Справа № 345/2008/20
Суддя: Сухарник І. І.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №345/2008/20
Провадження № 2-а/345/39/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2020 р. м. Калуш

Калуський міськрайнний суд Івано-Франківської області у складі головуючого судді Сухарник І.І., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення з відповідача судових витрат у справі № 345/2008/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківської області, старшого сержанта поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кудли Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд -

встановив:

що рішенням Калуського міськрайнного суду Івано-Франківської області від 14.07.2020 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківської області, старшого сержанта поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кудли Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 025162 від 01.06.2020, яка винесена поліцейським СРПП№ 2 Тисменицького ВП ГУНП старшим сержантом поліції Кудлою Євгеном Ігоровичем про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КпАП України, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень скасовано. Провадження по адміністративній справі закрито відповідно до п. 1 ст. 247 КпАП України за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. У решті позову відмовлено. Питання про судові витрати не вирішено. Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про стягнення судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., надавши при цьому договір про надання правової допомоги від 05.07.2020 р. укладено ним з адвокатом Лютак Л.Л., додаткову угоду № 1 від 09.06.2020 р. до цього договору від 05.06.2020 р. у якій розраховано кількість годин роботи адвоката та вартість послуг, акт прийому-передачі послуг № 16/07 від 16.07.2020 р. та квитанцію № 418624 від 16.07.2020 р. про сплату позивачем за послуги адвоката 5000,00 грн. гонорару.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, що не суперечить вимогам ч. 3 ст. 252 КАС України.

Розглянувши заяву позивача про стягнення судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до вимог ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно положень ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

При винесенні рішення від 14.07.2020 р. у даній справі питання про судові витрати не було вирішено. Що стосується судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката, то слід зазначити, що відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи слідує, що позивачем ОСОБА_1 05.06.2020 р. укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Лютак Л.Л. (а.с. 31).

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 09.06.2020 р. до договору від 05.06.2020 р. про надання правової допомоги з адвокатом Лютак Л.Л., вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 грн. На надання правничої допомоги адвокатом було разом витрачено п`ять годин робочого часу, а саме на зустріч з клієнтом, консультацію з ним, вивчення та правовий аналіз доказів по справі, узгодження правової позиції, підготовку позову та додатків до нього, що у грошовій вартості складає 5000,00 грн. (а.с. 32).

Згідно акту прийому-передачі послуг № 16/07 від 16.07.2020 р. адвокат надав послуги ОСОБА_1 , а останній прийняв та оплатив, що стверджується квитанцією № 418624 від 16.07.2020 р. (а.с. 33, 34).

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 вказаного Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не є складними. Сума накладеного штрафу на позивача є незначною. Водночас це не може бути безумовною підставою для відмови у стягненні витрат на правову допомогу.

У даному випадку не можна вважати, що при встановленні такого розміру гонорару в погодинному обрахунку була врахована складність справи та інші істотні обставини (в даному випадку розмір накладеного штрафу).

Суд враховує, що предметом розгляду у даній справі є скасування постанови від 01.06.2020 р. серії БАА № 025162 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП, якою на позивача накладено штраф у розмірі 255 грн.

А також, суд звертає увагу на те, що розгляд справи відбувався у письмовому спрощеному провадженні без виклику сторін.

З огляду на наведене, суд вважає, що сплачена позивачем сума на професійну правничу допомогу не є співмірною із складністю справи та іншими істотними обставинами, а тому, вартість такої послуги, а саме 5000,00 грн., в даному випадку є необґрунтованою та явно завищеною.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові від 31.03.2020 р. у справі № 726/549/19.

Таким чином, суд прийшов до висновку про часткове стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у справі № 345/2008/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківської області, старшого сержанта поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кудли Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у розмірі 500,00 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статями 132, 139, 241, 244, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про стягнення з відповідача судових витрат у справі № 345/2008/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Івано-Франківської області, старшого сержанта поліції Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Кудли Євгена Ігоровича про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задоволити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області (вул. Сахарова, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 500,00 грн. (п`ятсот гривень).

В іншій частині заяви про стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: