Справа № 9901/987/18
Суддя: Бевзенко В.М.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

23 липня 2020 року

Київ

справа №9901/987/18

адміністративне провадження №П/9901/987/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі -Суд):

головуючого судді - Бевзенка В.М.,

суддів: Шарапи В.М.,

Данилевич Н.А.,

Тацій Л.В.,

Чиркіна С.М.,

за участю секретаря судового засідання - Шевченко В.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Кіцнак П.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів про скасування рішення відповідача від 07 листопада 2018 року №499дп-18 щодо накладення дисциплінарного стягнення,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року Прокурор Геніченської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду як до суду першої інстанції з адміністративним позовом до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, в якому просила визнати протиправним та скасування рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №499дп-18 від 07.11.2018 про накладення дисциплінарного стягнення застосування до прокурора Геніченської місцевої прокуратури Херсонської області юриста 1 класу ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді заборони на строк 3 місяці на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду на підставі рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів №499дп-18 від 07 листопада 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржуване рішення є необґрунтованим, прийнятим з грубим порушенням прав позивача, передбачених статтями 45, 47 Закону України «Про прокуратуру» та підлягає скасуванню.

Ухвалою Верховного Суду від 08 січня 2019 року вказану позовну заяву було залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

На виконання ухвали Верховного Суду від 08 січня 2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви в межах встановленого строку.

Ухвалою Верховного Суду від 30 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом.

Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2019 року було задоволено клопотання ОСОБА_1 про її участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Ухвалою Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року провадження у цій справі було зупинено до встановлення правонаступника Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Ухвалою Верховного Суду від 28 листопада 2019 року провадження у справі №9901/987/18 було поновлено, а справу призначено до розгляду в судовому засіданні в режимі відеоконференції (Генічеський районний суд Херсонської області) на 12 грудня 2019 року о 12 год 00 хв.

Ухвалою Верховного Суду від 12 грудня 2019 року проведено заміну відповідача з Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів на Третю кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

Ухвалою Верховного Суду від 06 лютого 2020 року проведено заміну відповідача Третьої кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів на кадрову комісію з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів.

В судовому засіданні 23 липня 2020 року позивач позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів від 07 листопада 2018 року № 499дп-18 "Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1" не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та порушує права позивача.

Представник відповідача у суді позов не визнав і просив відмовити у задоволенні, аргументуючи тим, що підстави для його задоволення відсутні, оскільки оскаржуване рішення прийнято Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів з дотриманням встановленої процедури та відповідно до Закону України "Про прокуратуру".

Заслухавши суддю-доповідача та учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила таке.

ОСОБА_1 , 1990 року народження, в органах прокуратури працює з серпня 2012 року, а на посаду прокурора Геніченської місцевої прокуратури Херсонської області призначена наказом прокурора Херсонської області від 14 грудня 2015 року № 942к.

20 червня 2018 року до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів надійшла дисциплінарна скарга адвоката ОСОБА_2 про вчинення дисциплінарного проступку прокурором Геніченської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 Підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності у скарзі зазначено те, що ОСОБА_1 неналежно виконувала свої службові обов`язки під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні та несвоєчасно встановила особу ОСОБА_2 в якої планувалось проведення обшуку, що призвело до порушення статті 23 Закону України «Про адвокатуру».

Скаржниця зазначила, що ОСОБА_1 вийшла за межі наданих їй законом повноважень та погодила клопотання слідчого СВ Генічеського ВП ГУНП у Херсонській області про надання дозволу на проведення обшуку у володінні, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , знаючи при цьому, що скаржниця є адвокатом. Крім того, у кримінальному провадженні, у якому ОСОБА_1 погоджувалося вказане клопотання слідчого, ОСОБА_2 приймала участь як адвокат при допиті свідка 10 грудня 2014 року.

Рішенням члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів В. Шемчука від 02 липня 2018 року відкрито дисциплінарне провадження стосовно прокурора Геніченської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1

За результатами службового розслідування щодо можливого неналежного виконання службових обов`язків під час здійснення процесуального керівництва прокурором Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 складено висновок, який від 22 серпня 2018 року затверджено прокурором Херсонської області В. Трубенко.

Висновком службового розслідування встановлено факт неналежного виконання службових обов`язків прокурором Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 під час здійснення процесуального керівництва яке виразилося у неналежному здійсненні, всупереч вимогам пунктів 1.3, .6.1 наказу Генеральної прокуратури України від 19 грудня 2012 року № 4гн «Про організацію дальності прокурорів у кримінальному провадженні», процесуального керівництва (незнання матеріалів кримінального провадження, не використання в повному обсязі своїх повноважень у частині відмови у погодженні клопотання слідчого про проведення обшуку) та несвоєчасному встановленні прокурором ОСОБА_1 . особи юриста ПП ПОП «Чонгар» ОСОБА_2 як особи, в якої планувалось проведення обшуку, що призвело до порушення вимог статей 480 Кримінального процесуального кодексу України і 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та порушення прав адвоката ОСОБА_2

Копію цього висновку і матеріалів службового розслідування направлено до Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

За результатами розгляду матеріалів дисциплінарного провадження 19 вересня 2018 року членом Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів В. Шемчуком складено висновок про наявність дисциплінарного проступку прокурора, в якому запропоновано притягнути за порушення вимог пункту 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, передбаченої пунктом 1 частиною 1 статті 49 Закону України «Про прокуратуру» та накласти на неї стягнення у виді догани.

