Справа № 200/2997/20-а
Суддя: Аканов О.О.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р. Справа№200/2997/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аканова О.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, 5, ), Костянтинівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 132 Б), управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області в особі ЧЕРНІГІВСЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ УПРАВЛІННЯ ВИКОНАВЧОЇ ДИРЕКЦІЇ ФОНДУ СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ УКРАЇНИ В ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (14014, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ МУЗИЧНА, будинок 1-А, ) про визнання дій щодо невиплати страхових виплат (регресу) за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2019 року незаконними; зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати (регресу) за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що перебуває на обліку в управлінні та отримує страхові виплати. З 01 січня 2015 року відповідачем страхові виплати припинено без пояснення причин. Позивач вважає дії відповідача щодо невиплати страхових виплат такими, що порушують його конституційні права, Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Позивач до судового засідання не з`явився, про час місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача у відзиві просив суд відмовити у повному обсязі.

В матеріалах справи наявний відзив представника відповідача на позовну заяву, вмотивований тим, що з 18 серпня 2003 позивач знаходився на постійному обліку у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випладків на виробництві та професійних захворювань України у Калінінському районі м.Горлівки Донецької області. За період з 01 березня 2015 по 30 червня 2016 як внутрішньо переміщена особа отримував щомісячні страхові виплати у відділенні виконавчої дирекції форнду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Чернігові Чернігівської області. Заборгованість виплачена за період з червня 2014 по лютий 2015 року включно. З 01 липня 2016 страхові виплати позивачу припинені в зв`язку з наданням управлінням соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації щодо відсутності за фактичним місцем проживання. У справі міститься заява про повернення на постійне місце проживання до м.Горлівки Донецької області. У період з липня 2016 по жовтень 2019 позивач як внутрішньо переміщена особа до управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України та їх відділень не звертався. Просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 16 квітня 2020 року відкрито провадження у справі розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження; призначено судове засідання на 14 травня 2020 року о 10:15 год.

Ухвалою суду від 14 травня 2020 року залучено в якості другого відповідача - Костянтинівське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області; відкладено розгляд справи на 09 червня 2020 року о 09:45 год.

Ухвалою суду 09 червня 2020 року залучено в якості співвідповідача - управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернігівській області в особі ЧЕРНІГІВСЬКОГО ВІДДІЛЕННЯ УПРАВЛІННЯ ВИКОНАВЧОЇ ДИРЕКЦІЇ ФОНДУ СОЦІАЛЬНОГО СТРАХУВАННЯ УКРАЇНИ В ЧЕРНІГІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ; розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 02 липня 2020 року о 10:30 год.

Ухвалою суду 02 липня 2020 року закрито підготовче провадження по адміністративній справі; призначено судовий розгляд по суті на 09:30 год. 28 липня 2020 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Відповідно до довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги серії 10ААА №247138 ОСОБА_1 має право на страхові виплати.

Відповідно до довідки від 19 червня 2017 року № ОСОБА_1 є особою яка має статус внутрішньо переміщеною особи.

Листом Слов`янського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області від 25.11.2019 року №04-21/3778 повідомлено про те, що на виконання рішення адміністративної комісії виконавчої дирекції Фонду від 01.11.2015, доведеного листом ВД Фонду від 20.11.2015 №1492-03-02 з 01 грудня 2015 призупинило здійснення нарахування страхових виплат потерпілому на виробництві позивачу у Горлівському міському відділенні Калінінського району ВД Фонду соціального страхування України. У період з квітня 2015 по червень 2016 позивач отримував страхові виплати, як внутрішньо переміщена особа, у Чернігівському відділенні ВД Фонду соціального страхування України.

Згідно листа Чернігівського відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 26.11.2019 №01/1-08/3612 повідомлено про те, що з 01 липня 2016 страхові виплати позивачу призупинені у зв`язку з наданням 29.06.2016 інформації управлінням соціального захисту населення Ріпкинської районної державної адміністрації щодо відсутності за фактичним місцем проживання. Виплачена заборгованість по страхових виплатах за період з червня 2014 по лютий 2015 включно, виплачена доплата по перерахунку щомісячних страхових виплат з 01.03.2014 по 31.12.2014 року.

Згідно постанови відділення ВД ФССНВ в м.Чернігові фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05 липня 2016 №2523/24098.1/15 припинено виплату ОСОБА_1 , номер справи 24098, номер випадку 24098.1, щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку в розмірі 3180,10 грн. Причина припинення: відсутність внутрішньо переміщеної особи за фактичним місцем проживання. Виплату припинено з 01 липня 2016 року.

Постановою Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції в Донецькій області Фонду соціального страхування України від 14 листопада 2019 №0520/75608/75608/16 продовжено ОСОБА_1 , номер справи 75608, номер випадку 75608, раніше призначену щомісячну грошову суму в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідачу частину втраченого заробітку, в розмірі 4952,55 грн. Виплату проводити з 01 жовтня 2019 безстроково.

Як вбачається з довідки Чернігівського відділення про виплачені суми заборгованості по страхових виплат ОСОБА_1 за період з 01 червня 2014 по 28 лютого 2015 виплачено 26991,02 грн.

Згідно довідки Чернігівського відділення про нараховані та виплачені суми страхових виплат ОСОБА_1 за період з березня 2015 по червня 2016 включно виплачені суми страхових виплат всього 80201,02 грн.

Згідно листа Чернігівського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від 02.06.2020 №01/1-08/1637 заборгованість по страхових виплатах за період з 01.06.2014 по 28.02.2015 (включно) в сумі 26991,02 грн. виплачена у червні 2015 року.

