Справа № 380/887/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/887/20
21 липня 2020 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., представника відповідача Павліша О.Р. розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення -
у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02.07.2020 адміністративний позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Львівській області № від 27.11.2019 в частині застосування штрафних санкцій у сумі 7 762 768,96 грн та пені у розмірі 1 099 821,59 грн за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування; стягнено на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 21 020 (двадцять одна тисяча двадцять) гривень 00 копійок.

У судовому засіданні представник позивача заявив про намір подати докази на підтвердження розміру понесених витрат на професійну правничу допомогу.

На адресу суду 23.06.2020 за вх. № 31368 від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, у якій просить стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного судові витрати у сумі 30 000,00 грн. В обґрунтування зазначив, що понесені позивачем витрати підтверджуються договором про надання правової допомоги, актом прийняття-передачі наданих послуг та платіжним дорученням про оплату, копії яких долучено до заяви. Вважає витрати на професійну правничу допомогу у цій справі у розмірі 30 000,00 грн документально підтвердженими та такими, що підлягають стягненню із відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням зазначеного, оскільки справа розглядалася в порядку загального позовного провадження, заява про ухвалення додаткового судового рішення розглядається у судовому засіданні.

У судовому засідання представник позивача не прибув, надіслав заяву (вх. № 6674ел від 21.07.2020) про розгляд заяви за відсутності позивача. Заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу підтримав, просив задовольнити повністю.

Представник відповідача проти заяви заперечив з підстав, викладених у запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат. Вважає, що позивач належним чином не обґрунтував суму витрат, що підлягають компенсації. Зазначив, що до заяви не долучено звіту про надані послуги, передбаченого п. 4.2 р. 2 договору про надання правової допомоги № 104/20-П від 10.04.2020, а вказаний в акті приймання-передачі перелік юридичних послуг наведений без зазначення затраченого часу на їх виконання. На його думку, розмір витрат не відповідає фактично наданим адвокатом послуг та не співмірний із обсягом цих послуг. Просив у задоволенні заяви відмовити.

Суд заслухав думку представника відповідача щодо заяви, дослідив матеріали справи і заяви та дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового судового рішення з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Судом встановлено, що між приватним адвокатом Яцишиним О.В. (далі - адвокат, виконавець) та Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі - замовник) укладено договір про надання правової допомоги № 104/20-П від 10.04.2020 (далі - Договір), відповідно до пп. 1 п. 1 якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки, обумовлені сторонами.

Згідно з пп. 4.2 п. 4 Договору замовник сплачує адвокату послуги правової допомоги, передбаченої пп. 1.1 Договору, на підставі звіту про надані послуги, акта виконаних робіт та рахунку.

На виконання умов договору 12.06.2020 Національною академією сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та приватним адвокатом Яцишиним О.В. складено акт № 1 прийняття-передачі наданих послуг (далі - Акт), відповідно до якого виконавець з березня 2020 року по травень 2020 року надавав замовнику юридичні послуги відповідно до вищезазначеного Договору, а замовник прийняв такі. Послуги надавались щодо адміністративної справи № 380/887/20 за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до Залізничної державної податкової інспекції Залізничного управління Головного управління ДФС у Львівській області.

Вартість наданих послуг склала 30 000,00 грн, з яких:

- виїзна консультація - 5 000,00 грн;

- ознайомлення з матеріалами справи - 5 000,00 грн;

- розробка та узгодження правової позиції щодо суті спору та варіантів виходу із ситуації - 10 000 грн;

- участь у судових засіданнях - 10 000,00 грн.

В акті сторони також підтвердили факт належного надання виконавцем послуг відповідно до умов договору.

Із долученої до матеріалів заяви копії платіжного доручення № 1683 від 12.06.2020 судом встановлено, що Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного перерахувала на рахунок адвоката Яцишина Ореста Васильовича грошові кошти у сумі 30 000,00 грн із призначенням платежу « 2101020; 2240; За адвокатські послуги (120/1/9); Дог. № 104-20-П-10.04.2020 (акт № 1 - 12.06.2020); без ПДВ».

Згідно з ч. 1 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Згідно з ч. 3 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З урахуванням зазначеного, гонорар адвоката за представництво інтересів в суді та надання правничої допомоги повинен включати в себе витрати щодо підготовки справи до розгляду, збору доказів тощо.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Судом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу його представником долучено копії: договору про надання правової допомоги № 104/20-П від 10.04.2020; акта № 1 прийняття-передачі наданих послуг від 12.06.2020; платіжного доручення № 1683 від 12.06.2020.

Усупереч вимогам пп. 4.2 Договору до заяви не долучено звіту про надані послуги та рахунку, наявність яких обумовлена самими сторонами. Крім цього зазначений в акті від 12.06.2020 перелік наданих послуг не містить жодних розрахунків затраченого адвокатом часу на здійснення таких.

Щодо вказаної у переліку послуг «виїзної консультації» суд зазначає, що із назви такої неможливо встановити, куди саме здійснював виїзд адвокат і що включало в себе надання такої послуги. Ураховуючи, що місцерозташування замовника та місце здійснення діяльності адвокатом знаходяться у м. Львові, внаслідок доїзду до замовника адвокат не мав понести значних матеріальних витрат і таких документів до заяви не додано. Оскільки адвокатом вжито загальний термін «консультація», суд не може встановити що було її предметом, відтак у задоволенні цих витрат належить відмовити з огляду на відсутність доказів понесення таких.

Щодо вказаної у переліку послуг «розробки та узгодження правової позиції щодо суті спору та варіантів виходу із ситуації» суд зазначає, що вжиття такого найменування у акті прийнятих робіт не дає змоги встановити її зміст та обсяг. Такий вид послуг при наданні правової допомоги може охоплювати лише підготовку та подання до суду позовної заяви. Відповіді на відзив чи будь-яких інших заяв по суті справи від позивача не надходило. З урахуванням того, що предметом спору була несвоєчасна сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внаслідок технічної помилки в системі, що потягло прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення, суд доходить висновку про обґрунтованість стягнення витрат за такою послугою у розмірі 5 000,00 грн.

Суд також вважає, що до складу витрат на правничу допомогу безпідставно включено витрати на ознайомлення із матеріалами справи, оскільки такого змісту клопотання у матеріалах справи відсутні. Тому у стягненні на користь позивача суми в цій частині (5000,00 грн) необхідно відмовити.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічна правова позиція викладена у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

З огляду на те, що матеріали справи не містять належного документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, суд вважає можливим задовольнити заяву представника позивача щодо стягнення з відповідача витрат, понесених позивачем на правову допомогу частково та стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді та відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

При визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу суд також врахував мінімальні ставки гонорару адвокатів за підготовку позовної заяви та за участь у судовому розгляді справи в адміністративних справах, які затверджені регіональними Радами адвокатів.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 252, 255, 293, підп. 15.5 п. 15 розділу VI «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Заяву представника позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі № 380/887/20 задовольнити частково.

2. Стягнути з Головного управління ДПС України у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35; код за ) на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (79026 м. Львів вул. Героїв Майдану 32; код за ) судові витрати у сумі 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень 00 коп.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст додаткового рішення виготовлено та підписано 24.07.2020.

Суддя Р.П. Качур