Справа № 1.380.2019.006991
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Справа № 1.380.2019.006991 пров. № А/857/6327/20
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача - Качмара В.Я.,

суддів - Курильця А.Р., Мікули О.І.,

при секретарі судового засідання - Пильо І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року (суддя Сасевич О.М., м.Львів, повний текст складено 21 квітня 2020 року) у справі за її позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Львівське комунальне підприємство «Княже місто», Львівська міська рада та ОСОБА_5 , про зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Галицька районна адміністрація Львівської міської ради (далі - ГРА, Міська рада відповідно) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про зобов`язання відповідачів співвласників квартири АДРЕСА_1 (далі - Адреса) за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий гараж, розташований в подвір`ї біля будинку за Адресою.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із ухваленим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги з посиланням на окремі обставини справи та норми матеріального права вказує, що відповідачами без належної документації на подвір`ї будинку за Адресою самовільно влаштовано металевий гараж, який на вимоги позивача, що оформлені відповідним розпорядженням про демонтаж металевого гаражу на вул .Лижв`ярській, 26 від 06.05.2014 №151 не демонтовано. Зазначає, що до повноважень ГРА віднесено здійснення контролю за утриманням будинків (квартир), які належать громадянам, а також прилеглих територій; розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

Відповідачі у відзиві на апеляційну скаргу заперечують вимоги такої, вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просять залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

ГРА, Міська рада в судове засідання не надіслали своїх представників, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому суд апеляційної інстанції відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності належно повідомлених учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача та третьої особи ОСОБА_5 , переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки спірний гараж є тимчасовою спорудою, розміщений на земельній ділянці, яка передана в постійне користування фізичним особам, на врегулювання відносин користування такою ділянкою та контролем за її використанням, шляхом пред`явлення вимоги про демонтаж споруди не поширюються повноваження органів місцевого самоврядування, а саме позивача - ГРА.

Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з порушенням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Апеляційним судом, з урахуванням встановленого судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 12.08.2013 комісією Львівського комунального підприємства «Снопківське» (далі - ЛКП) було проведено обстеження гаражу за Адресою та встановлено, що «у 80-х роках збудовано дерев`яний гараж із сторони подвір`я впритул до будинку і має розміри: ширина - 3,6 м, довжина - 4,9 м. Відстань від воріт гаражу до паркану будинку за Адресою - 4,9 м, а від стіни гаражу до паркану будинку - 5 м», про що складено відповідний акт (т.1 а.с.14).

12.08.2013 ЛКП скеровано відповідачам попередження з вимогою демонтувати гараж, який розміщений біля будинку за Адресою (т.1 а.с.15).

15.08.2013 року комісією ЛКП складено акт про те, що мешканці квартири АДРЕСА_1 за Адресою не демонтували самочинно збудований старий існуючий дерев`яний гараж у 80-х роках будівництва, який розташований впритул до будинку за Адресою (т.1 а.с.16 ).

Згідно довідки про склад сім`ї і прописки від 19.12.2019 №4258, у квартирі АДРЕСА_1 вказаного будинку зареєстровані відповідачі (т.1 а. с.12 ).

Ухвалою Львівської міської ради народних депутатів від 28.09.1995 №200 ОСОБА_5 , та відповідачам передано у спільне постійне користування земельну ділянку, площею 560 кв.м, для обслуговування будинку за Адресою.

На підставі вказаної ухвали зазначеним особам 31.01.1996 видано державний акт на право постійного користування землею серії ЛВ 10501001 (далі - Державний акт; а.с.13).

10.04.2014 адміністративною комісією ГРА за участю ОСОБА_1 розглянуто протокол про адміністративне правопорушення від 02.04.2014 №11, складений ЛКП за статтею 152 Кодексу України про адміністративні правопорушення та винесено постанову №31 від 10.04.2014 про закриття провадження, у зв`язку із закінченням строків для притягнення до адміністративної відповідальності (т.1 а.с.17-18).

У подальшому, питання щодо самовільно влаштованого гаражу в подвір`ї будинку за Адресою розглядалось на засіданні міжвідомчої комісії при ГРА (далі - Міжвідомча комісія), що вбачається з витягу із протоколу від 29.04.2014 №14 (а.с.19).

Висновок за результатами засідання Міжвідомчої комісії затверджено Розпорядженням (т.1 а.с.20).

Згідно пункту 2 вказаного Розпорядження, ОСОБА_1 - співвласника квартири АДРЕСА_1 за Адресою зобов`язано за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий гараж, розташований в подвір`ї біля будинку за Адресою.

Матеріалами справи стверджується, що 28.05.2014 року ЛКП скеровано відповідачу попередження із зобов`язанням, відповідно до Розпорядження, демонтувати самовільно влаштований металевий гараж до 02.06.2014 (т.1 а.с.21).

