.

Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій і вважає їх такими, що зроблені на підставі правильно застосованих норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно із п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

П.75.1.2 ст.75 ПК України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих; в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно із п.138.2 ст.138 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

П.п.139.1.9 п.139.1 ст.139 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) встановлено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно із п.138.8 ст.138 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин), собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг складається з витрат, прямо пов`язаних з виробництвом таких товарів, виконанням робіт, наданням послуг, а саме: - прямих матеріальних витрат; - прямих витрат на оплату праці; амортизації виробничих основних засобів та нематеріальних активів, безпосередньо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг; загальновиробничі витрати, які відносяться на собівартість виготовлених та реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг відповідно до положень (стандартів) бухгалтерського обліку; - вартості придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт; - наданням послуг; інших прямих витрат, у тому числі витрат з придбання електронної енергії (включаючи реактивну).

Інші доходи включають: вартість товарів, робіт, послуг, безоплатно отриманих платником податку у звітному періоді, визначена на рівні не нижче звичайної ціни, суми безповоротної фінансової допомоги, отриманої платником податку у звітному податковому періоді, безнадійної кредиторської заборгованості, крім випадків, коли операції з надання/отримання безповоротної фінансової допомоги проводяться між платником податку та його відокремленими підрозділами, які не мають статусу юридичної особи (п.п.135.5.4. п.135.5 ст.135 ПК України).

Ст.9 Закону України №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року (далі - Закон №996-XIV) встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Згідно із ст.1 Закону №996-XIV, первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує факт її здійснення. На підставі первинних документів формуються записи в зведених регістрах бухгалтерського обліку.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між ВАТ «Магнітогорський металургійний комбінат» в особі начальника відділу по поставкам на експорт ОСОБА_1 (продавець) та ТОВ «Модуль-Україна» в особі директора ОСОБА_2 (покупець) укладено контракт №13200664 від 27 лютого 2012 року.

Предметом зазначеного контракту є поставка металопродукції в кількості, асортименті у відповідності до погоджених даних у специфікації, яка є невід`ємною частиною контракту. Ціна металопродукції встановлюється в доларах США та визначається на умовах CPT «Погоджена станція» за одну метричну тонну і зазначається у специфікаціях. Загальна вартість контракту складає 25 000 000 дол. США.

Пунктом 3.2 договору зазначено, що вартість упаковки, маркування та ж.д. тарифу включені до вартості металопродукції. Розділом 4 контракту передбачено, що металопродукція повинна бути упакована та маркована у відповідності з умовами специфікацій. Термін дії контракту - до 30 березня 2013 року. Контракт підписаний сторонами, підписи скріплені печатками.

Доповненням до контракту №1 від 27 лютого 2012 року передбачено, що на кожну партію товару покупцю направляються рахунки-фактури з додатком документів: посвідчення якості, копія ж.д. накладної, сертифікат походження товару.

Згідно специфікацій до договору, упаковка продукції - вологостійкий папір, оцинкований короб с торцевими кришками на металевих рамах. Рами неповоротні, вартість рам включена у вартість металопродукції.

Матеріалами справи підтверджується, що металеві рами були використані у власних потребах, а саме у ремонті під`їзної залізничної колії, споруд тощо.

Разом з тим, 24 квітня 2012 року між ТОВ «Євро-Модуль» та ТОВ «Модуль-Україна» укладено договір зберігання №12/198.

28 травня 2012 року ТОВ «Євро-Модуль» згідно акту приймання-передачі №1-00000018 передало на відповідальне зберігання цинк в кількості 182,957 т. за ціною 3770194,90 грн, зі строком зберігання до 31 грудня 2014 року. Цинк який приймався на зберігання знаходився в рідкому стані, якісні показники цинку між сторонами не узгоджувалися.

Приймаючи 28 травня 2012 року на відповідальне зберігання цинк в рідкому (розплавленому) стані від ТОВ «Євро-Модуль», у ванній цинкування позивача вже перебував власний цинк. Тому ТОВ «Євро-Модуль» було достовірно відомо, про неможливе передання на відповідальне зберігання цинку без змішування, із залишком цинку у ванні, що належав позивачу. Кількість цинку, що була передана на відповідальне зберігання від ТОВ «Євро-Модуль», постійно залишається в сталій величині - 182,957 т., що підтверджується звітами про рух матеріалів, які знаходяться на зберіганні та інвентаризаційними описами.

