Справа № 1.380.2019.003025
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.003025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

представника позивача Тороній Г.М.,

представника відповідача Холявки І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКБ Груп» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 01.03.2019 № , -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПКБ Груп» (далі - ТОВ «ПКБ Груп», Позивач) звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, Відповідач), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 01.03.2019 № .

Ухвалою від 21.06.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

18.07.2019 до суду від Відповідача надійшов відзив на позовну заяву (арк. справи 46-48).

Ухвалою від 18.07.2019 зупинено провадження в адміністративній справі № 1.380.2019.003025 до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі № 1.380.2019.003026.

Ухвалою від 09.01.2020 поновлено провадження у цій справі.

Ухвалою від 03.02.2020, суд керуючись статтею 52 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) допустив заміну відповідача - ГУ ДФС у Львівській області на належного відповідача (правонаступника) - Головне управління ДПС у Львівській області (далі - ГУ ДПС у Львівській області).

Ухвалою від 20.02.2020 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначає, що в період з 31.01.2019 по 05.02.2019 Відповідачем проведено документальну позапланову виїздну перевірку ТОВ «ПКБ Груп» з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному контракту від 01.03.2018 №1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща), за результатами якої складено акт від 12.02.2019 №191/14.3/38464872. На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесене податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № , згідно з яким ТОВ «ПКБ Груп» нараховані пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 503335,13 грн. Позивач стверджує, що в бухгалтерському обліку ТОВ «ПКБ Груп» відповідно до картки рах. 362 по контрагенту T&R Deweloper Sp.z.o.o. (Польща) експортну операцію від 04.04.2018 закрито 21.09.2018 оплатою від нерезидента Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) в сумі 42000,00 євро. Тому, на думку Позивача, ТОВ «ПКБ Груп» не порушено норми статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по контракту від 01.03.2018 №1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» Польща, а тому не має підстав для застосування штрафних санкцій. У зв`язку з цим, Позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 46-48), в якому просить суд відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог повністю. Зазначає, що відповідно до податкового повідомлення-рішення від 01.03.2019 № Позивачу нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 503335,13 грн. Підставою для нарахування такої пені слугувало те, що ТОВ «ПКБ Груп» на виконання умов контракту від 01.03.2018 №1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Developer SP.z.o.o.» (Польща), здійснило експорт товару: збірна будівельна конструкція, будинок з дерев`яних конструкцій, код товару - , відповідно до митної декларації № UA209180/2018/018650 від 04.01.2018 на суму 42000,00 євро. Стверджує, що граничний термін надходження валютної виручки - 01.10.2018. Проте від нерезидента «T&R Developer SP.z.o.o.» (Польща) на рахунки Позивача валютна виручка від моменту здійснення зовнішньоекономічної операції до моменту проведення перевірки не поступала. Також вказує на те, що при перевірці Позивачем надано тристоронній договір про переведення боргу від 21.09.2018, згідно якого Первісний боржник - «T&R Developer SP.z.o.o.» (Польща) переводить на Нового боржника - «Tartagal s.r.o.» Чеська Республіка) борг в розмірі 42000,00 євро, а Кредитор - ТОВ «ПКБ Груп» не заперечує проти заміни Первісного боржника «T&R Developer SP.z.o.o.» (Польща) Новим боржником - «Tartagal s.r.o.» (Чеська Республіка). При цьому, 23.07.2018 по експортному зовнішньоекономічному контракту від 04.09.2017 №04.09.2017-1, укладеного з фірмою нерезидентом «Tartagal s.r.o.» (Чеська Республіка) поступили кошти в сумі 75425,00 євро з призначенням платежу «по контракту від 04.09.2017 №04.09.2017-1». Тому, на думку Відповідача, експортна операція здійснена по митній декларації № UA209180/2018/018650 від 04.01.2018 на суму 42000,00 євро залишилась не оплачена, оскільки належних доказів при проведенні перевірки про надходження коштів по цій операції Позивачем надано не було. За таких обставин вважає, що зазначені докази та аргументи у сукупності вказують на безпідставність позовних вимог Позивача, що в свою чергу дає усі підстави для винесення рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник Позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник Відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.

