Справа № 320/3638/20
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року № 320/3638/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Київській області про визнання протиправними дій,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головне управління Державної податкової служби у Київській області, в якому просить суд скасувати вимогу ГУ ДПС у Київській області про сплату боргу (недоїмки) по сплаті ЄСВ № Ф-230238-51 від 10.02.2020 року в сумі 7368,26 гривень.

В обгрунтування такої вимоги позивачем зазначено, що сплата зобов`язань на неправильний рахунок не може бути підставою для прийняття спірного рішення, оскільки в подальшому кошти спрямовані за належністю, тому позивач вважає, що такі обставини не свідчать про порушення ним законодавства про збір та облік єдиного внеску і не можуть свідчити про несплату єдиного внеску, так як сплата ЄСВ була здійснена своєчасно, кошти фактично надійшли до бюджету, а невірне зазначення номеру рахунку у платіжному дорученні не є достатньою правовою підставою для висновку про несплату необхідної суми грошового зобов`язання у визначений податковим законодавством строк.

Ухвалою суду від 04.05.2020 в зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, відповідач просив суд відмовити у його задоволенні та зазначив, що у зв`язку з наявністю в ІКПП позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст. 25 Закону 2464 сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-230238-51 від 10.02.2020 року в сумі 7368,26 гривень.

Контролюючий орган вважає, що мав всі передбачені законодавством підстави для винесення спірної вимоги та направлення її на адресу позивача. Спірне рішення відповідає всім критеріям, визначеним Законодавством, як по формі, так і по змісту, було належним чином вручене платнику (що не заперечується позивачем), а тому підстави для її скасування у судовому порядку відсутні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, єдиного соціального внеску зокрема, щодо прийняття, обробки, обліку контролюючими органами податкової звітності, повноважень і обов`язків їх посадових осіб під час здійснення адміністрування податків, а також відповідальності за порушення податкового законодавства, урегульовані Податковим кодексом України (далі - ПКУ) та Законом України від 08 липня 2010 року № 2464-V1 „Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", який набрав чинності з 01.01.2011, зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 2464).

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон).

Відповідно до ст.13 Закону адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Відповідно ст. 17 Закону Єдиний реєстр адвокатів України ведеться Радою адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Згідно публічних даних з Єдиного реєстру адвокатів України, адвокат ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність на підставі свідоцтва від 26.10.2006 №3122/10.

Згідно інформаційних ресурсів обласного рівня адвокат ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ДПС у Київській області (Бориспільське управління, Баришівська ОДПІ) з 14.06.2013 як платник податків, який займається адвокатською діяльністю за основним місцем обліку.

Порядок та умови взяття на облік у контролюючих органах фізичних осіб, які зареєстровані як фізична особа - підприємець та при цьому провадять незалежну професійну діяльність, регулюються ст. 65 Кодексу та Порядком обліку платників податків і зборів, який затверджено наказом Міністерства фінансів України від 09.11.2011 № 1588 (далі - Порядок № 1588).

Взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків (п. 1.3 Порядку № 1588).

Порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, а також перелік платників єдиного внеску визначається виключно Законом України від 08.07.2010 №2464-У1 «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями (далі - Закон №2464).

Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок (пункт 1 частини другої статті 6 Закону №2464).

Згідно з п. 4 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування. Крім того, відповідно до п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема арбітражні керуючі, та отримують дохід від цієї діяльності.

Законом України від 06.12.2016 №1774-УІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №1774) внесено низку змін до Закону №2464, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які проводять незалежну професійну діяльність.

Базою нарахування єдиного внеску для зазначених платників, є суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску (стаття 7 Закону №2464).

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 9 Закону №2464).

Платники єдиного внеску зазначені у пунктах 4 та 5 частини 1 статті 4 Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом за який сплачується єдиний внесок. Дані зміни набули чинності з 01 січня 2018 року, згідно яких, в інтегрованих картках платників єдиного внеску поквартально автоматично відображаються суми нарахованого єдиного внеску фізичним особам - підприємцям на загальній системі оподаткування та особам, які проводять незалежну професійну діяльність.

Відповідно до п. 1.3 розділу 1 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588 (далі за текстом - Порядок №1588), взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають усі платники податків.

