Справа № 640/16936/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

28 липня 2020 року м. Київ № 640/16936/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., ознайомившись із позовною заявою та доданими до неї матеріалами ОСОБА_1 до Київського міського бюро судово-медичної експертизи, третя особа - Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 до Київського міського бюро судово-медичної експертизи, третя особа - Міністерство юстиції України, у якому просить суд:

- визнати недійсними результати судово-медичної експертизи експерта № 042-537-2020 від 20.03.2020 лікарем ОСОБА_2 ;

- визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень;

- зробити правильний висновок щодо наявності знівечення обличчя;

- встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень;

- зробити висновок судового експерта;

- встановити порушення Правил проведення комісійних судово-медичних експертиз та Інструкції про проведення судово-медичної експертизи, які затверджені наказом МОЗУ від 17.01.1995 № 6 з вимогою від начальника відповідного бюро судово-медичної експертизи припинити таке порушення та притягти до дисциплінарної відповідальності відповідальну особу;

- встановити порушення принципів проведення судових експертиз, закріплених у ст. 3 Закону України «Про судову експертизу» та притягнути до кримінальної відповідальності судово-медичного експерта;

- стягнути з відповідача 45 000,00 грн моральної шкоди.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

За змістом позовної заяви, позивач просить скасувати висновок експерта, здійснений в межах кримінального провадження № 0002558, зробити новий висновок та притягнути до кримінальної відповідальності експерта.

Оскільки заявлені вимоги нерозривно пов`язані та безпосередньо стосуються кримінального провадження № 0002558, слід звернути увагу на норми спеціального нормативно-правового акту - Кримінального процесуального кодексу України (КПК України).

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Частиною 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У свою чергу, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатами висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Висновок експерта надається в письмовій формі, але кожна сторона має право звернутися до суду з клопотанням про виклик експерта для допиту під час судового розгляду для роз`яснення чи доповнення його висновку (ч. ч. 1, 2, 7 ст. 101 КПК України).

Із аналізу наведених норм убачається, що висновок експерта є доказом, зокрема, у кримінальному провадженні, який підлягає оцінці на регламентовані критерії, не має наперед встановленої сили. Спеціальним процесуальним законом передбачена також можливість вчиняти процесуальні дії у разі, якщо викладені у висновку обставини, на думку учасника процесу, не відповідають дійсності.

Як і будь-який інший доказ, висновок експерта містить відомості, на підставі яких суд, що розглядає справу, має встановити фактичні обставини. Процес доказування передбачений КПК України саме для того, щоб кожен учасник справи мав можливість навести власні обґрунтування, подати докази, або спростувати їх.

Таким чином, питання належності, допустимості, достовірності та дійсності доказів має досліджуватись безпосередньо у провадженні, в якому такі докази заявлені на підтвердження відповідних обставин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 4 КАС України визначено публічно-правовий спір, як спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Із позовної заяви та доданих до неї доказів не убачається, що оскаржуваний висновок експерта має ознаки акта індивідуальної дії, а дії експерта, які полягають у формуванні висновку не кваліфікуються як такі, що вчинені на виконання владних (управлінських) функцій.

У даному випадку, судовий експерт, хоч і виконує спеціальні повноваження, які потребують отримання спеціальних знань та атестації в Міністерстві юстиції України, водночас, не є суб`єктом владних повноважень.

Наведене у сукупності виключає можливість віднести заявлені позовні вимоги до спору, що виник у публічно-правовій сфері регулювання.

Слід також звернути увагу на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постановах від 22.03.2018 у справі № 800/559/17, від 03.04.2018 у справі № 9901/152/18, від 30.05.2018 у справі № 9901/497/18 та від 27.02.2019 у справі № 9901/798/18, відповідно до якої поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а тому суд першої інстанції правомірно не роз`яснив позивачу, до суду якої юрисдикції він має звертатися з таким позовом

За таких обставин, оскільки спір не підпадає під ознаки оскарження акта індивідуальної дії, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, або розмежування компетенції суб`єкта владних повноважень, а також жодного іншого спору, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, суд дійшов до висновку, що дану справу не належить розглядати як за правилами адміністративного судочинства, так і у судовому порядку в будь-якому із судів загальної юрисдикції України, що не виключає можливість вирішити даний спір в межах кримінального провадження, в якому такий виник.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ураховуючи викладене, у відкритті провадження в даній адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 4 19, 170, 171, 248, 256, 293- 297 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В :

1. У відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського міського бюро судово-медичної експертизи, третя особа - Міністерство юстиції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії відмовити.

2. Копію ухвали разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

3. Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених вимог не віднесено до юрисдикції жодного із судів загальної юрисдикції.

4. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295- 297 КАС України із урахуванням п. 3 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Шевченко