Справа № 823/590/17
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

м. Київ

справа № 823/590/17

адміністративне провадження № К/9901/17798/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

головуючого судді - Бевзенка В.М.,

суддів: Данилевич Н.А., Калашнікової О.В.

за участю:

секретаря судового засідання - Шевченко В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Гаврилова Д.О.,

представника відповідача - Франків Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні як суд касаційної інстанції

адміністративну справу № 823/590/17

за позовом ОСОБА_1 до Державного агентства рибного господарства України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області, про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення заробітної плати за весь час вимушеного прогулу, провадження по якій відкрито за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року (прийняту у складі головуючого судді - Рідзеля О.А., суддів: Гараня С.М., Тимошенко В.П.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року (постановлену у складі колегії суддів: головуючого судді - Пилипенко О.Є., суддів: Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.), -

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. У квітні 2017 року позивач, звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного агентства рибного господарства України, третя особа - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області, в якому просив:

1.1. Визнати наказ Державного агентства рибного господарства України від 22.03.2017 №27-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » протиправним;

1.2. Скасувати наказ Державного агентства рибного господарства України від 22.03.2017 №27-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 »;

1.3. Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Управління охорони, використання і відтворення водних ресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області;

1.4. Стягнути з Державного агентства рибного господарства України середньомісячну заробітну плату за весь час вимушеного прогулу починаючи з 24.03.2017 року.

2. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідач, звільняючи його, згідно з оскаржуваним наказом, з посади начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області, у зв`язку із ліквідацією Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області як юридичної особи публічного права відповідно до п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України діяв з порушенням вимог ч.2 ст. 40, ст. 49-2 Кодексу законів про працю України, ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

3. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

4. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що під час розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про правомірність прийняття наказу про звільнення позивача, а саме звільнення було проведено із дотриманням порядку, позовні вимоги про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не підлягають до задоволення, оскільки є похідними від позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення.

Тому, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що докази, наведені позивачем під час розгляду адміністративної справи є недоведеними та безпідставними та не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію відповідача суд дійшов до висновку, що у задоволені позову слід відмовити повністю.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

5. 10 жовтня 2017 року Київський апеляційний адміністративний суд вирішив:

5.1. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року - залишити без змін.

6. Апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, вірно застосував законодавство, яке регулює спірні правовідносини та ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзиву на неї

7. 01 листопада 2017 року ОСОБА_1 (касатор) подав касаційну скаргу.

8. У касаційній скарзі касатор просить:

8.1. Скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року, ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

8.2. У касаційній скарзі заявлено клопотання про участь ОСОБА_1 у розгляді справи.

9. 23 листопада 2017 року Державним агентством рибного господарства України було подано заперечення на касаційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні касаційної скарги та залишити без змін постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року.

РУХ АДМІНІСТРАТИВНОЇ СПРАВИ В СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та установлено строк для подачі відзиву на касаційну скаргу.

II. АРГУМЕНТИ СТОРІН

11. Аргументи сторони, яка подала касаційну скаргу.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що судові рішення першої та апеляційної інстанцій прийняті з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

У судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали вимоги викладені в касаційній скарзі, а також представник позивача - Гаврилов Д.О. звернув увагу Суду на той факт, що в подібних правовідносинах в справі № 816/979/17 колегією суддів в складі: головуючий - суддя Шарапа В.М., судді Бевзенко В.М., Данилевич Н.А., було ухвалено рішення на користь позивача.

11.1. Аргументи сторони відповідача.

Представник Державного агентства рибного господарства України в запереченнях на касаційну скаргу зазначила, що оскаржувані рішення прийняті обгрунтовано та з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Крім того, у судовому засіданні представник відповідача - Франків Л.П. підтримала позицію викладену в запереченнях на касаційну скаргу та висловила свої спростування доводів представника позивача щодо подібності правовідносин у справі яка розглядається зі справою № 816/979/17, оскільки, на переконання ОСОБА_2 обставини у вказаних справа є відмінними.

IІI. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

12. Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач згідно з наказом Державного агентства рибного господарства України від 26.11.2013 року № 95-ТО з 26.11.2013 року призначено на посаду начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області з посадовим окладом згідно штатного розпису, як такого що успішно пройшов стажування.

13. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 вересня 2015 року №894 «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства»(із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04 лютого 2016 року №86) ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Держрибагентства за переліком згідно з додатком 1 (пункт 1 постанови), правонаступником майна територіальних органів Держрибагентства, що ліквідуються згідно з пунктом 1 цієї постанови, є Держрибагентство (пункт 3 постанови).

