Справа № 200/4353/20-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 р. Справа№200/4353/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2020 року шляхом надіслання поштою позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті, у якому просив визнати протиправними та скасувати постанови відповідача від 17 березня 2020 року №177130 та №177131 про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 15 лютого 2020 року контролюючими особами відповідача проведено габаритно-ваговий контроль транспортних засобів марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , із напівпричепом Wielton, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , які належать позивачу на праві власності. На підставі актів від 15 лютого 2020 року №217530, №217531, складених за результатами перевірки, відповідачем прийняті постанови від 17 березня 2020 року №177130, №177131 про застосування адміністративно-господарського штрафу стосовно позивача.

Позивач зазначає, що із наданої квитанції зважування, акту, довідки неможливо встановити де, на якому пункті (стаціонарному чи пересувному), на яких вагах (якої марки, моделі, їх серійний номер, з якими характеристиками, можливими чи допустимими похибками) проводилося зважування.

Окрім того, квитанція зважування № 95723, у якій зафіксовано вагові показники автомобіля, не містить ніяких реквізитів зважувального засобу, які б дали змогу його ідентифікувати, вона також не містить підписів ні осіб, які проводили зважування, ні водія автомобіля, який було зважено, а тому він не може вважатися допустимим доказом реальної ваги транспортного засобу. Також, квитанції зважування взагалі не зазначено номерний знак напівпричепа.

Позивач вважає, що акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15 лютого 2020 є похідними, оскільки їх складено на підставі даних, зазначених у вищевказаній квитанції.

Крім того, вказує, що вказаний транспортний засіб був навантажений сипучим вантажем та зв`язку з чим він не міг бути розподілений рівномірно через специфіку його транспортування; не може бути сталим по навантаженню на осі транспортного засобу. Також звертає увагу на те, що законодавчо не встановлена Методика зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень.

У зв`язку із чим, відповідачем не доведено достовірність та правильність результатів вимірювань при здійсненні зважування транспортного засобу та визначенні навантажень на осі транспортного засобу та його загальної ваги.

Позивач вважає, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17 березня 2020 року №177130 та №177131 є незаконними, оскільки перевірка автомобіля здійснена з порушенням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», та такою, що не відповідає документам, складеним під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Крім того, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він не є автомобільним перевізником, так як транспортні засоби були передані в оренду та суборенду ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС».

26 травня 2020 року відповідач у встановлений в ухвалі строк подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнята згідно вимог чинного законодавства.

Відповідач зазначає, що розгляд справ щодо актів від 15 лютого 2020 року № 217531, № 217532 здійснено в Управлінні Укртрансбезпеки у Донецькій області, про що відповідача повідомлено належним чином. Представник позивача не прибув та не надав жодних письмових пояснень, які б спростували факт допущеного позивачем порушення автотранспортного законодавства. За результатами розгляду справи прийнято постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17 березня 2020 року №177130 та №177131 за порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, та відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 34000,00 гривень.

Також наголошує, що всі графи довідки, акта заповнені контролюючими особами у відповідності до форм, передбачених законодавством, які не передбачають внесення даних про вагове обладнання, за допомогою якого проводиться зважування, та режим його роботи. У зв`язку із наведеним вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі.

04 травня 2020 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно пункту 3 розділу VI «Прикінцеві положення» Кодексу адміністративного судочинства України строк розгляду адміністративної справи продовжений на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК», зареєстроване як юридична особа 15 жовтня 2010 року та має право на здійснення такого виду економічної діяльності як 49.41 Вантажний автомобільний транспорт, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 34-37).

03 лютого 2020 року між ТОВ «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» (орендодавець) та ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС» (орендар) укладено договір оренди транспортних засобів №6. Пунктом п. 1.1. Договору передбачено, що у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендодавець зобов`язується передати Орендарю в тимчасове платне володіння та користування наступні автомобілі: вантажний сідельний тягач Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , напівпричіп Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Договір укладений на строк до 31 серпня 2020 року (а.с.27-28).

Актом приймання-передавання транспортних засобів до договору оренди транспортних засобів від 03 лютого 2020 року №6 підтверджено передачу вищезазначених транспортних засобів ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС» (а.с.29).

03 лютого 2020 року між ТОВ «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» (суборендодавець) та ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС» (суборендар) укладено договір суборенди транспортних засобів №5. Пунктом п. 1.1. договору передбачено, що у порядку та на умовах, визначених цим Договором, Суборендодавець зобов`язується передати Суборендарю в тимчасове платне володіння та користування, зокрема, напівпричіп Wielton, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 . Договір укладений на строк до 31 серпня 2020 року (а.с.30-31).