20 лютого 2012 року між позивачем та ТОВ «Українські клінінгові технології» укладено договір №12/011 на поставку цинку необробленого в чушках та договір №12/050 від 1 березня 2012 року на поставку сталі гарячекатаної в рулонах.

При цьому, судами встановлено, що здійснення поставок за договором №12/011 від 20 лютого 2012 року підтверджується: видатковими накладними №РН-0000006 від 27 лютого 2012 року, №РН-0000009 від 6 березня 2012 року, №РН-0000013 від 29 березня 2012 року; податковими накладними №2 від 27 лютого 2012 року; №3 від 6 березня 2012 року, №7 від 29 березня 2012 року; платіжними дорученнями: №1387 від 25 червня 2012 року, № 764 від 10 травня 2012 року, № 224 від 28 березня 2012 року.

На підтвердження здійснення поставок за договором №12/050 від 1 березня 2012 року в матеріалах справи знаходяться: видаткові накладні №РН-0000007 від 3 березня 2012 року, №РН-0000008 від 6 березня 2012 року, №РН-0000010 від 12 березня 2012 року, №РН-0000011 від 16 березня 2012 року, №РН-0000012 від 19 березня 2012 року; податкові накладні №1 від 3 березня 2012 року, №2 від 6 березня 2012 року, №4 від 12 березня 2012 року, №5 від 16 березня 2012 року, №6 від 19 березня 2012 року; платіжні доручення: №1388 від 25 червня 2012 року; №1110 від 5 червня 2012 року; №1083 від 30 травня 2012 року; №921 від 23 травня 2012 року; №918 від 22 травня 2012 року; №917 від 22 травня 2012 року; №913 від 21 травня 2012 року; №220 від 28 березня 2012 року; №219 від 27 березня 2012 року.

Результати проведених господарських операцій за вищевказаними договорами відображені в бухгалтерському та податковому обліку, що підтверджується податковими деклараціями з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2012 року та податковими деклараціями з податку на додану вартість за лютий та березень 2012 року.

Крім того, виникнення права власності на цинк у контрагента позивача - ТОВ «Українські клінінгові технології», підтверджується копією контракту №271211/01 від 27 грудня 2011 року, укладеного між компанією «Baramist Limited» та ТОВ «Українські клінінгові технології» на поставку цинку, специфікації до вказаного контракту, копії прибуткових ордерів, сертифікатів якості; копією договору купівлі-продажу металопродукції №5532 від 27 липня 2011 року, укладеного між ТОВ «Северсталь-Україна» та ТОВ «Українські клінінгові технології», специфікаціями до вказаного договору, видатковими накладними, актами прийому металу на склад, сертифікатами якості, які знаходяться в матеріалах справи.

Отже, з урахуванням встановлених судами обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що поставка товару за зазначеними вище господарськими договорами підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, мала дійсний та реальний характер та ці операції призвели до зміни майнового стану платника податків, метою їх придбання було їх подальше використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Крім того, як встановлено судами, між ТОВ «Модуль-Україна» та ПП «Екотест» укладено договори:

- №01/0603 від 6 березня 2012 року на розробку документів, що обґрунтовують обсяги викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря. За вказаним договором ПП «Екотест» були розроблені: документи, у яких обґрунтовуються обсяги викидів, для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; звіт по інвентаризації викидів забруднюючих речовин. Зазначені документи розроблені 28 березня 2012 року, а отримано позивачем за актом прийому-передачі технічної документації від 10 травня 2012 року. Розробка документів лягла в основу отримання дозволу №-196 від 21 травня 2012 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;

- №01/2303 від 23 березня 2012 року на здійснення інвентаризації відходів проммайданчика. За вказаним договором ПП «Екотест» розроблено Технічний звіт про інвентаризацію відходів виробництва, затвердженого 16 червня 2012 року. Документ розроблявся в силу вимог ст.ст.17, 33 Закону України «Про відходи»;

- №02/2303 від 23 березня 2012 року на розробку технічних паспортів відходів із подальшим їх супроводом у всіх відповідних державних органах. За вказаним договором ПП «Екотест» здійснено розробку технічних паспортів на відходи в кількості 17 штук. Проекти (зразки) розроблених технічних паспортів на відходи передані позивачу за актом приймання-передачі технічної документації від 21 травня 2012 року, погоджені Держустановою та затвердженні позивачем;

