Справа № 560/4363/19
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4363/19

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

29 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Матохнюка Д.Б. Смілянця Е. С.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року (рішення ухвалено у м.Хмельницькому) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, у якому просить визнати протиправною відмову відповідача у призначенні йому пенсії за віком у відповідності до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення", зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати в страховий стаж періоди роботи, які зазначені в листі №38775/03 від 26.11.2019 року, а саме: з 16.07.1990 року по 14.09.1990 року, з 16.02.1992 року по 14.04.1992 року, з 16.03.1995 року по 14.05.1995 року, з 16.09.1995 року по 20.10.1995 року, з 20.10.1995 року по 30.09.1999 рік, з 01.10.2000 року по 31.10.2000 року, з 01.01.2001 року по 29.06.2001 року; період догляду за інвалідом першої групи з 09.10.2018 року по 28.02.2019 року; період заняття підприємницькою діяльністю, за який сплачено страхові внески з 01.03.2019 року по 16.08.2019 року, та призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16 серпня 2019 року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він звернувся з заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, отримав відмову у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Позивач вважає відмову протиправною, оскільки наявність записів в його трудовій книжці, є достатніми підставами для підтвердження трудового стажу позивача в періоди, які Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не взяло до уваги, при розгляді його заяви від 16.08.2019. Водночас, такі недоліки як відсутність номеру наказу та підпису відповідальної особи вважає формальними та такими що не можуть слугувати підставою для відмови.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що формальні неточності в документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Вважає відмову Пенсійного фонду протиправною, оскільки наявність записів в його трудовій книжці, є достатніми підставами для підтвердження трудового стажу позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.08.2019 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом від 26.11.2019 №38775/03 відповідач повідомив позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.10.2019 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком згідно з статтею 26 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Зазначив, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 21 рік 5 місяців 17 днів. Також вказав, що до страхового стажу не враховані періоди: з 16.07.1990 по 14.09.1990, з 16.02.1992 по 14.04.1992, з 16.03.1995 по 14.05.1995, з 16.09.1995 по 20.10.1995 в БМК "Будівельник", оскільки запис про звільнення не містить номер наказу та не завірений підписом відповідальної особи; з 20.10.1995 по 30.09.1999, з 01.10.2000 по 31.10.2000, з 01.01.2001 по 29.06.2001 в товаристві "Сількомунгосп", оскільки відсутній підпис відповідальної особи.

Позивач, вважаючи порушеним його право на пенсійне забезпечення, звернувся з до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати в страховий стаж періоди роботи з 16.07.1990 по 14.09.1990, з 16.02.1992 по 14.04.1992, з 16.03.1995 по 14.05.1995, з 16.09.1995 по 20.10.1995 в БМК "Будівельник", та з 20.10.1995 по 30.09.1999, з 01.10.2000 по 31.10.2000, з 01.01.2001 по 29.06.2001 в товаристві "Сількомунгосп".

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким у позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу у період звернення з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (частина 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (частина 4 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Положеннями статті 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до п. 1-2 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з п. 3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Порядок ведення трудових книжок працівників регулює Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників затверджена наказом Міністерства праці № 58 від 29.07.1993.

Відповідно до п.2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць - двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується "05.01.1993".

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилами чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Приписами пункту 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, діючим законодавством передбачено, що запис про трудовий стаж у трудовій книжці, яка є основним документом на підтвердження трудового стажу, повинен бути оформлений у відповідності до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. У разі наявності неточних, або неправильних та неповних записів про трудовий стаж, то для підтвердження трудового стажу приймається інший документ, визначений пунктом 3 Порядку №637, або пояснення свідків відповідно до пунктів 17,18 Порядку №637.

Як вбачається з матеріалів справи, записи про спірний стаж у трудовій книжці БТ-І №0430463 з 16.07.1990 по 14.09.1990, з 16.02.1992 по 14.04.1992, з 16.03.1995 по 14.05.1995, з 16.09.1995 по 20.10.1995 в БМК "Будівельник", не враховані до страхового стажу, оскільки запис №17 не містить номеру наказу про звільнення та незавірений підписом відповідальної особи та з 20.10.1995 по 30.09.1999, з 01.10.2000 по 31.10.2000, з 01.01.2001 по 29.06.2001 в товаристві "Сількомунгосп", не завірений підписом відповідальної особи, тим самим оформлені з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.