ТОВ «ПКБ Груп» () місцезнаходження юридичної особи: 81082, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Жорниська, вул. Промислова, 5, перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Львівській області.

У період з 31.01.2019 по 05.02.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПКБ Груп» з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному контракту від 01.03.2018 N 1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща). Перевірка проводилась на підставі наказу начальника ГУ ДФС у Львівській області від 25.01.2019 №524.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 12.02.2019 № 191/14.3/38464872 (арк. справи 10-14), згідно з висновків якого проведеною перевіркою ТзОВ «ПКБ Груп» з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР встановлено порушення:

- статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по контракту від 01.03.2018 N 1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща), відповідно до отриманого інформаційного повідомлення уповноваженого банку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.11.2018 № Г-31.0.0.0/1-27066.

На підставі вказаних висновків акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № , згідно з яким ТОВ «ПКБ Груп» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 503335,13 грн. (арк. справи 16).

Вважаючи висновки податкового органу необґрунтованими, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 92 Конституції України правові засади і гарантії підприємництва визначаються виключно Законами України.

Конституційно-правова норма, яка декларує право на підприємницьку діяльність, також містить застереження, що сферою його реалізації є тільки ті види діяльності, що не заборонені законом. Законодавець вказав і на засоби обмеження - пряму заборону шляхом відсилання до поточного законодавства, в першу чергу Господарського та Цивільного кодексів України.

Так, Цивільний кодекс України (далі - ЦК України) у статті 3 констатує свободу підприємницької діяльності серед загальних засад цивільного законодавства, а Господарський кодекс України (далі -ГК України) визначає її одним із загальних принципів господарювання.

Загальні принципи підприємницької діяльності, сформульовані у статті 44 ГК України, відповідно до якої підприємництво здійснюється на основі: вільного вибору підприємцем видів підприємницької діяльності; самостійного формування підприємцем програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону; вільного найму підприємцем працівників; комерційного розрахунку та власного комерційного ризику; вільного розпорядження прибутком, що залишається у підприємця після сплати податків, зборів та інших платежів, передбачених законом; самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд.

Наведений вище принцип вільного вибору і самостійного здійснення підприємцем зовнішньоекономічної діяльності, перш за все, встановлює можливість для суб`єктів підприємницької діяльності України підтримувати відносини з іноземними суб`єктами господарської діяльності з урахуванням положень Конституції та законів України, а також міжнародних норм і правил. Правове регулювання такої діяльності, а також обмеження щодо її здійснення встановлені Законом України «Про зовнішньоекономічну діяльність».

Закріплення принципу використання підприємцем належної йому частки валютної виручки на свій розсуд надає право підприємцям самостійно вирішувати питання про долю належної їм частки валютної виручки, тобто прибутку, отриманого від здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності. Проте цей принцип також діє з певними обмеженнями, які, зокрема, встановлені Законом №185/94-ВР.

Одним з таких обмежень, є закріплення статтею 1 Закону №185/94-ВР присічних строків розрахунків при експорті товарів/послуг. Згідно з вказаною нормою виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Відповідальність за порушення наведеної вище вимоги Закону №185/94-ВР передбачена статтею 4 вказаного Закону, яка встановлює, що порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Отже, Закон №185/94-ВР встановлює відповідальність за порушення строків розрахунку в іноземній валюті (надходження виручки) за наслідками виконання зовнішньо-економічних контрактів, і єдиною підставою до звільнення від такої відповідальності визнає наявність висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Водночас, надходження валютної виручки на рахунок можливе лише за дійсним зобов`язанням і не очікується за припиненим.

В такому аспекті слід звернутися до загальних засад зобов`язального права та зауважити, що за своїм обсягом поняття виконання є дещо вужчим, ніж поняття припинення, оскільки останнє охоплює всі випадки ліквідації зобов`язально-правового зв`язку, незалежно від виконання раніше досягнутих домовленостей.