Згідно відомостей наданих відповідно до програмного забезпечення "Реєстр потерпілих" за період з липня 2016 по вересень 2019 в графі нараховані щомісячні страхові виплати відсутні відомості, обліковуються наявна відмітка 0,00.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20.10.2014р. №1706-VII (далі - Закон № 1706-VII).

Статтею 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" визначено, що для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Питання щодо страхових виплат врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

У відповідності до вимог ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Водночас, статтею 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" такої підстави для припинення страхових виплат не передбачено.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві страхових виплат, передбачених діючим законодавством.

Положення статті 1 Конвенції, Статті 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права, положення.

Статтею 14 Конвенції визначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Відповідно до положень Конституції України, в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (статті 1, 3 Конституції України). Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел (ч.2 ст.46 Основного Закону України) і забезпечується частиною другою статті 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Статтею 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В даному випадку наявність або відсутність у позивача статусу внутрішньо переміщеної особи створює для нього, на відміну від інших громадян України, певні перешкоди в отриманні страхових виплат, та потребує від людини здійснення додаткових дій, не передбачених Законами.

Згідно з частиною 2 ст. 14 Закону України від 20 березня 2003 року № 638-IV "Про боротьбу з тероризмом" у районі проведення антитерористичної операції можуть вводитися тимчасово обмеження прав і свобод громадян.

Статтею 1 Закону України від 02 вересня 2014 року № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" встановлено, що територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Відповідно до статті 92 Конституції України, виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6).

Стаття 2 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" передбачає, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", місце проживання - це житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає.

Відповідно до статті 29 ЦК України, місце проживання фізичної особи - це житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Частина 6 статті 29 ЦК України дозволяє фізичній особі мати кілька місць проживання.

Отже, виходячи із зазначених норм законодавства, правової та соціальної природи страхових виплат, право громадянина на призначення йому страхових виплат не можна пов`язувати з такою умовою, як постійне місце проживання (реєстрація місця проживання), а Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначені страхові виплати.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидії дискримінації в Україні" дискримінація - ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження у визнанні, реалізації або користування правами і свободами в будь-якій формі, встановленій цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

Як свідчить аналіз практики Європейського суду, у контексті Європейської конвенції, до майна належать, крім рухомих і нерухомих речей, також і право на пенсію (справа „Мюллер проти Австрії").

У рішенні від 8 липня 2004 року "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови , який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем "Молдавської Республіки Придністров`я" (МРП). Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи те, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суд при розгляді цієї справи враховує практику ЄСПЛ, у тому числі й рішення в справах "Пічкур проти України", "Ілашку та інші проти Молдови та Росії" як джерело права відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини".

Отже, як Законом України "Про запобігання та протидії дискримінації в Україні", так і практикою ЄСПЛ встановлено, що дискримінація означає поводження з особами у різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях.

У статті 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Закріплюючи на конституційному рівні право на соціальний захист кожного громадянина, без будь-яких винятків, держава реалізує положення статті 24 Конституції України, відповідно до яких громадяни мають рівні конституційні права і не може бути обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати право громадянина на одержання призначеної йому страхової суми незалежно від того, де проживає особа, якій призначені страхові виплати.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 і ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В матеріалах справи наявна довідка про доходи за жовтень 2019 року з якої вбачається що позивачу нараховано суму у розмірі 4952,55 грн., але відсутні посилання що виплати такої суми позивачу та відповідно до відомотей програмного забезпечення відповідача позивачу не нараховано щомісячні страхові виплати за період з 01 липня 2016 по вересень 2019 року.

Припинення та продовження щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку підтверджуються також постановою відділення ВД ФССНВ в м.Чернигові фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 05 липня 2016 №2523/24098.1/15 та постановою Костянтинівського міського відділення управління виконавчої дирекції в Донецькій області Фонду соціального страхування України від 14 листопада 2019 №0520/75608/75608.

25.10.2019 позивач звернувся до Костянтинівського міського відділення УВД ФСС України в Донецькій області з заявою про продовження раніше призначеної щомісячної страхової виплати з 01.10.2019 року.

Суд вважає, що дії управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області щодо припинення щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку є протиправними з 01 липня 2016 року по вересень 2019 року.

Обираючи спосіб захисту, суд, зважаючи на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, приходить до висновку, що слід прийняти рішення про зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з липня 2016 року по жовтень 2019 року з урахуванням виплачених сум.

Суд зауважує, що задоволення позовних вимог позивача є належним та достатнім способом захисту його порушених прав.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 841 грн. згідно квитанції про сплату судового збору 0.0..1 від 06.04.2020 року.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позову судовий збір у розмірі 420,40 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів з кожного у сумі 210,20 грн. на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 133, 139, 242, 244-250, 255, 262, 295, 297, 371, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, 5, ), Костянтинівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 132 Б) про визнання дій щодо невиплати страхових виплат (регресу) за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2019 року незаконними; зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати (регресу) за період з 01 січня 2015 року по 31 жовтня 2019 року - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області (14014, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ МУЗИЧНА, будинок 1-А, ) щодо припинення щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 01 липня 2016 по вересень 2019 року.

Зобов`язати управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, 5, ) в особі Костянтинівського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (85102, Донецька обл., м. Костянтинівка, пр. Ломоносова, буд. 132 Б) відновити нарахування та виплату щомісячних грошових сум в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) з липня 2016 року по жовтень 2019 року з урахуванням виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122, Донецька область, м.Слов`янськ, вул.Свободи, 5, ) судовий збір у розмірі 210,20грн. на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Чернігівській області (14014, Чернігівська обл., місто Чернігів, ВУЛИЦЯ МУЗИЧНА, будинок 1-А, ) судовий збір у розмірі 210,20грн. на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Аканов