Вказаний висновок вмотивований тим, що виявлені у ході службового розслідування та перевірки дисциплінарної скарги обставини свідчать, що в діях ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання службових обов`язків, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів № 499дп-18 від 07 листопада 2018 року "Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1" на підставі статей 43, 47-50, 77 Закону України "Про прокуратуру", пунктів 61-63, 115-127 Положення про порядок роботи Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів притягнуто прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладено на неї дисциплінарне стягнення у виді заборони на строк 3 місяці на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду.

При прийнятті рішення відповідач виходив з того, що виявлені у ході службового розслідування та перевірки дисциплінарної скарги обставини свідчать, що в діях ОСОБА_1 вбачається неналежне виконання службових обов`язків, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 43 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності.

Суд не вбачає підстав для визнання оскаржуваного рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів протиправним та скасування його у зв`язку із таким.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження за невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків.

Частиною першою статті 44 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження здійснюється Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону № 1697-VII дисциплінарне провадження - це процедура розгляду Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів дисциплінарної скарги, в якій містяться відомості про вчинення прокурором дисциплінарного проступку.

Рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу можуть бути оскаржені виключно в порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України. Якщо за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність прокурора в межах кримінального процесу встановлено факти порушення прокурором прав осіб або вимог закону, таке рішення може бути підставою для дисциплінарного провадження.

Статтею 46 Закону №1697-VII передбачено порядок відкриття дисциплінарного провадження та проведення перевірки дисциплінарної скарги.

Відповідно до частини четвертої статті 46 Закону № 1697-VII після відкриття дисциплінарного провадження член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів проводить перевірку в межах обставин, повідомлених у дисциплінарній скарзі. У разі виявлення під час перевірки інших обставин, що можуть бути підставою для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності, інформація про це включається у висновок члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки.

Під час здійснення перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має право ознайомлюватися з документами, що стосуються предмета перевірки, отримувати їх копії, опитувати прокурорів та інших осіб, яким відомі обставини вчинення діяння, що має ознаки дисциплінарного проступку, отримувати за письмовим запитом від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадян, громадських об`єднань необхідну для проведення перевірки інформацію. Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, має право надавати пояснення або відмовитися від їх надання стосовно себе (частина шоста статті 46 Закону № 1697-VII).

Перевірка відомостей про наявність підстав для притягнення прокурора до дисциплінарної відповідальності проводиться у строк, який не перевищує двох місяців із дня реєстрації дисциплінарної скарги, а в разі неможливості завершення перевірки протягом цього строку він може бути продовжений Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів, але не більш як на місяць.

До завершення дисциплінарного провадження прокурор не може бути звільнений з посади прокурора у зв`язку з поданням заяви про звільнення за власним бажанням (частина дев`ята статті 46 Закону № 1697-VII).

Частиною десятою 46 Закону № 1697-VII передбачено, що член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів за результатами перевірки готує висновок, який повинен містити інформацію про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора та виклад обставин, якими це підтверджується. Якщо за результатами перевірки член Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів встановив наявність дисциплінарного проступку, у висновку додатково зазначається характер проступку, його наслідки, відомості про особу прокурора, ступінь його вини, інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення, а також пропозиція члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів щодо конкретного виду дисциплінарного стягнення.

Висновок та зібрані у процесі перевірки матеріали передаються на розгляд Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів та мають бути отримані його членами не пізніш як за п`ять днів до засідання, на якому такий висновок розглядатиметься (частина 11 статті 46 Закону № 1697-VII).

Згідно із частиною першою статті 47 Закону №1697-VII розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів. На засідання запрошуються особа, яка подала дисциплінарну скаргу, прокурор, стосовно якого відкрито дисциплінарне провадження, їхні представники, а у разі необхідності й інші особи. Повідомлення про час та місце проведення засідання Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів має бути надіслано не пізніш як за десять днів до дня проведення засідання.

Відповідно до частини третьої статті 47 Закону №1697-VII висновок про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора розглядається за його участю і може бути розглянутий без нього лише у випадках, коли належним чином повідомлений прокурор:

1) повідомив про згоду на розгляд висновку за його відсутності;

2) не з`явився на засідання, не повідомивши про причини неявки;

3) не з`явився на засідання повторно.

Рішення про можливість розгляду висновку за відсутності відповідного прокурора приймає Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів.

Частиною четвертою цієї статті передбачено, що прокурор, який не братиме участі в засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, вправі надіслати письмові пояснення щодо висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку, які оголошуються на засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Розгляд висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора відбувається на засадах змагальності. На засіданні Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів заслуховуються пояснення члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, який проводив перевірку, пояснення прокурора, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представника і в разі необхідності інших осіб (частина п`ята статті 47 Закону №1697-VII).

