Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
№ провадження ЗД/380/41/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

29 липня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

в с т а н о в и в :

28.07.2020 на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - заявник) про забезпечення позову, подана до пред`явлення позову. Згідно з поданою заявою заявник просить суд зупинити дію рішення сьомої сесії кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження атестації за результатами співбесіди прокурором ОСОБА_1.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначає, що на виконання вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформи органів прокуратури» від 19.09.2019 він подав заяву на ім`я Генерального прокурора про переведення на посаду прокурора в обласній прокуратурі та про намір пройти атестацію. Після успішного складання заявником іспиту у формі анонімного тестування з використанням комп`ютерної техніки з метою виявлення рівня знань та умінь у застосуванні закону, відповідності здійснювати повноваження прокурора (І етап атестації), а також успішного складання іспиту у формі анонімного тестування на загальні здібності та навички з використанням комп`ютерної техніки (ІІ етап атестації), його допущено до співбесіди з метою виявлення відповідності прокурора вимогам професійної компетентності і професійної етики та доброчесності і виконання практичного завдання для оцінки рівня володіння практичними уміннями та навичками прокурора (ІІІ етап атестації). Наказом Генеральною прокурора від 02.06.2020 № 249, з метою проведення атестації прокурорів регіональних прокуратур, у тому числі військових прокуратур регіонів України і об`єднаних сил, утворено сьому кадрову комісію з атестації прокурорів регіональних прокуратур. 20.07.2020, після виконання заявником практичного завдання та проходження співбесіди із членами вказаної кадрової комісії, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора оприлюднено інформацію про те, що за результатами співбесіди, сьомою кадровою комісією з атестації прокурорів регіональних прокуратур прийняте рішення про неуспішне проходження ОСОБА_1. атестації. Мотиви та підстави прийняття такого рішення заявнику не повідомлено, з рішенням не ознайомлено, копії рішення не надано.

Вказане рішення заявник вважає безпідставним, необгрунтованим, упередженим та таким, що не відповідає матеріалам атестації, а тому підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявник пояснює тим, що рішення сьомої кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження ним атестації буде використане як підстава для його звільнення із займаної посади та з органів прокуратури.

На переконання заявника, забезпечення позову у спосіб зупинення дії рішення сьомої сесії кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження атестації за результатами співбесіди прокурором ОСОБА_1 є логічним, а невжиття таких заходів істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів у разі задоволення позову, оскільки для поновлення на посаді прокурора заявник буду вимушений звертатись з іншим позовом до суду, а також існуватимуть передумови для необгрунтованого втручання у його конвенційне право на працю, гарантоване ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та порушення ст. 43 Конституції України, якою гарантується захист від незаконного звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частиною 3 ст. 154 КАС України визначено, що у виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

З огляду на зміст заяви про забезпечення позову суд не вбачає підстав для розгляду такої з викликом заінтересованих сторін та їх заслуховування в судовому засіданні.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, керується такими нормами процесуального закону.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У силу приписів ч. 1 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї ж статті передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (ч. 6 ст. 154 КАС).

З врахуванням викладеного, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду може бути істотно ускладено або унеможливлено; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.10.2018 у справі № 826/5233/18 (адміністративне провадження № К/9901/59189/18).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доцільність вжиття заходу забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення сьомої сесії кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження атестації за результатами співбесіди прокурором ОСОБА_1 , заявник аргументує тим, що має намір звернутися до суду з позовом про визнання протиправним та скасування згаданого рішення, а невжиття заходів забезпечення позову істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду та ефективний захист і поновлення порушених прав та інтересів у разі задоволення позову.

Суд критично оцінює таке твердження заявника, адже законодавство передбачає ефективні засоби відновлення в судовому порядку прав незаконно звільненої особи роботодавцем, зокрема: рішення суду про поновлення на посаді підлягає до негайного виконання; за весь час вимушеного прогулу на користь незаконно звільненої особи стягується середній заробіток; у випадку затримки виконання рішення суду про поновлення на посаді особа вправі стягнути з роботодавця середній заробіток за весь час затримки виконання рішення суду.

Таким чином, зазначені у заяві про забезпечення позову доводи заявника не свідчать про наявність законних та переконливих підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 151 КАС України, оскільки такі ґрунтуються виключно на його суб`єктивному судженні та припущеннях та не підтверджені належними та допустимими доказами про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом якого він в майбутньому звернеться до суду, буде істотно ускладнено.

Щодо покликання заявника на очевидні ознаки протиправності рішення сьомої сесії кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 суд зазначає, що надання правої оцінки цьому рішенню унеможливлене тим, що це рішення до матеріалів заяви про забезпечення позову не долучене.

Також суд враховує положення п. 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 застосування судом таких заходів забезпечення, які за змістом є ухваленням рішення без розгляду справи по суті, не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову. Забезпеченням позову у такий спосіб суди виходять за межі підстав забезпечення позову, що є неприпустимим.

Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення сьомої сесії кадрової комісії з атестації прокурорів регіональних прокуратур від 20.07.2020 про неуспішне проходження атестації за результатами співбесіди прокурором ОСОБА_1 фактично матиме наслідком вирішення спору про оскарження цього рішення без розгляду справи по суті, що суперечить принципам законності, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин справи, та є, з погляду суду, неприпустимим та передчасним.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви у зв`язку з необґрунтованістю такої.

Керуючись ст. ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення", підп. 15.5 п. 15 розділу VIІ "Перехідні положення" КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення, з урахуванням положення п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до або через суд першої інстанції, який постановив таку ухвалу.

Суддя Сидор Н.Т.