Справа № 826/6202/15
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 липня 2020 року

Київ

справа № 826/6202/15

адміністративне провадження № К/9901/16975/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Усенко Є.А.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 04.02.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі №826/6202/15 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" про застосування адміністративного арешту коштів ,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 до суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у м. Києві на рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі, предметом спору у якій було застосування адміністративного арешту коштів з підстав не допуску відповідачем посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, призначеної наказом від 01.04.2015 №654.

Відмовляючи в задоволенні позову, суди виходили з того, що арешт на кошти платника податків накладається за наявності підстав, визначених пунктом 94.2 статті 94 Податкового кодексу України, зокрема, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.

Натомість, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.06.2015, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2019, у справі №826/6168/15, визнано протиправним та скасовано наказ ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 01.04.2015 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ТІК "Вегас" та визнано протиправним та скасовано рішення ДПІ у Шевченківському районі м. Києва від 03.04.2015 №2 про застосування адміністративного арешту майна платника податку.

Враховуючи визнання наказу про проведення перевірки незаконним, суди дійшли висновку про відсутність підстав для застосування адміністративного арешту коштів.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.

Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 КАС України передбачено перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності. Такий перелік не є вичерпним.

Зі змісту пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України можна зробити висновок про те, що суд має право віднести до категорії справ незначної складності справу, яка не передбачена у вищезазначеному переліку, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 КАС України), а також через складність та інші обставини.

Оцінивши характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, встановивши, що предмет спору не віднесений до переліку справ, які підлягають розгляду виключно за правилами загального позовного провадження, колегія суддів вважає, що ця справа є справою незначної складності.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що вищезгадану касаційну скаргу подано на судові рішення, які не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Проте обґрунтовані посилання на існування обставин передбачених підпунктами "а"-"г" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України у касаційній скарзі відсутні та такі обставини не вбачаються з поданих матеріалів касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги виходять за межі касаційного перегляду у цій справі, оскільки зводяться до відсутності підстав вважати оскарження наказу про проведення перевірки спором про право, що в межах цієї справи судами не вирішувалося.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 12, 257, 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 04.02.2020 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 11.06.2020 у справі №826/6202/15 за позовом Головного управління ДПС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгово-інвестиційна компанія "Вегас" про застосування адміністративного арешту коштів .

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддіМ.М. Гімон М.Б. Гусак Є.А. Усенко