Актом приймання-передавання транспортних засобів до договору оренди транспортних засобів від 03 лютого 2020 року № 6 підтверджено передачу вищезазначеного транспортного засобу ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС» (а.с.32).

15 лютого 2020 року о 22 год. 47-48 хв. на ділянці автодороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ, 203км+500м, інспекторами Чорноморського регіонального управління Укртрансбезпеки відповідно до направлення на перевірку № 001334 від 10 лютого 2020 року (а.с.63), перевірено транспортні засоби: марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , із напівпричепом Wielton, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» на праві власності, за кермом якого перебував водій ОСОБА_1 ; марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить Товариству з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» на праві власності, за кермом якого перебував водій ОСОБА_2 .

За результатами перевірки складено акти від 15 лютого 2020 №217531, №217532 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (а.с.19, 25), акти про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 15 лютого 2020 року №040830, №040831 (а.с.16, 22), довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 лютого 2020 року №035317, №035318 (а.с.17, 23).

Згідно акта від 15 лютого 2020 року №217531 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом контролюючим органом зафіксовано порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу (овес) з Дніпропетровської області до м. Миколаїв з порушенням нормативних вагових обтяжень на одиночну вісь (16,100 кг), строєну вісь (33,150 кг) та загальну масу (57,500 кг), відповідальність за яке передбачено статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": абзац 16 частини 1 перевищення, встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Згідно акта від 15 лютого 2020 року №217532 про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом контролюючим органом зафіксовано порушення пункту 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу (овес) з Дніпропетровської області до м. Миколаїв з порушенням нормативних вагових обтяжень на одиночну вісь (14,450 кг), строєну вісь (30,900 кг) та загальну масу (53,750 кг), відповідальність за яке передбачено статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": абзац 16 частини 1 перевищення, встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

Згідно акта 15 лютого 2020 року № 040831 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 лютого 2020 року №035318 зафіксовано навантаження на одиничну ось 14,450 т при нормативно допустимому 11000 т. Водночас, фактична маса ТЗ зазначена 53750 кг при нормативно допустимій 40000 кг.

Згідно акта 15 лютого 2020 року № 040830 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 лютого 2020 року №035317 зафіксовано навантаження на одиничну ось 16,100 т при нормативно допустимому 11000 т. Водночас, фактична маса ТЗ зазначена 57500 кг при нормативно допустимій 40000 кг.

За результатами проведеного габаритно-вагового контролю Управлінням Укртрансбезпеки у Херсонській області складено розрахунки плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування від 15 лютого 2020 року №135/20, №136/20, відповідно до якого позивачу нараховані до сплати 6993,00 євро та 5605,00 євро (а.с. 18, 24).

05 березня 2020 року Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області направлені на адресу позивача повідомлення від 04 березня 2020 року № 20665/23/24-20, №20668/23/24-20 про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, призначеної з 09:30 до 15:00 17 березня 2020 року (а.с. 72, 83).

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт Товариством з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» Управлінням Укртрансбезпеки Донецькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17 березня 2020 №177130, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. (а.с. 20). Підставою прийняття вказаної постанови зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» а/д М-14, 203км+500м, 15 лютого 2020 року, 22:48, допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Розглянувши справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт Товариством з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» Управлінням Укртрансбезпеки Донецькій області прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17 березня 2020 №177131, якою стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» адміністративно-господарський штраф у сумі 34000 грн. (а.с. 26). Підставою прийняття вказаної постанови зазначено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» а/д М-14, 203км+500м, 15 лютого 2020 року, 22:47, допущено порушення статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 16 частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон №2344-ІІІ), Законом України від 30 червня 1993 року № 3353-XII «Про дорожній рух» (далі - Закон №3353-XII), «Положенням про Державну службу України з безпеки на транспорті», що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 (далі - Положення №103), «Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року №1567 (далі - Порядок №1567).

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт».

Частиною 2 статті 29 Закону №3353-XII передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 6 Закону №2344-IІІ передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, здійснює, зокрема, державний нагляд і контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства, норм та стандартів на автомобільному транспорті; габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2014 року №442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Відповідно до пункту 1 Положення №103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Пунктом 4 Положення №103 передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Згідно з пунктом 8 Положення №103 Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначає Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України.

Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку №1567).

При цьому, за приписами пункту 13 Порядку №1567 графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

Згідно з пунктом 14 зазначеного Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до абзацу 1 пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється, зокрема, наявність визначених статтями 39 і 48 Закону №2344-III документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Аналіз наведених законодавчих положень дає підстави вважати, що Управлінню Укртрансбезпеки у Донецькій області надано право здійснювати державний контроль за дотриманням автомобільними перевізниками вимог законодавства щодо габаритно-вагових стандартів транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування.

Відповідно до вимог статті 33 Закону №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу частиною четвертою статті 48 Закону №2344-III визначено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини першої статті 60 Закону №2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону - у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення габаритно-вагового контролю регламентовано «Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 (далі - Порядок №879).

Згідно з пунктами 3, 4 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху; робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Процедуру взаємодії посадових осіб Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів (далі - посадові особи Укртрансінспекції), працівників відповідних підрозділів Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху (далі - відповідні підрозділи МВС), а також служб автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі та підприємств, визначених у встановленому законодавством порядку (далі - служби автомобільних доріг), під час організації та проведення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - транспортні засоби) під час проїзду автомобільними дорогами загального користування визначає Порядок, затверджений спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10 грудня 2013 року №1007/1207 (далі - Порядок №1007/1207).

Згідно з пунктом 4 Порядку №1007/1207 посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю, серед іншого, визначають місця проведення габаритно-вагового контролю за погодженням з відповідним підрозділом МВС відповідно до вимог Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; розробляють та погоджують з відповідними підрозділами МВС, службами автомобільних доріг графіки роботи пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт зі зважування транспортних засобів; видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю (додаток 1); складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30 - 31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю; при здійсненні габаритно-вагового контролю перевіряють у водіїв великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів наявність дозволів на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, оформлених та виданих в установленому законодавством порядку. Пункти 5, 6 даного Порядку визначають повноваження працівників підрозділів МВС та Служби автомобільних доріг.

Пунктами 16, 18 Порядку №879 визначено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Відповідно до пункту 3 «Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18 січня 2001 року (далі - Правила №30), транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 «Правил дорожнього руху».

Пунктом 22.5 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, передбачено що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

При цьому, відповідно до вимог пункту 4 Правил №30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Видача (відмова у видачі, переоформлення, видача дубліката, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» через центри надання адміністративних послуг. Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Із наведеного випливає, що дозвіл та плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу є обов`язковими при здійсненні перевезень великоваговими чи великогабаритними транспортними засобами, вагові чи габаритні параметри яких перевищують нормативно допустимі.

Відповідно до статті 1 Закону №2344-III автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

У статті 799 Цивільного кодексу України зазначено, що договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Як зазначено у частині 2 статті 798 Цивільного кодексу України договором найму транспортного засобу може бути встановлено, що він передається у найм з екіпажем, який його обслуговує.

Як вбачається з вищенаведеного, позивач не підпадає під поняття автомобільний перевізник, перевезення вантажів не здійснює, оскільки 03 лютого 2020 року між ТОВ «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» (орендодавець, суборендодавець) та ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС» (орендар, судорендар) укладені договори оренди та суборенди транспортних засобів, у тому числі: вантажний сідельний тягач Scania, реєстраційний номер НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , напівпричіп Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , напівпричіп Wielton, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , які були об`єктом перевірки 15 лютого 2020 року.

Таким чином, поняття «власник транспортного засобу» та «автомобільний перевізник» не є тотожними оскільки власник автомобіля за певних умов може бути автомобільним перевізником, проте, у випадку, якщо автомобільним перевізником є користувач транспортного засобу, а не його власник, відповідальність за Законом останній не несе.

Матеріали справи свідчать про те, що 15 лютого 2020 року позивач не був автомобільним перевізником. Натомість, 15 лютого 2020 року автомобільним перевізником було ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС» згідно з копіями товарно-транспортних накладних (а.с.76, 77).