Згідно з абзац. 4 п. 13.2 розділу XIII Порядку №1588, якщо контролюючими органами при здійсненні своїх функцій за результатами перевірок та звірок, або на підставі інформації від третіх осіб, або на підставі даних інших державних органів чи відповідних державних реєстрів встановлено, якщо: фізична особа зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, таким органом вживаються заходи, визначені підпунктом 3 пункту 6.8 розділу VI цього Порядку, і така фізична особа обліковується в контролюючому органі як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

Відповідно до абзац. 4 п. 4 розділу № VI Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування наказом Міністерства фінансів України від 24.11.2014 №1162 (далі за текстом - Порядок №1162), якщо контролюючими органами при здійсненні своїх функцій за результатами перевірок та звірок, або на підставі інформації від третіх осіб, або на підставі даних інших державних органів чи відповідних державних реєстрів встановлено, якщо: фізична особа зареєстрована як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, але не перебуває на обліку чи знята з обліку в контролюючому органі, то такий орган повідомляє таку особу про необхідність подання заяви за формою 1-ЄСВ для взяття її на облік як платника єдиного внеску. Така фізична особа обліковується в реєстрі страхувальників як особа. яка провадить незалежну професійну діяльність, з ознакою «платник не подав заяви для взяття на облік».

Так, по фізичних особах, які зареєстровані як особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність індивідуально, але не перебувають на обліку в ДПС, підрозділи органів ДПС здійснюють аналіз інформації відповідних реєстрів, які оприлюднюються уповноваженими органами та вносять в ІТС «Податковий блок» відомості відповідних реєстрів про реєстрацію незалежної професійної діяльності за допомогою документу «Відомості відповідних реєстрів про реєстрацію (у т.ч. для обліку з ознакою «платник не подав заяви про взяття на облік»)».

Щодо виникнення у позивача заборгованості по єдиному соціальному внеску, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ст. 8 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI (зі змінами та доповненнями) «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок для осіб, що провадять незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську та отримують дохід від цієї діяльності встановлено в розмірі 22% до бази нарахування єдиного внеску (з 01.01.2017 року у місяці звітного року у разі якщо платником не отримано дохід (прибуток у звітному році або окремому місяці звітного року, такі платники зобов`язані визначити базу нарахування не менше за розмір мінімального страхового внеску.

Законом від 03.10.2017 р. №2148-УІІІ внесені відповідні зміни до абз. 3 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З 01.01.2018 особи, що мають статус осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, так і фізичні особи-підприємці. які обрали спрощену систему оподаткування (у т.ч. першої групи), мають сплачувати кожного кварталу не менш ніж 2 457,18 грн. до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок (19 квітня, 19 липня, 19 жовтня, 19 січня), у 2019 - не менше 2754,1 8 грн.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, встановлено ст. 178 Кодексу, відповідно до якої з доходів, отриманих такими особами, сплачується податок на доходи фізичних осіб.

Судом встановлено, що згідно з даними інтегрованих карток платника податків позивача по єдиному соціальному внеску за кодом бюджетної класифікації 71040000 здійсненні наступні нарахування як особі яка провадить незалежну професійну діяльність:

Станом на 17.01.2019 рік у позивача обліковувалася переплата в розмірі 2 458,00 грн.

- ЄСВ за IV квартал 2018 (граничний термін сплати 21.01.2019) - 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн., зменшено за рахунок переплати в розмірі 2457,18 грн., а також сплачено позивачем 2 755,00 грн., сума переплати склала 2 755,82 грн.;

- ЄСВ за І квартал 2019 (граничний термін сплати 19.04.2019) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., зменшено за рахунок переплати в розмірі 2754,18 грн., сума переплати склала 1,64 грн.;

- 18.04.2019 позивачем подано Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску (самостійно поданого фізичною особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність) за 2018 рік в сумі 7371,54 грн. (нарахований ЄСВ по звіту за 2018 рік графа 6 таблиці 1 в сумі 9828.72 грн. - 2457,1 8 грн. нараховано автоматично в ІКП за 4 кв. 2018 року = 7371,54 грн.) у зв`язку із переплатою в розмірі 1,64 грн., сума боргу склала 7369,90 грн.;

Позивачем 18.07.2019 року сплачено кошти у розмірі в розмірі 2 754,18 грн., заборгованість із єдиного внеску склала 4 615,72 грн.;