- №03/2303 від 23 березня 2012 року на розробку реєстрових карт відходів із подальшим супроводом у всіх відповідних державних органах. Проекти (зразки) розроблених реєстрових карт об`єкта утворення відходів передані позивачу за актом приймання-передачі технічної документації від 11 травня 2012 року, які в наступному підписані позивачем та погоджені і затверджені Державними установами;

- №04/2303 від 23 березня 2012 року на розробку пакету документів для отримання дозволу та ліміту на утворення і розміщення відходів із подальшим супроводом у всіх відповідних державних органах. Виконання робіт (послуг) за вказаним договором пов`язана з отриманням позивачем дозволу та ліміту на утворення і розміщення відходів у 2013 році. Підготовлений ПП «Екотест» пакет документів передано позивачу за актом прийому - передачі технічної документації від 25 травня 2012 року, який в свою чергу підписано посадовими особами та направлено до Міністерства екології та природних ресурсів для отримання дозволу на 2013 рік.

З наведеного вбачається, що позивач належними та допустимими доказами довів реальність господарських операцій із ПП «Екотест».

6 квітня 2012 року між ТОВ «Модуль-Україна» та ПП ОСОБА_3 укладено договір №06/04/12 на здійснення комплексного обслуговування по виконанню операцій у сфері поводження з відходами.

На виконання вказаного договору позивач подав заявку для передачі небезпечних відходів, у якій визначив відповідний вид та кількість відходів.

Відповідно до видаткових накладних позивач в період з 15 по 31 травня 2012 року передав відходи ПП ОСОБА_3 , що додатково підтверджується актом від 4 квітня 2012 року.

Отже, як обґрунтовано встановлено судами попередніх інстанцій, позивач документально підтвердив правомірність віднесення до витрат сум за результатом господарських операцій з ПП ОСОБА_3 .

Крім того, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2016 року у цій справі призначена судово-економічна експертиза, проведення якої доручено спеціалістам Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

За результатами проведення судово-економічної експертизи, складений висновок експерта №5946/16-26 від 12 грудня 2017 року, згідно якого суду надані відповіді на запитання, поставлені експерту для вирішення, а саме:

- по першому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо недотримання позивачем пп.135.5.4 п.135.5, ст.135 ПК України, що призвело до заниження інших доходів на суму 1900424 грн, що відображається в рядку 03 Декларації з податку на прибуток, в результаті заниження вартості металевих рам з опорами, безоплатно отриманих від ВАТ «Магнітогорський металургійний комбінат» нормативно та документально не підтверджується;

- по другому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо завищення позивачем собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), що відображаються в рядку 05.1 Декларації з податку на прибуток, в результаті віднесення до її складу вартості цинку металевого необробленого в чушках лютому-березні 2012 року в сумі 3940705 грн та сталі гарячекатаної в рулонах у березні 2012 у розмірі 19184480 грн документально та нормативно не підтверджується;

- по третьому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо недотримання ТОВ «Модуль-Україна» вимог п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, що призвело до завищення податкового кредиту з ПДВ за лютий 2012 року на суму 255500 грн та за березень 2012 року на суму 4369537 грн в результаті віднесення до його складу ПДВ з вартості цинку металевого необробленого в чушках та сталі гарячекатаної, придбаних яких від ТОВ «Українські клінінгові технології» документально та нормативно не підтверджується;

- по четвертому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо завищення собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), що відображаються в рядку 05.1 Декларації з податку на прибуток в результаті віднесення до її складу вартості робіт (послуг), наданих ПП «Екотест», за другий квартал 2012 року в сумі 250000 грн та за третій квартал 2012 року в сумі 690000 грн, документально та нормативно не підтверджуються;

- по п`ятому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо завищення адміністративних витрат в розмірі 660000 грн (рядок 06.1 Декларації з за другий квартал 2012 року) документально та нормативно не підтверджується;

висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо завищення адміністративних витрат в розмірі 240000 грн підтвердити або спростувати не видається за можливе;

- по шостому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо завищення позивачем собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг), що відображаються в рядку 05.1 Декларації з податку на прибуток в сумі 1369429 грн, в результаті віднесення до її складу вартості робіт (послуг), наданих ОСОБА_3 , документально та нормативно не підтверджуються,

- по сьомому питанню: висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року щодо відсутності у звітах про витрати матеріалів на виробництво продукції в цеху холодного прокату обґрунтованих причин та обставин виникнення понаднормативних витрат сировини документально підтверджуються.