Щодо тверджень позивача, що зі змісту квитанції, актів, довідки та розрахунку неможливо встановити будь-яких характеристик зважувального обладнання, яке було використане відповідачем при проведенні габаритно-вагового контролю, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 6 пункту 2 Порядку №879 вимірювальне і зважувальне обладнання - технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

При цьому, пункт 12 Порядку №879 передбачає, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Пунктом 13 Порядку № 879 визначено, що під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

За приписами пунктів 1 - 3, 8 розділу ІІ Вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.07.2016 № 255, габаритно-ваговий контроль пересувними пунктами здійснюється на спеціально обладнаних ділянках доріг I - IV категорій. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю влаштовується на автомобільних дорогах загального користування з урахуванням параметрів видимості для певної категорії дороги згідно з вимогами ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина I. Проектування. Частина II. Будівництво» у спеціально обладнаних для проведення габаритно-вагового контролю місцях або на майданчиках для відпочинку, стоянках та майданчиках для короткочасної зупинки автомобілів, обладнаних перехідно-швидкісними смугами. Пересувний пункт габаритно-вагового контролю повинен мати: 1) позначення відповідними тимчасовими дорожніми знаками; 2) рівну поверхню із поздовжнім та поперечним ухилом Ј 3 проміле; 3) тверде покриття (асфальтобетонне або цементобетонне) без деформацій дорожнього одягу; 4) ширину не менше ніж 7,0 м. Вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

З матеріалів справи вбачається, що ваги автомобільні тензометричні по осьового зважування САВПВ-20», заводський номер приладу 0001, відповідає вимогам ДСТУ EN 45501:2007 та паспорту ваг, та пройшла щорічну повірку, що підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 03.07.2019 № 908/М зі строком дії до 03 липня 2020 року, яке видане Державним підприємством «Херсонський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» (а.с. 85).

Таким чином, наведені вище письмові докази підтверджують, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом Bodex, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , марки Scania, державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , із напівпричепом Wielton, державний реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , під час проведення рейдової перевірки здійснювався технічними засобами, що пройшли повірку, мають відповідне свідоцтво та є придатними до застосування.

Суд також відхиляє твердження позивача про відсутність в квитанціях зважування від 15 лютого 2020 року №95722, №95723 реквізитів зважувального засобу, державного реєстраційного номера напівпричепа, підписів осіб, які проводили зважування, та водія зважувального засобу, на підставі якої було визначено вагу транспортних засобів, оскільки дані про вагові параметри автомобіля та напівпричепа були занесені до акту 15 лютого 2020 року № 040831 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 лютого 2020 року №035318, акту 15 лютого 2020 року № 040830 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 15 лютого 2020 року №035317.

Крім того, суд також не бере до уваги твердження представника позивача про те, що законодавством не встановлена Методика зважування, яка б надавала можливість достовірно встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з порушенням вагових параметрів. У свою чергу, суд зазначає, що відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу, та обов`язку по внесенню плати за це.

Разом з тим, та обставина, що подальший рух транспортного засобу не було заборонено, не впливає на правомірність оскаржуваної постанови.

Згідно з пунктом 4 Правил №30 допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Пунктом 21 Порядку №879 визначено, що у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування. Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Таким чином, законодавець чітко передбачив критичну похибку у розмірі 2 відсотки, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися.

Крім того, відповідно до пункту 8.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Слід також зазначити про те, що пунктом 12.5 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в України, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Переміщення вантажу під час руху не є припустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху.

Таким чином, відповідальність за пакування, навантаження, розміщення вантажу несе перевізник, а тому в усіх випадках нерівномірного навантаження на осі відповідальність за таке навантаження має нести перевізник, як учасник дорожнього руху.

Посилання позивача на специфіку вантажу і що за рахунок саме його пересипання мало місце перевищення встановлено допустимого осьового навантаження не виключає відповідальності перевізника за виявлені порушення.

Враховуючи вищевикладене, на момент складення актів додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом транспортні засоби знаходились в користуванні ТОВ «АВТО ГРАНД ПАРТС», тобто позивач не може бути суб`єктом відповідальності за порушення третьої особи вимог Закону України «Про автомобільний транспорт».

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що постанови від 17 березня 2020 року №177130 та №177131 про застосування адміністративно господарських штрафів є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті, оскільки відповідачем у справі виступав її територіальний орган, утворений в установленому порядку.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 295, 297, 371, пунктом 3 розділу VI «Прикінцеві положення», підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» (місцезнаходження: 87515, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд.35,; ) до Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області Державної служби України з безпеки на транспорті (місцезнаходження: 84333, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна, буд. 11-1; ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Донецькій області від 17 березня 2020 року №177130 та від 17 березня 2020 року №177131 про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (проспект Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КОРМО-ТРАНС-ЛОГІСТИК» судовий збір в сумі 4204 (чотири тисячі двісті чотири) гривні 00 копійок.

Повний текст рішення складений 27 липня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко