Справа № 280/3278/20
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 липня 2020 року Справа № 280/3278/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши за правилами спрощеного, в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (69104, м. Запоріжжя, вул. Чумаченка, 32)

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.05.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі - відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району, які полягають у врахуванні до сукупного доходу сім`ї ОСОБА_1 щомісячної виплати частки одноразової допомоги при народженні дитини, при обчислені допомог, як одинокій матері та малозабезпеченій сім`ї;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району зробити ОСОБА_1 перерахунок розміру допомоги як одинокій матері, без врахування отримуваної щомісячної частки одноразової допомоги при народженні дитини ( ОСОБА_2 ) та виплатити недоотриману допомогу з часу її призначення, у зв`язку з таким перерахунком;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району зробити ОСОБА_1 перерахунок розміру державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, без врахування отримуваної щомісячної частки одноразової допомоги при народженні дитини ( ОСОБА_2 ) та виплатити недоотриману допомогу з часу її призначення, у зв`язку з таким перерахунком;

зобов`язати Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району при розрахунку ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, вважати ОСОБА_1 непрацездатною особою, як таку, що здійснює догляд за своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягненню ним трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та допомоги одинокій матері. Позивач не погоджується із діями відповідача щодо врахування до сукупного доходу сім`ї ОСОБА_1 щомісячної виплати частки одноразової допомоги при народженні дитини, при обчислені вищевказаних видів допомог. Посилаючись на норми Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370 (далі - Методика №486; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції), зазначає, що до сукупного доходу не відноситься частка одноразової допомоги при народженні дитини, дії відповідача при розрахунку державної соціальної допомоги призводять до зменшення її розміру. З урахуванням викладеного, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №280/3278/20; ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив та зазначив, що для розрахунку розміру як допомоги одинокій матері, так і допомоги малозабезпеченим сім`ям, необхідно обчислити середньомісячний сукупний дохід сім`ї. З посиланням на пункти 5, 8 Методики №486 вказує, що для неврахування під час розрахунку розміру допомоги одинокій матері та допомоги малозабезпеченим сім`ям частини допомоги при народженні дитини, що виплачується щомісячно, не має законних підстав. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивачем пред`явлено вимогу, яка згідно пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) належить до справ незначної складності та підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України встановлено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд звертає увагу на наступне.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 2018 року позивач перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району як отримувач державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї та державної допомоги одинокій матері.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 23.04.2020, в якій просила здійснити перерахунок розміру такої допомоги з моменту призначення, без урахування щомісячної частки одноразової допомоги при народженні дитини.

Як вбачається із листа відповідача від 05.05.2020 №Д-185, у здійсненні такого перерахунку відмовлено та повідомлено, що розрахунок державної допомоги здійснювався з урахуванням щомісячної допомоги при народженні дитини.

Не погоджуючись із діями відповідача, ОСОБА_1 звернулася до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із такого.

Закон України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» від 01.06.2000 № 1768-III (далі - Закон № 1768-III; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції) спрямований на реалізацію конституційних гарантій права громадян на соціальний захист - забезпечення рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму шляхом надання грошової допомоги найменш соціально захищеним сім`ям.

В розумінні статті 1 Закону № 1768-III державна соціальна допомога малозабезпеченим сім`ям - щомісячна допомога (далі - державна соціальна допомога) - щомісячна допомога, яка надається малозабезпеченим сім`ям у грошовій формі в розмірі, що залежить від величини середньомісячного сукупного доходу сім`ї; малозабезпечена сім`я - сім`я, яка з поважних або незалежних від неї причин має середньомісячний сукупний доход нижчий від прожиткового мінімуму для сім`ї; середньомісячний сукупний доход сім`ї - обчислений у середньому за місяць доход усіх членів сім`ї з усіх джерел надходжень протягом шести місяців, що передують місяцю звернення за призначенням державної соціальної допомоги, крім допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування. До сукупного доходу сім`ї не враховується грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на час здійснення зазначених заходів.

Статтею 4 Закону № 1768-III передбачено, що порядок призначення та виплати державної соціальної допомоги встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розмір державної соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, який обчислюється за методикою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту, але цей розмір не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї (ч. 1 ст. 5 Закону № 1768-III).

Умови призначення і виплати малозабезпеченим сім`ям державної соціальної допомоги, передбаченої Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям" визначено Порядком призначення і виплати державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2003 року №250 (далі - Порядок №250).

Відповідно до пункту 14 Порядку №250 розмір соціальної допомоги визначається як різниця між прожитковим мінімумом для сім`ї та її середньомісячним сукупним доходом, але не може бути більшим ніж 75 відсотків прожиткового мінімуму для сім`ї.

