Справа № 420/6731/20
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6731/20
УХВАЛА

27 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» про зобов`язання Одеської обласної державної адміністрації призначити керівника або іншу уповноважену особу на здійснення функцій керівника з метою розірвання трудових договорів укладених з працівниками та здійснення всіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням цього обов`язку, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 38, ст. 47 Кодексу законів про працю, видати трудову книжку в належному вигляді в день звільнення, що передбачено ст. 47 Кодексу законів про працю України, п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту населення України № 58 від 29.07.1993 року та провести повний розрахунок відповідно до ст. 116 КЗпП України згідно з приписами якої у разі затримки видачі трудової книжки, виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»).

Згідно ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Відповідно до п. 4, 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, в позовній заяві, а саме в прохальній частині позовних вимог, позивач просить суд, зокрема, зобов`язати Одеську обласну державну адміністрацію призначити керівника або іншу уповноважену особу на здійснення функцій керівника з метою розірвання трудових договорів укладених з працівниками та здійснення всіх необхідних дій, пов`язаних з виконанням цього обов`язку, передбаченими п. 4 ч. 1 ст. 36, ч. 1 ст. 38, ст. 47 Кодексу законів про працю, видати трудову книжку в належному вигляді в день звільнення, що передбачено ст. 47 Кодексу законів про працю України, п. 4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Мінпраці, Мінюсту, Мінсоцзахисту населення України № 58 від 29.07.1993 року та провести повний розрахунок відповідно до ст. 116 КЗпП України згідно з приписами якої у разі затримки видачі трудової книжки, виплатити середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати»), що заявлені позивачем вимоги не відповідають вимогам ст. ст. 5, 245 КАС України, оскільки позивач просить зобов`язати відповідача вчинити певні дії, без визнання дій (бездіяльність) протиправними.

Крім того, позивач просить зобов`язати Одеську обласну державну адміністрацію призначити керівника або іншу уповноважену особу на здійснення функцій керівника, проте не вказує організацію (установу) до якої слід призначити керівника або іншу уповноважену особу на здійснення функцій керівника.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 гривень.

Згідно ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання даної позовної заяви позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Проте, доказів на підтвердження сплати судового збору за подання до суду наданої позовної заяви позивачем не надано.

В той же час, до позовної заяви додано клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому позивач вказує, що є працюючою особою, яка вже тривали час не отримує заробітну плату, матір`ю двох дітей та в неї відсутні будь-які інші доходи. У зв`язку з неможливістю звільнитися з ДП «Центр обслуговування громадян» вона не має змоги заробляти собі на життя, що перешкоджає скористатися правом на судовий захист.

Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній участині першій цієї статті.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору позивачем надано довідку Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси про неотримання соціальної допомоги, довідку Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про неотримання пенсії, витяг з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування форми ОК-5, згідно якого відомості за звітний рік 2019 року: усього за рік 95241,65 грн., усього за рік для пенсії 58552,06 грн. та відомість з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, згідно якого відсутні відомості про доходи ОСОБА_1 за період з 4 квартал 2019 року по 1 квартал 2020 року.

Разом з тим, надані позивачем докази не свідчать про те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно ст. 8 КАС України усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Таким чином, невмотивоване звільнення позивача від сплати судового збору утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення до суду.

Крім того, звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду.

Приймаючи до уваги, що позивачем не доведено належними доказами наявність необхідних підстав для звільнення від сплати судового збору та, як наслідок, не виконання позивачем вимог КАС України, суддя вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, а позивачу надати термін для усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі суду.

Згідно ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

Недоліки повинні бути усунені шляхом приведення позовної заяви у відповідність до вимог ст. 160, 161 КАС України, а саме шляхом обґрунтування позовних вимог та визначення змісту позовних вимог, з урахуванням зауважень, викладених в ухвалі суду; сплати судового збору та надання до суду доказів на підтвердження сплати, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, а також шляхом надання належним чином оформленої позовної заяви після усунення недоліків та надання копій позовної заяви після усунення недоліків відповідно до кількості учасників справи.

Керуючись ст. ст. 132, 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Адміністративний ОСОБА_1 до Одеської обласної державної адміністрації, третя особа - Державне підприємство «Центр обслуговування громадян» про зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність в семиденний строк з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки, та роз`яснити, що в іншому випадку позов буде повернутий відповідно до вимог ч. 1 п. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя О.А. Левчук