02.06.2014 комісією ЛКП з виходом на місце було складено акт про те, що ОСОБА_1 вимоги Розпорядження не виконано, металевий гараж за Адресою не демонтовано (т.1 а.с.22).

18.11.2019 комісією ЛКП з виходом за Адресою було проведено обстеження та складено акт про те, що співвласники квартири АДРЕСА_1 не виконали Розпорядження та не демонтували металевий гараж.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом пункту 7 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №280/97-ВР) до відання виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №2807-IV).

Статтею 5 вищевказаного Закону встановлено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 9 Закону №2807-IV передбачено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері благоустрою населених пунктів віднесено забезпечення реалізації державної політики у цій сфері.

Суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів, у розумінні частини першої статті 12 Закону №2807-IV, є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

До об`єктів благоустрою населених пунктів статтею 13 Закону №2807-IV віднесено прибудинкові території (пункт 2 частини першої цієї статті).

Режим використання об`єктів благоустрою визначено статтею 14 вищезгаданого Закону, яка передбачає, що такі об`єкти використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

В свою чергу, за змістом частини другої статті 21 Закону №2807-IV, яка наводить перелік елементів (частин) до об`єктів благоустрою належать малі архітектурні форм, які визначаються цією правовою нормою як елемент декоративного чи іншого оснащення об`єкта благоустрою. Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою з дотриманням вимог законодавства, державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до статті 28 Закону України «Про основи містобудівної діяльності», тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Як видно із технічного паспорту, виданого 02.09.2013, гараж за Адресою не має фундаменту, отже, суд першої інстанції вірно вказав на те, що гараж є тимчасовою спорудою, а не капітальним будівництвом (т.1 а.с.79).

При цьому, суд апеляційної інстанції не погоджується із висновками суду першої інстанції відповідно до яких повноваження органів місцевого самоврядування щодо здійснення контролю зокрема за дотриманням вимог благоустрою населених пунктів стосовно тимчасових споруд, поширюються, якщо такі споруди розміщені на ділянках загального користування, а не на земельних ділянках, які надані фізичним особам у постійне користування, на прибудинкових територіях, яка відповідно до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженими наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 року №76 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі - МЮУ) 25.08.2005 за №927/11207) є територію навколо багатоквартирного будинку, визначена актом на право власності чи користування земельною ділянкою і призначена для обслуговування багатоквартирного будинку. А оскільки за змістом статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири, то будинок за Адресою не є багатоквартирним, тому позивач позбавлений права щодо здійснення нагляду та контролю за дотриманням вимог благоустрою щодо прибудинкової території будинку за Адресою.

Відповідно ж до приписів частин першої, другої статті 34 Закону №2807-IV правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Правила включають, зокрема: порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; інші вимоги, передбачені цим та іншими законами.

Поряд із цим, згідно з положеннями частини першої статті 39 Закону №2807-IV державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.

Розділом VІІІ Типових правил, затверджених на виконання вищеназваних правових норм Закону №2807-IV наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.11.2017 №310 (зареєстрованих в МЮУ 18.12.2017 за №1529/31397), урегульовано порядок розміщення малих архітектурних форм.

Пунктами 1, 2 зазначеного розділу Типових правил встановлено, що проектування малих архітектурних форм здійснюється з дотриманням Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198, та ДБН Б.2.2-5:2011 «Планування та забудова міст, селищ і функціональних територій. Благоустрій територій». Розміщення малих архітектурних форм не повинно ускладнювати або унеможливлювати доступ до пожежних гідрантів, підступи до зовнішніх стаціонарних пожежних драбин, обладнання та засобів пожежогасіння.

Окрім цього, ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376 затверджено Правила благоустрою м. Львова (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Правила №376).

Пунктом 12.2.6 Правил №376 передбачено, що демонтаж, перевезення та зберігання самочинно збудованих малих архітектурних форм здійснюється особою, яка його здійснила самочинно за свій рахунок або районними адміністраціями м. Львова з подальшим відшкодуванням витрат власниками і підлягає знесенню в установленому порядку.

Крім цього, у відповідності з пунктом 19.3.5 районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених МАФ, парканів, тимчасових споруд, обмежувальних паркувальних пристроїв, які перешкоджають під`їзду автомобілів швидкої медичної допомоги, пожежної, рятувальної, аварійно-відновлювальної техніки до житлових будинків та інших визначених споруд у м. Львові.