14. 30 листопада 2015 року Державним агентством рибного господарства України прийнято наказ № 369 «Про ліквідацію територіальних органів Держрибагентства України», яким, крім іншого, передбачено: ліквідувати до кінця 2015 року як юридичні особи публічного права територіальні органи Державного агентства рибного господарства України згідно з Додатком №1 (п.1); утворити комісії з ліквідації територіальних органів Державного агентства рибного господарства України та затвердити голів комісій (п.2), в тому числі і Комісію з ліквідації Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області; затвердити орієнтовний план заходів, пов`язаних із ліквідацією територіальних органів Державного агентства рибного господарства України (п.3); попередити начальників та заступників начальників територіальних органів про наступне вивільнення у зв`язку із ліквідацією територіальних органів Державного агентства рибного господарства України (п.4).

15. Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області, на момент розгляду справи у суді, перебуває у стані припинення у зв`язку з ліквідацією з 09 грудня 2015 року.

Як встановлено судом першої інстанції, позивача було ознайомлено з попередженням про його подальше вивільнення 16 грудня 2015 року.

16. 13 травня 2016 року Черкаською обласною державною адміністрацією було погоджено звільнення позивача із займаної ним посади начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області.

17. 16.06.2016 року відповідне погодження було також надано Міністерством аграрної політики та продовольства України.

18. Листом від 02 лютого 2017 року №1-10.2-16/552/17 відповідач запропонував позивачеві призначення (в порядку переведення) на вакантну посаду в Державному агентстві рибного господарства України - головного спеціаліста сектору державних закупівель Управління з питань державної власності, економічного розвитку та державних закупівель.

Про одержання вказаної пропозиції свідчить відповідь надана позивачем листом від 09 лютого 2017 року, в якій позивач зазначив, що з метою виконання вимог законодавства та можливості прийняття пропозиції іншої роботи він просить Державне агентство рибного господарства України запропонувати йому всі наявні вакантні посади в Державному агентстві рибного господарства України відповідно до штатного розпису з урахуванням його кваліфікації, освіти та досвіду.

19. 22 березня 2017 року згідно наказу №27-ТО позивача звільнено з 23.03.2017 року з посади начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області у зв`язку з ліквідацією Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області як юридичної особи публічного права відповідно до пункту 1 статті 40 КЗпП України.

20. Копію наказу Держрибагентства від 22.03.2017 року №27-ТО «Про звільнення ОСОБА_1 » було направлено позивачеві листом від 22.03.2017 року № 2-10.2-16/1538-17, а також листом від 22.03.2017 року № 2-10.2-19/1539-17 було повідомлено позивача про його звільнення згідно із вказаним наказом та запропоновано прибути до Управління роботи з персоналом Держрибагентства України за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 45а, каб. 3 для ознайомлення з наказом та отримання трудової книжки, або надіслати заяву на адресу Держрибагентства України щодо згоди на отримання трудової книжки поштою.

21. Зазначену інформацію та відомості щодо оскаржуваного наказу було повідомлено позивачеві також і в телефонному режимі, що визнає і сам позивач.

22. Вважаючи оскаржуваний наказ протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.

IV. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

(в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин)

23. Конституція України від 28 червня 1996 року

23.1. Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

24. Кодекс законів про працю України від 10.12.1971 року № 322-VIII

24.1. Відповідно до п.1 ст.40 Кодексу, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

24.2. Частиною 2 ст. 40 Кодексу передбачено, що звільнення працівників у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

24.3. Статтею 42 Кодексу передбачено, що з`ясування наявності або відсутності у працівників певних переваг здійснюється при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці (у даному випадку не передбачено з`ясування таких переваг у працівників при ліквідації установи).

24.4. Статтею 47 Кодексу передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

24.5. Відповідно до статті 49-2 Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

25. Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (далі по тексту - Закон № 889-VIII)

25.1. Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону дія норм законодавства про працю поширюється на державних службовців у частині відносин, не врегульованих цим Законом.

25.2. Частиною 1 статті 51 Закону посади державної служби з метою встановлення розмірів посадових окладів поділяються на такі групи оплати праці: до групи 1 належать посади керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 2 належать посади перших заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 3 належать посади заступників керівників державних органів і прирівняні до них посади; до групи 4 належать посади керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 5 належать посади заступників керівників самостійних структурних підрозділів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 6 належать посади керівників підрозділів у складі самостійних структурних підрозділів державних органів, їх заступників і прирівняні до них посади; до групи 7 належать посади головних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 8 належать посади провідних спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади; до групи 9 належать посади спеціалістів державних органів і прирівняні до них посади.

25.3. Пунктом 1 частини 1 статті 87 Закону визначено, що підставами для припинення державної служби за ініціативою суб`єкта призначення є скорочення чисельності або штату державних службовців, ліквідація державного органу, реорганізація державного органу у разі, коли відсутня можливість пропозиції іншої рівноцінної посади державної служби, а в разі відсутності такої пропозиції - іншої роботи (посади державної служби) у цьому державному органі.

25.4. Відповідно до ч. 3 статті 87 Закону процедура вивільнення державних службовців на підставі пункту 1 частини першої цієї статті визначається законодавством про працю.

V. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

26. Оцінюючи обґрунтованість поданої касаційної скарги, Суд виходить з таких міркувань.

27. Територіальний орган Держрибагентства - Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області було утворено як юридичну особу публічного права на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 07.12.2011 року № 1263 «Про утворення територіальних органів Державного агентства рибного господарства».

28. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання функціонування територіальних органів Державного агентства рибного господарства» від 30.09.2015 року №894 ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Держрибагентства, в тому числі, Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області.

29. Пунктом 3 цієї постанови встановлено, що правонаступником майна територіальних органів Державного агентства рибного господарства, що ліквідуються є Державне агентство рибного господарства України.

Крім того, наказом Державного агентства рибного господарства України №369 «Про ліквідацію територіальних органів Держрибагентства України» від 30.11.2015 року передбачена ліквідація до кінця 2015 року територіальних органів Державного агентства рибного господарства України, утворення комісії з ліквідації цих органів.

Таким чином, Держрибагентство не є правонаступником прав та обов`язків ліквідованих юридичних осіб (територіальних органів).

30. Зі змісту п.1 ст.40 Кодексу законів про працю України вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником, як-от: ліквідацію; реорганізацію; банкрутство; перепрофілювання підприємства, установи, організації; скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

При цьому, вживані в цій нормі поняття: «ліквідація», «реорганізація», «перепрофілювання», «банкрутство», «скорочення чисельності або штату працівників» - стосуються саме підприємств, установ, організацій як юридичних осіб, а не їх структурних підрозділів.

Визначення юридичної особи, поняття ліквідації юридичної особи та порядок її ліквідації міститься в ст. ст. 80, 104, 110, 111 Цивільного кодексу України, ст. ст. 62-66, 79-92 Господарського кодексу України, ст. ст. 1-22 Закону України «Про господарські товариства».

Підприємство самостійно визначає свою організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Підприємство може складатися з виробничих або функціональних структурних підрозділів (виробництв, відділень, цехів, управлінь, бюро, служб тощо) та створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи.

Філії та представництва, як і інші структурні підрозділи підприємства, установи, організації не мають статусу юридичних осіб і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством (ст. 95 Цивільного кодексу України, ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України).

За таких обставин підставою для розірвання з працівником трудового договору у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації згідно з п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України може бути ліквідація саме підприємства, установи, організації як юридичної особи.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 104, 105, 110 Цивільного кодексу України ліквідація є такою формою припинення юридичної особи за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами у передбачених ними випадках, у результаті якої вона припиняє свою діяльність (справи і майно) без правонаступництва, тобто без переходу прав та обов`язків до інших осіб.

Отже, при ліквідації юридичної особи її права та обов`язки не переходять до іншої юридичної особи.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду України від 11.07.2012 у справі № 6-65цс12.

31. У пункті 6 Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 року № 1074 (далі - Порядок № 1074) зазначено, що права та обов`язки органів виконавчої влади переходять у разі ліквідації органу виконавчої влади і передачі його завдань та функцій іншим органам виконавчої влади, визначених відповідним актом Кабінету Міністрів України

32. Однак, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 30.09.2015 року № 894 ліквідується не сам орган державної влади, а його територіальні органи.

Крім того, територіальні органи виконували частину делегованих Держрибагентством функцій і в зв`язку з ліквідацією, функції Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області не передаються жодному органу.

Отже, посилання позивача на те, що Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області реорганізується та його функції переходять до новоутвореного органу є хибним.