Відповідно до статей 627, 628 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) сторони вільні у виборі виду договору та його умов, а згідно зі статтею 629 цього Кодексу укладений договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наведені вище норми цивільного законодавства в контексті спірних правовідносин кореспондуються із положеннями частини 4 статті 6 та частини 1 статті 14 спеціального Закону №959-ХІІ, якими передбачено, що суб`єкти ЗЕД мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім прямо або у винятковій формі заборонених законами України. Крім того, всі суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків по зовнішньоекономічних операціях з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Так, одним із способів припинення зобов`язань у цивільному праві є зарахування, при якому погашаються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, або невстановлений, або визначений моментом пред`явлення вимоги (стаття 601 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в частині третій статті 203 ГК України, згідно з якою господарське зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

Отже, залік (або зарахування) зустрічних однорідних вимог контрагентів є одним із законних засобів врегулювання сторонами своїх взаємних зобов`язань. Водночас, для проведення зарахування необхідна сукупність певних умов, а саме: вимоги повинні бути зустрічними (тобто такими, що випливають зі взаємних зобов`язань між двома особами) та однорідними (як правило, йдеться про взаємні вимоги грошових сум в одній і тій самій валюті); має настати строк виконання за всіма зустрічними вимогами.

Зарахування є односторонньою операцією, для якої достатньо заяви однієї сторони. Проте, воно може здійснюватися за згодою обох сторін - у разі підписання ними угоди про припинення зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог. Відповідно, зарахування вважається вчиненим із дати підписання заяви однією стороною або угоди - обома.

Аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що випадки, у яких суб`єктам господарювання забороняється припиняти зобов`язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, мають бути визначені виключно в законах України. Однак, жодних обмежень на використання такого способу розрахунку за зовнішньо-економічними операціями законами України не передбачено.

Таким чином, спеціальними законами, зокрема, Законом №959-ХІІ, Законом №185/94-ВР, Цивільним та Господарським кодексами України не заборонено, а окремими з них - навіть прямо передбачено зарахування зустрічних однорідних вимог як вид припинення зобов`язання за зовнішньоекономічними договорами.

Суд встановив, що у період з 31.01.2019 по 05.02.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Львівській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПКБ Груп» з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по зовнішньоекономічному контракту від 01.03.2018 N 1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща). Перевірка проводилась на підставі наказу начальника ГУ ДФС у Львівській області від 25.01.2019 №524.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 12.02.2019 № 191/14.3/38464872 (арк. справи 10-14), згідно з висновків якого проведеною перевіркою ТзОВ «ПКБ Груп» з питань дотримання вимог Закону України від 23.09.1994 № 185/94-ВР встановлено порушення:

- статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по контракту від 01.03.2018 N 1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща), відповідно до отриманого інформаційного повідомлення уповноваженого банку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.11.2018 № Г-31.0.0.0/1-27066.

На підставі вказаних висновків акта перевірки ГУ ДФС у Львівській області винесено податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 № , згідно з яким ТОВ «ПКБ Груп» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 503335,13 грн.

Також судом встановлено, що 01.03.2018 між ТОВ «ПКБ Груп» (за договором Продавець) та фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща) (за договором Покупець) укладений договір №1, згідно з предметом якого Постачальник зобов`язується здійснити поставку Покупцю визначений цим договором товар, а Покупець приймати названий товар та оплачувати його. Продавець продає, а Покупець купує продукцію, далі «Монтовані дерев`яні будинки» в асортименті, кількості і по ціні згідно з інвойсом, заздалегідь погодженим і виставленим продавцем покупцю. Ці рахунки-фактури є невід`ємною частиною цього договору (арк. справи 17-20).

На виконання умов цього договору ТОВ «ПКБ Груп» здійснило експорт товару: збірна будівельна конструкція, будинок з дерев`яних матеріалів, призначений для проживання, марки Parhammer-LARGO 102-m2, у кількості 1 шт., комплектний, новий, у розібраному для зручності транспортування стані (код товару - ), згідно митної декларації № UA209180/2018/018650 від 04.04.2018 на суму 42000,00 євро (арк. справи 21). Граничний термін надходження валютної виручки - 01.10.2018.