- ЄСВ за II квартал 2019 (граничний термін сплати 19.07.2019) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., сума боргу склала 7369,90 грн.;

Позивачем 18.10.2019 року сплачено кошти у розмірі в розмірі 2 755 грн., заборгованість із єдиного внеску склала 4 614,90 грн.;

- ЄСВ за III квартал 2019 (граничний термін сплати 19.10.2019) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., сума боргу склала 7369,08 грн.;

Позивачем 10.01.2020 року сплачено кошти у розмірі в розмірі 2 755 грн., заборгованість із єдиного внеску склала 4 614,08 грн.;

- ЄСВ IV квартал 2019 (граничний термін сплати 21.01.2020) - 918,06 грн. х 3 = 2754,18 грн., сума боргу склала 7 368,26 грн.

Окрім того, слід звернути увагу, що сплата у 2018 році по єдиному соціальному внеску (за кодом бюджетної класифікації 71040000) у інтергованій картці платника податків ОСОБА_1 - відсутня.

Відповідно до п. 3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

У зв`язку з наявністю в ІКПП позивача за кодом бюджетної класифікації 71040000 заборгованості зі сплати ЄСВ та відповідно до ст. 25 Закону 2464 сформовано вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-230238-51 від 10.02.2020 року в сумі 7368,26 гривень.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно з вимогами п. З розділу VI Інструкції № 449 вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.

Пунктом 4 розділу VI Інструкції № 449 передбачено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Із зазначеного слідує, що обчислення єдиного внеску та формування вимоги про сплату боргу здійснюється не лише на підставі актів перевірки, але й на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи у випадку, зокрема, якщо такий платник має на кінець календарного місяця борг з єдиного внеску.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2018 у справі №826/11623/16.

Таку ж позицію зайняв Шостий апеляційний адміністративний суд по справі №320/5965/18, постановою якого від 17.09.2019, рішення Київського окружного адміністративного суду від 26.04.2019 скасовано, та у задоволені позову відмовлено у повному обсязі.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі за текстом - Закон №5076):

- Адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;

- Адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону №5076, Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №5076 до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться такі відомості: інформація про зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

Протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати.

Відповідно до даних з Єдиного реєстру адвокатів України відносно ОСОБА_1 відсутня інформація про те, що протягом 201 7-2020 років його адвокатська діяльність була зупинена.

Таким чином, позивач не був позбавлений обов`язку, який передбачено п.п. 2-3 ст. 7 Закону №2464, щодо нарахування і сплати ЄСВ за зайняття подібною діяльністю, зокрема у розмірах страхових внесків за кожен звітний період.

Підсумовуючи викладене, контролюючий орган мав всі передбачені законодавством підстави для винесення спірної вимоги та направлення її на адресу позивача, а тому підстави для її скасування у судовому порядку відсутні.

Щодо пропуску позивачем строку на звернення з позовом до адміністративного суду, слід зазначити наступне.

Згідно з абз. 4, 5, 6 ч. 4 ст. 25 Закону №2464. платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до органу доходів і зборів вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це органу доходів і зборів, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску.

Таким чином, вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Пунктом 13 ст. 1 ПК України, визначено, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те. що положення ПК України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Таким чином, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону №2464, строк звернення до адміністративного суду визначений приписами п. 56.18 ст. 56, ст. 102 ПК України не застосовується.

Платник податків має право оскаржити рішення податкового органу в адміністративному і/або у судовому порядку. При цьому оскарження такого рішення в адміністративному порядку, не позбавляє його права на судове оскарження з дотриманням строків, визначених абц. 9 ч. 4 ст. 25 Закону №2464.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.01.2019 у справі №802/983/18-а, від 08.08.2019 у справі №480/106/19, від 17.07.2019 у справі №0740/1050/18.

В силу ч. 4 ст. 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Оскільки оскаржуване рішення хоча й було винесено 10.02.2020 року, позивачу поштовим листом воно було вручене лише 26.02.2020 року, тому з метою досудового врегулювання даного питання позивачем було надіслано лист до ГУ ДПС у Київській області, відповідь на який він отримав лише 10.04.2020 року, відповідно суд звертає увагу, що 10-ти денний строк на оскарження рішення позивачем пропущено не було, оскільки до позов подано - 21.04.2020.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення, відповідно суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.