Висновки акта перевірки №3104/221/37863825 від 28 грудня 2012 року по завищенню позивачем собівартості придбаних (виготовлених) та реалізованих товарів (робіт, послуг) в частині прямих матеріальних витрат, що відображаються в рядку 05.1 Декларації з податку на прибуток в сумі 1243483 грн, в результаті віднесення до її складу вартості сировини понад встановленої норми витрат матеріалів на виробництво оцинкованої рулонної сталі в результаті недотримання вимог пп.138.1.1 п.138.1, п.138.4, п.138.8 ст.138 ПК України підтвердити не видається за можливе у зв`язку із відсутністю в наданих документах вартісного показника перевитрат сировини, що списана на виробництво готової продукції.

Таким чином, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що в матеріалах справи в повному об`ємі наявні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між позивачем та вказаним контрагентом. Зазначені документи складені за результатами проведених операцій та з дотриманням вимог ст.9 Закону №996-XIV і містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

При цьому, з метою правильного вирішення даного спору судами попередніх інстанцій надано оцінку всім первинним документам, які відповідно до специфіки господарських операцій підтверджують чи спростовують їх реальність, встановлено спосіб використання у власній господарській діяльності позивача отриманих ним товарно-матеріальних цінностей, матеріалами справи підтверджено доводи позивача щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, тоді як відповідачем не спростовано доводів позивача та обставин викладених в постанові суду першої інстанції.

Разом з тим, з доводів відповідача вбачається, що в ході проведення перевірки відповідачем використано інформацію щодо контрагентів позивача, а саме, акт №3259/22-8/32491007 від 23 серпня 2012 року, складений ДПІ у Печерському районі м. Києва, за результатами якого встановлено, що операції з поставки товару ТОВ «Українські клінінгові технології» на адресу ТОВ «Модуль-Україна» визнано без мети реального настання правових наслідків та недійсними, лист Київської регіональної митниці №14/5-12/20503 від 1 серпня 2012 року, в якому зазначено, що інформація щодо митного оформлення товарів підприємства ТОВ «Українські клінінгові технології» у базі даних електронних копій митних декларацій Київської регіональної митниці за період з 1 червня 2011 року по 31 березня 2012 року не виявлена. Інформація щодо вантажних митних декларацій, оформлених ТОВ «Українські клінінгові технології», в базах даних ДПІ у Печерському районі м. Києва також відсутня.

Однак, колегія суддів зазначає, що наведені відповідачем доводи не спростовують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Українські клінінгові технології», які на виконання укладених договорів вчинили всі дії, необхідні для забезпечення їх реального виконання, що підтверджується матеріалами справи.

З урахуванням встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин, колегія суддів Верховного Суду приходить до висновку, що в межах даної справи оцінка доказів судами, на підставі яких суди встановили обставини у справі, відповідає правилам оцінки доказів, зокрема правилам оцінки судом належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, вмотивованого відхилення або врахування кожного доказу.

Встановлення або визнання доведеними обставин, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішення питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, додаткова перевірка доказів відповідно до частини другої статті 341 КАС України знаходиться поза межами касаційного перегляду справи.

Доводи ж касаційної скарги фактично стосуються оцінки судами першої та апеляційної інстанцій доказів у справі та встановлення на підставі цієї оцінки обставин у справі. Оскільки порушень норм процесуального права чи помилки при застосуванні норм матеріального права судами попередніх інстанцій не було допущено, доводи касаційної скарги визнаються безпідставними як такі, що зводяться до переоцінки доказів та встановлених обставин справи.

В обсязі встановлених в цій справі фактичних обставин, колегія суддів вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, правильність висновків судів першої та апеляційної інстанцій та обставин справи не спростовують.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 3, 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 січня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 24 липня 2020 року.

Суддя-доповідач О.В.Білоус

Судді Н.Є.Блажівська

І.Л.Желтобрюх