Середньомісячний сукупний дохід сім`ї визначається згідно з Методикою обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, що затверджується Мінсоцполітики, Мінекономіки, Мінфіном, Держстатом, МОНмолодьспортом.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей і спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення встановляє Закон України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» від 21.11.1992 № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Статтею 1 Закону № 2811-XII встановлено, що громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

За визначенням статті 2 Закону № 2811-XII у цьому Законі поняття і терміни вживаються у такому значенні: середньомісячний сукупний дохід сім`ї - обчислений у середньому за місяць дохід усіх членів сім`ї, одержаний ними протягом шести місяців, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

При цьому до середньомісячного сукупного доходу сім`ї не включається допомога на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають у дитячих будинках сімейного типу та прийомних сім`ях, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, які беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, на час її проведення, безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, під час здійснення зазначених заходів, а також інші доходи, визначені Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми: допомога при народженні дитини; допомога на дітей одиноким матерям (пункти 2, 5 частини 1 статті 3 Закону № 2811-XII).

Допомога при народженні дитини призначається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (частина 1 статті 12 Закону № 2811-XII).

Допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матері (батьку) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою навчання у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців (частина 1 статті 18-3 Закону № 2811-XII).

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що середньомісячний сукупний дохід сім`ї є базовою величиною, від якої залежить розмір належної особі державної допомоги.

Методика обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затверджена наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України, Міністерства фінансів України, Державного комітету статистики України, Державного комітету молодіжної політики, спорту і туризму України від 15.11.2001 № 486/202/524/455/3370 (далі - Методика №486; у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції), призначена для обчислення сукупного доходу сімей (одержувачів) для всіх видів соціальної допомоги і застосовується при визначенні їх права на соціальну допомогу та розрахунку її розміру.

Підпунктом 5.3 пункту 5 Методики №486 визначено, що до сукупного доходу сімей (одержувачів) входять: стипендії, пенсії, допомога (крім частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частини допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомоги на поховання, одноразової допомоги, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності), допомога на навчання, безпосередньо отримана особою від підприємства, установи чи організації, за винятком коштів, отриманих на умовах позики чи кредитів та щомісячні компенсаційні виплати. При цьому до сукупного доходу не включається відповідна допомога, для призначення якої обчислюється сукупний дохід. При зверненні за призначенням декількох видів допомоги, розмір яких визначається з урахуванням сукупного доходу, до сукупного доходу сім`ї входять розміри призначених на дату звернення зазначених видів допомоги, крім допомоги, для призначення якої обчислюється сукупний дохід.

Підпунктом 8.2 пункту 8 Методики №486 встановлено, що до сукупного доходу сімей (одержувачів) не включається: частина допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, частина допомоги при усиновленні дитини, виплата якої здійснюється одноразово, допомога на поховання, одноразова допомога, яка надається відповідно до законодавства або за рішеннями органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, підприємств, організацій незалежно від форм власності.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позиція позивача полягає у тому, що при обчисленні середньомісячного сукупного доходу сім`ї не повинна враховуватися допомога при народженні дитини, частка якої виплачується щомісячно.

Разом із тим, як вже зазначалося вище, виплата допомоги при народженні дитини здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.

При цьому, Методикою №486 прямо передбачено, що до сукупного доходу сім`ї не враховується частина допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється одноразово.

Суд наголошує, що ані Методика №486, ані Закон № 2811-XII та Закон № 1768-III не передбачають виключення зі складу сукупного доходу сім`ї частини допомоги при народженні дитини, виплата якої здійснюється щомісячно рівними частками.

За таких обставин, суд доходить висновку, що відповідач, враховуючи до сукупного доходу сім`ї ОСОБА_1 щомісячну виплату частки одноразової допомоги при народженні дитини, при обчислені допомог як одинокій матері та малозабезпеченій сім`ї, діяв правомірно, а тому позовна заява в частині визнання протиправними дій відповідача задоволенню не підлягає.

Позовні вимоги в частині зобов`язання Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району зробити ОСОБА_1 перерахунок розміру допомоги як одинокій матері та допомоги малозабезпеченій сім`ї без врахування отримуваної щомісячної частки одноразової допомоги при народженні дитини ( ОСОБА_2 ) та виплатити недоотриману допомогу з часу її призначення, у зв`язку з таким перерахунком, задоволенню також не підлягають як похідні вимоги.

Стосовно зобов`язання Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району при розрахунку ОСОБА_1 державної соціальної допомоги малозабезпеченій сім`ї, вважати ОСОБА_1 непрацездатною особою, як таку, що здійснює догляд за своїм сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягненню ним трирічного віку слід зазначити, що позивач не обґрунтовує вказану вимогу із посиланням на нормативно-правові акти.

Водночас, абз. 17 ст. 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Також, пунктом 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що працездатні особи - особи віком від 16 років, які проживають на території України і за станом здоров`я здатні до активної трудової діяльності.

Враховуючи, що позивачем не доведено, що вона відповідає критеріям для непрацездатних осіб (тобто є особою, яка досягла пенсійного віку; особою з інвалідністю; має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника), при цьому ОСОБА_1 досягла 16-річного віку, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в даній частині.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення виготовлено та підписано 24.07.2020.

Суддя Ю.П. Бойченко