33. Крім того, згідно Положення Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 19.04.2012 № 223 (далі - Положення № 223) Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, який діє у складі Держрибагенства України і йому підпорядковується. Також у Положенні № 223 зазначено, що Черкасирибоохорона є правонаступником Головного державного управління охорони, використання і відтворення водних живих ресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області.

34. Відповідно ж до Положення про Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 15.07.2016 року № 229 (далі - Положення № 229), про Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області є територіальним органом Державного агентства рибного господарства України, діє у складі Держрибагенства України як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Посилання на правонаступництво Управлінням Державного агентства рибного господарства у Черкаській області в Положенні № 229 - відсутнє.

35. Крім того, судами першої та апеляційної інстанції досліджено надані відповідачем штатні розписи і структури Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області та Державного агентства рибного господарства України, а також враховано, що згідно чинного законодавства України штатні розписи Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області будуть затверджені його керівником, якого буде призначено за результатами конкурсу і за відповідними погодженнями.

Також за змістом вказаних документів, на момент звільнення позивача було ліквідовано посаду начальника Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону № 889 державний службовець з урахуванням його професійної підготовки та професійної компетентності може бути переведений без обов`язкового проведення конкурсу: на іншу рівнозначну або нижчу вакантну посаду в тому самому державному органі, у тому числі, в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби; на рівнозначну або нижчу вакантну посаду в іншому державному органі, у тому числі в іншій місцевості (в іншому населеному пункті), - за рішенням керівника державної служби в державному органі, з якого переводиться державний службовець, та керівника державної служби в державному органі, до якого переводиться державний службовець.

Державний службовець, призначений на посаду без конкурсу, не може бути переведений на вищу посаду державної служби без проведення конкурсу.

Частиною 1 статті 51 Закону № 889 визначено поділ посад державної служби на певні групи оплати праці з метою встановлення розмірів посадових окладів.

Звільнення за п. 1 ст. 40 Кодексу законів про працю України можливе лише за умови, якщо працівник відмовився від переведення на іншу роботу.

Відповідно до статті 49-2 Кодексу законів про працю України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Таким чином, на підставі вище викладеного, з урахуванням того, що посада, яку обіймав позивач, відноситься до 4 групи та з огляду на те, що у 2007 році позивач здобув кваліфікацію економіста-маркетолога, отримавши диплом ЗАТ «Вищий навчальний заклад «Київський гуманітарний інститут» при попередженні позивача про його звільнення йому було запропоновано іншу наявну вакантну посаду у відповідності до його кваліфікації - головного спеціаліста сектору державних закупівель Управління з питань державної власності, економічного розвитку та державних закупівель у Держрибагенстві України.

Крім того, у відповідача були відсутні повноваження щодо можливості запропонувати позивачеві інші вакантні посади у Держрибагенстві України, призначення на які відбувається за конкурсом, оскільки його призначено на посаду за результатами стажування.

Крім того, Суд зазначає, що призначення на посади начальників та заступників начальників Управлінь Державного агентства рибного господарства в областях, Азовському та Чорноморському басейновому управліннях Державного агентства рибного господарства, а також Управлінні Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області здійснюється виключно на підставі конкурсу та за відповідними погодженнями. Призначення на інші посади у вказані структурні підрозділи Державного агентства рибного господарства України здійснюється виключно керівниками цих підрозділів.

Разом з тим, позивач не скористався своїм правом щодо участі у конкурсі на заміщення вакантних посад, зокрема, посад начальника або заступника начальника у новостворених управліннях Державного агентства рибного господарства.

Таким чином, Суд погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що відповідачем не було порушено прав позивача при прийнятті оскаржуваного рішення щодо звільнення позивача, що виключає правові підстави для поновлення позивача на посаді.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у відповідача відсутні правові підстави та повноваження щодо переведення позивача до новостворених управлінь Державного агентства рибного господарства, та, зокрема, в Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області.

36. Таким чином, Суд дійшов висновку про доведеність відповідачем факту проведення ліквідації Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства у Черкаській області.

37. З огляду на це, вбачається, що відповідач також позбавлений і повноважень щодо пропонування позивачеві відповідних посад у вказаних новостворених управліннях.

38. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі.

39. Відповідно до частин першої - третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

40. Приписами частини першої статті 341 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення у межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

41. Згідно статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

42. З урахуванням викладеного, Суд дійшов висновку, що судами першої і апеляційної інстанцій винесені законні і обґрунтовані рішення, ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

43. З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2017 року - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не оскаржується.

Головуючий суддя В.М. Бевзенко

Судді Н.А. Данилевич

О.В. Калашнікова