Разом з тим, колегія суддів наголошує на тому, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Факт перебування позивача в трудових правовідносинах з підприємством "Агропромстрой" в період з 12.06.1989 року по 20.10.1995 рік (понад 6 років) підтверджується зписами №15-№17 трудової книжки, з якого (періоду роботи) Відповідачем не включено в стаж тільки окремі місяці різних років, які в сумі складають 7 місяців. Мотивом не включення зазначених періодів стала відсутність номеру наказу та підпис відповідальної особи (запис №17). При цьому, Відповідачем, решту зазначеного періоду було включено до страхового стажу Позивача. Наступні періоди з 20.10.1995 по 30.09.1999, з 01.10.2000 по 31.10.2000, з 01.01.2001 по 29.06.2001 в товаристві "Сількомунгосп", входять в один період роботи в даному товаристві з 20.10.1995 року по 29.06.2001 року (записи №18-№19), з якого тільки два місяці (з 01.11.2000 року по 01.01.2001 рік) включено до страхового стажу. Підстава не включення решти періоду - відсутність підпису відповідальної особи.

Отже, Відповідач не ставив під сумнів зараховані періоду роботи по цих же записах трудової книжки БТ НОМЕР_1 за №№15-17 та 18-19, які не в повній мірі відповідають Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, тим самим визнавши факт перебування Позивача в трудових правовідносинах з підприємством "Агропромстрой" та ТОВ "Сількомунгосп". За таких підстав, висновок Відповідача, що трудовий стаж спірних періодів роботи Позивача не може бути підтверджено трудовою книжкою є протиречивим, а тому необгрунтованим.

Крім трудової книжки, перебування позивача в трудових правовідносинах з підприємством "Агропромстрой" та ТОВ "Сількомунгосп" підтверджується долученими до матеріалів справи довідками про заробітну плату для обчислення пенсії виданої Полонським малим підприємством "Агропромстрой" від 16.09.2019 року №7 та ТОВ Сількомунгосп" за підписом директора (а.с.15,17), а також реєстром застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов"язкового державного соціального страхування (а.с.22) з якого вбачається нарахування заробітної плати та сплата страхових внесків за періоди роботи з 01.11.199 року по 31.12.199 рік, з 01.01.2000 року по 31.12.2000 рік (за виключенням жовтня місяця).

Суд апеляційної інстанції вважає, що підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а неправильність записів у трудовій книжці.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 06.03.2018р. у справі №754/14898/15-а.

Колегія суддів вважає, що позивачем подані документи, які підтверджують його право на призначення пенсії, а відтак право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію, у зв`язку з цим відсутні підстави для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком, а тому періоди роботи з 16.07.1990 по 14.09.1990, з 16.02.1992 по 14.04.1992, з 16.03.1995 по 14.05.1995, з 16.09.1995 по 20.10.1995 в БМК "Будівельник", та з 20.10.1995 по 30.09.1999, з 01.10.2000 по 31.10.2000, з 01.01.2001 по 29.06.2001 в товаристві "Сількомунгосп" підлягають зарахуванню до загального трудового стажу позивача.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приписами ч.6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як видно із матеріалів справи, за подання адміністративного позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджено квитанцією №0.0..1 від 24.12.2019 (а.с.4) та за подання апеляційної скарги на рішення суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1261,20 грн., що підтверджено квитанцією №0.0..1 від 10.04.2020 (а.с.59).

Таким чином, з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2102 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 16 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком у відповідності до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати в страховий стаж періоди роботи, які зазначені в листі №38775/03 від 26.11.2019 року, а саме: з 16.07.1990 року по 14.09.1990 року, з 16.02.1992 року по 14.04.1992 року, з 16.03.1995 року по 14.05.1995 року, з 16.09.1995 року по 20.10.1995 року, з 20.10.1995 року по 30.09.1999 рік, з 01.10.2000 року по 31.10.2000 року, з 01.01.2001 року по 29.06.2001 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, нарахувати та виплачувати позивачу пенсію за віком відповідно до статті 26 закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 16 серпня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на відшкодування судових витрат, понесених у справі №560/4363/19 у зв`язку із сплатою судового збору 2102 (дві тисячі сто дві гривні) 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (29013, м.Хмельницький, вул.Герцена, 10, ).

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 липня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Матохнюк Д.Б. Смілянець Е. С.