23.07.2018 по експортному зовнішньоекономічному договору від 04.09.2017 № 04.09.2017-1 та додаткової угоди до нього від 02.01.2018 №1, укладеного ТОВ «ПКБ Груп» та Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) поступили кошти на валютний рахунок ТОВ ПКБ Груп» в сумі 75425,00 євро з призначенням платежу - аванс по договору від 04.09.2017 №04.09.2017-1 та Додатковій угоді до нього від 02.01.2018 №1, що підтверджується листом Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) від 21.09.2018 «Про зарахування коштів» (арк. справи 31).

В подальшому, 21.09.2018 в м. Краків (Польща) між ТОВ «ПКБ Груп» (Кредитор) та «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща) (Первісний боржник) та Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) (Новий боржник) укладений тристоронній договір про переведення боргу, згідно з пунктом 2 якого Первісний боржник переводить на Нового боржника борг (грошове зобов`язання) у розмірі 42000,00 євро, що виник на підставі п. 2 основного договору, а Новий боржник погоджується виконати зазначене грошове зобов`язання. Пунктом 3 встановлено, що Кредитор не заперечує проти заміни Первісного боржника Новим боржником в Основному договорі, і підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором (арк. справи 29-30).

Згідно з листом Tartagal s.r.o. від 21.09.2018 «Про зарахування коштів» враховуючи договір про переведення боргу від 21.09.2018, укладеного між T&R Deweloper Sp.z.o.o., Tartagal s.r.o та ТОВ «ПКБ Груп», Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) просить ТОВ «ПКБ Груп» частину коштів, в сумі 42000,00 євро, перерахованих 23.07.2018, зарахувати в оплату для погашення заборгованості в сумі 42000,00 євро, що виникла у T&R Deweloper Sp.z.o.o. перед ТОВ «ПКБ Груп» за договором №1 від 01.03.2018. В зв`язку з цим просить вважати, що платіж, проведений 23.07.2018, частково, а саме в сумі 42000,00 євро здійснено в погашення заборгованості T&R Deweloper Sp.z.o.o. перед ТОВ «ПКБ Груп» за договором №1 від 01.03.2018 (арк. справи 31).

Як видно листа ТОВ ПКБ Груп» від 21.09.2018, Позивачем повідомлено Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка), що враховуючи умови договору про переведення боргу від 21.09.2018, укладеного між T&R Deweloper Sp.z.o.o., Tartagal s.r.o та ТОВ «ПКБ Груп», ТОВ «ПКБ Груп» не заперечує частину коштів в сумі 42000,00 євро, перерахованих Tartagal s.r.o. 23.07.2018, зарахувати в оплату для погашення заборгованості у сумі 42000,00 євро, що виникла у T&R Deweloper Sp.z.o.o. перед ТОВ «ПКБ Груп» за договором №1 від 01.03.2018. На підставі наведеного, ТОВ «ПКБ Груп» підтвердило, що платіж, проведений Tartagal s.r.o. 23.07.2018, частково, а саме в сумі 42000,00 євро зараховано в погашення заборгованості T&R Deweloper Sp.z.o.o. перед ТОВ «ПКБ Груп» за договором №1 від 01.03.2018 (арк. справи 32).

Суд звертає увагу, що відповідно до картки рахунку 362 за квітень 2018 р. - січень 2019 р. в бухгалтерському обліку ТОВ ПКБ Груп» по контрагенту T&R Deweloper Sp.z.o.o. (Польща) експортну операцію від 04.04.2018 закрито 21.09.2018 оплатою від нерезидента Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) в сумі 42000,00 євро (арк. справи 34).

Таким чином, суд зазначає, що податковий орган приймаючи спірне рішення про нарахування Позивачу пені за порушення строків розрахунків за договором № 1 від 01.03.2018, укладеним Позивачем з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща) та констатуючи порушення ТОВ «ПКБ Груп» вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР, не врахував, що наведена норма Закону регламентує строки зарахування валютної виручки резидентів на їх рахунки в уповноважених банках за результатами безпосередньо виконання зовнішньо-економічних контрактів.