Згідно із пунктом 2.2 розділу VІ ухвали Міської ради від 08.07.2010 №3704 «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - ухвала №3704) до повноважень районних адміністрацій, зокрема, належить: здійснення контролю за станом благоустрою житлового фонду, а також прилеглих територій, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Відповідно до підпунктів 4.46, 4.49, 4.66 «Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконавчого комітету Міської ради від 01.11.2016 №977 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Положення №977), до повноважень ГРА, окрім іншого, належить:

створення районної міжвідомчої комісії та організація її роботи;

надання дозволів на влаштування елементів благоустрою і озеленення у встановленому виконавчим комітетом порядку;

звернення до судових органів з позовними заявами, скаргами щодо справ про виселення громадян з жилих приміщень, у яких вони незаконно проживають; визнання осіб такими, які втратили право на користування жилими приміщеннями; щодо фактів самочинного будівництва; з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Процедуру вирішення питань, пов`язаних з самочинним будівництвом на території м. Львова, з метою визначення можливості збереження самочинно збудованих (реконструйованих) об`єктів містобудування та архітектури, в редакції, чинній на час прийняття Розпорядження, врегульовано «Положенням про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м.Львові», затверджене рішенням Міської ради від 09.09.2011 №835 (далі - рішення №835, Положення №835).

Водночас, у розумінні частини першої статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність» об`єктами архітектурної діяльності (об`єктами архітектури) є будинки і споруди житлово-цивільного, комунального, промислового та іншого призначення, їх комплекси, об`єкти благоустрою, садово-паркової та ландшафтної архітектури, монументального і монументально-декоративного мистецтва, території (частини територій) адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів.

Малі архітектурні форми підпункт 1.5.8 пункту 1.5 Положення №835 визначає як невеликі споруди декоративного, допоміжного чи іншого призначення, що використовуються для покращання естетичного вигляду громадських місць і міських об`єктів, організації простору та доповнюють композицію будинків, будівель, їх комплексів.

Ознаки і класифікація самочинного будівництва, розширення, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, переобладнання, порушення правил експлуатації житлового фонду, охорони і використання пам`яток культурної спадщини, влаштування малих архітектурних форм наведені у пункті 1.6 Положення №835, підпунктом 1.6.6 якого до таких ознак віднесено влаштування (встановлення, будівництво) малих архітектурних форм, тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту.

Пунктами 3,4.8 рішення міської ради №835 встановлено, що підготовку проектів розпоряджень голів районних адміністрацій за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів містобудування здійснюють міжвідомчі комісії при районних адміністраціях. Висновок міжвідомчої комісії при районній адміністрації з рекомендаціями затверджує своїм розпорядженням голова районної адміністрації.

Своєю чергою, за змістом пункту 5.1 та його підпунктів 5.1.3, 5.1.3.3, пункту 5.3 Положення №835 міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з таких рішень: про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти у разі порушення прав інших осіб. У разі ухилення або відмови особи від знесення самочинного будівництва у терміни, визначені розпорядчими документами, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за кошти особи, яка здійснила будівництво.

З встановлених у цій справі обставин виплаває, що на прибудинковій території будинку, що знаходиться за Адресою побудовано гараж, який ще до реєстрації місця проживання відповідачів 1989-1993 роки був дерев`яним. З неодноразових пояснень по справі ОСОБА_5 , який спільно із відповідачами на підставі Державного акта має право постійного користування земельною ділянкою для обслуговування будинку за Адресою видно, що при заселенні квартири сім`єю відповідачів, такі стали використовувати гараж в своїх потребах та покращили його із дерев`яного на металевий збірний, однак без відведення земельної ділянки для таких цілей, без дозволу сусідів та органу місцевого самоврядування на влаштування такого елемента благоустрою. Гараж використовується родиною Павленків для утримання в ньому транспортного засобу, що використовується в інтересах сім`ї. Після реконструкції відповідачами дерев`яного гаража на металевий гараж виготовлено технічний паспорт 02.09.2013.

Вказані вище обставини слугували підставою для прийняття висновку Міжвідомчою комісією стосовно демонтажу відповідачами за власні кошти металевого гаражу, що розташований в подвір`ї будинку за Адресою, який оформлений Розпорядженням.

Оскільки вимоги, що наведені у Розпорядженні не були виконані, позивач як суб`єкт, що здійснює контроль за дотриманням правил благоустрою, зокрема розміщення на прибудинкових територіях таких елементів благоустрою, як малі архітектурні форми без дозволу на їх розміщення, підставно внаслідок існування порушення правил благоустрою звернувся до суду із цим позовом.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що у позивача були усі підстави для звернення до суду із розглядуваним позовом, усі дії які передували цьому вчинені ГРА у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України, Враховуючи тривалий час розгляду цієї справи можна встановити, що металевий гараж на подвір`ї будинку за Адресою без відповідного на те дозволу органів місцевого самоврядування облаштований саме відповідачами, тому позов ГРА необхідно задовольнити шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , співвласників квартири АДРЕСА_1 за Адресою за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий гараж, розташований в подвір`ї біля будинку за Адресою.

Частиною першою статті 317 КАС передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції допустив неправильне тлумачення норм матеріального права, що призвело до безпідставної відмови у задоволенні позову, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 квітня 2020 року скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований металевий гараж, розташований в подвір`ї будинку АДРЕСА_1 .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула

Повне судове рішення складено 28 липня 2020 року.