Так, законодавство України не дає правового визначення терміну «валютна виручка», проте, виходячи із рекомендацій Президії Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті»» від 17.12.2004 №04-5/3360 під валютною виручкою слід розуміти суму грошових коштів, яка підлягала отриманню на рахунок за фактично реалізовану суб`єктом господарювання - резидентом продукцію (роботи, послуги).

Моментом же одержання виручки у іноземній валюті за експортовану продукцію вважається дата надходження коштів на валютний рахунок резидента в уповноваженому банку України (абз. 2 п.5 Інструкції про порядок здійснення розрахунків у іноземній валюті за експортно-імпортними операціями на умовах відстрочки платежів чи поставок, затвердженої Наказом Національного банку України від 14.06.1994 N 85).

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявний лист Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 16.07.2019 №20.1.0.0.0/7-20190716/1229, згідно з яким підтверджено, що станом на 16.07.2019 по клієнту ТОВ ПКБ Груп» () відсутні порушення законодавчо встановлених строків розрахунків за операціями по контракту № 1 від 01.03.2018 між ТОВ «ПКБ Груп» та фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща), які знаходяться на валютному контролі в АТ КБ «ПриватБанк» (арк. справи 89).

Також факт відсутності заборгованості взаємних розрахунків по стану за період: 01.01.2018 - 27.01.2020 між ТОВ ПКБ Груп» та Tartagal s.r.o. (Чеська Республіка) за договором № 04.09.2017-1 від 04.09.2017 р., додатковою угодою №1 від 02.01.2018 р., зокрема, взаємозалік (21.09.2019) на суму 42000,00 євро, підтверджується актом звірки взаєморозрахунків (арк. справи 92-93).

Крім цього, в матеріалах справи містяться меморіальні ордера щодо перерахування коштів фірмою Tartagal s.r.o. на підставі контракту, укладеного 04.09.2017 між ТОВ ПКБ Груп» та Tartagal s.r.o. (арк.. справи 155-172). Щодо допущених описок у меморіальних ордерах, а саме в даті контракту, то представник позивача надала суду письмову заяву від 09.07.2020 до якої долучила письмові пояснення за підписом директора Tartagal s.r.o., з яких видно, що оплата відбувалася саме за контрактом № 04.09.10' 7-1 від 04.09.2017 та додатковою угодою № 1 від 02.01.2018.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що податковим органом не доведено наявності підстав, з яким Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 №185/94-ВР пов`язує застосування штрафних санкцій (пені), передбачених статтею 4 такого Закону.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що спірне податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській області від 01.03.2019 № , згідно з яким ТОВ «ПКБ Груп» нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері ЗЕД на суму 503335,13 грн., не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та суперечить встановленим у справі обставинам.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів обґрунтованості свого висновку про порушення Позивачем статті 1 Закону України від 23.09.1994 №185/94-ВР «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (із змінами та доповненнями) по контракту від 01.03.2018 N 1 укладеного з фірмою-нерезидентом «T&R Deweloper Sp.z.o.o.» (Польща), відповідно до отриманого інформаційного повідомлення уповноваженого банку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 06.11.2018 № Г-31.0.0.0/1-27066.

Підсумовуючи наведене, суд вважає, що податкове повідомлення - рішення ГУ ДФС у Львівській області від 01.03.2019 № не відповідає критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, оскільки прийнято необґрунтовано, без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та непропорційно.

Таким чином, винесене Відповідачем податкове повідомлення - рішення від 01.03.2019 № є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Під час звернення до суду ТОВ «ПКБ Груп» сплатило судовий збір в сумі 7550,03 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1116 від 11.06.2019 (арк. справи 4). Відтак на користь Позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір з бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Львівській області.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКБ Груп» (місцезнаходження: 81082, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Жорниська, вул. Промислова, 5, ) до Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 01.03.2019 № , - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Львівській області від 01.03.2019 № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: 79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ПКБ Груп» (місцезнаходження: 81082, Львівська обл., Яворівський р-н, с. Жорниська, вул. Промислова, 5, ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 7550 (сім тисяч п`ятсот п`ятдесят) гривень 03 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлений 27.07.2020.

Суддя Мричко Н.І.