Прокурор, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження, та/або його представник мають право давати пояснення, відмовитися від їх надання, ставити питання учасникам провадження, висловлювати заперечення, заявляти клопотання, а також за наявності сумнівів у неупередженості та об`єктивності члена Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів подавати заяву про його відвід (частина шоста статті 47 Закону №1697-VII).

Відповідно до частини першої статті 48 Закону №1697-VII Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів приймає рішення в дисциплінарному провадженні більшістю голосів від свого загального складу. Перед прийняттям рішення Кваліфікаційно-дисциплінарна комісія прокурорів за відсутності прокурора, стосовно якого здійснюється провадження, і запрошених осіб обговорює результати розгляду висновку про наявність чи відсутність дисциплінарного проступку прокурора.

Частинами третьою та четвертою статті 48 Закону №1697-VII передбачено, що при прийнятті рішення у дисциплінарному провадженні враховуються характер проступку, його наслідки, особа прокурора, ступінь його вини, обставини, що впливають на обрання виду дисциплінарного стягнення. Рішення про накладення на прокурора дисциплінарного стягнення або рішення про неможливість подальшого перебування особи на посаді прокурора може бути прийнято не пізніше ніж через рік із дня вчинення проступку без урахування часу тимчасової непрацездатності або перебування прокурора у відпустці.

Копія рішення Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів вручається прокуророві, стосовно якого воно прийнято, або у семиденний строк надсилається йому поштою рекомендованим листом із повідомленням про вручення. У цей же строк копія рішення надсилається керівникові органу прокуратури, в якому прокурор, стосовно якого воно прийнято, обіймає посаду (частина восьма статті 48 Закону №1697-VII).

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 49 Закону №1697-VII на прокурора може бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді заборони на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора).

Підставою для прийняття Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів спірного рішення слугували обставини, встановлені під час проведення перевірки неналежного виконання ОСОБА_1 своїх службових обов`язків під час здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні.

Так, у ході дисциплінарного провадження встановлено, що ОСОБА_1 вчинений дисциплінарний проступок, а саме: несвоєчасне встановлення особи юриста ПП ПОП «Чонгар» ОСОБА_2 як особи, в якої планувалось проведення обшуку, що призвело до порушення вимог статей 480 КПК України та 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та порушення прав адвоката ОСОБА_2

Так, у ході службового розслідування з`ясовано, що 06 червня 2018 року до Генічеського районного суду Херсонської області надійшло клопотання слідчого СВ Генічеського ВП ГУНП в області Волошина В.С., яке погоджено прокурором Генічеської місцевої прокуратури ОСОБА_1, про проведення обшуку з метою відшукання і вилучення в оригіналах первинних фінансово-господарських документів та інших, які містять інформацію щодо підтвердження факту використання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих на території Привільненської сільської ради Генічеського району станом на 2011-2014 роки за адресою: АДРЕСА_1, яке згідно з довідкою БТІ зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2

07 червня 2018 року слідчим суддею Генічеського районного суду Берлімовою Ю.Г. клопотання слідчого Волошина В.С. про проведення обшуку задоволено.

09 червня 2018 року в рамках кримінального провадження №0000331 від 08 березня 2014 року на виконання ухвали суду від 07 червня 2018 року у період часу з 08 години 46 хвилин до 11 години 43 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_2 за участі останньої, понятих і працівників УСБУ в Херсонській області слідчим слідчого відділу Генічеського ВП ГУНП в області Фурмановою Ю.П. проведено обшук, під час якого вилучено документи щодо діяльності ПП ПОП «Чонгар».

Крім того, у ході службового розслідування установлено, що в матеріалах кримінального провадження №0000331 наявний протокол допиту ОСОБА_4 в якості свідка від 11 грудня 2014 року, в якому остання власноруч відмітила, що під час проведення слідчої дії бажає участі адвоката ОСОБА_2 Протокол допиту свідка підписано свідком ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_2

Також встановлено, що слідчим Волошиним В.С. і прокурором ОСОБА_1 під час підготовки та погодження клопотання про проведення обшуку всупереч вимог ст. 36 КПК України не перевірено особу юриста ПП ПОП «Чонгар» ОСОБА_2 , у якої планувалось провести обшук, не встановлено документального підтвердження наявності трудових чи договірних відносин юриста ОСОБА_2 та ПП ПОП «Чонгар» (у матеріалах кримінального провадження вказані документи відсутні).

Вчинення позивачем дисциплінарного проступку підтверджується інформацією, яка міститься в матеріалаї службового розслідування, проведеного на підставі наказу прокурора Херсонської області.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною першою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до частин першої статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно із частиною першою статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Заперечення ОСОБА_1 про порушення нею вимог статей 480 Кримінального процесуального кодексу України та 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Суд сприймає критично враховуючи таке.

В матеріалах копії дисциплінарного провадження досліджених Судом, наявні пояснення ОСОБА_1 , надані нею в рамках службового розслідування, проведеного на виконання наказу прокурора Херсонської області від 23 липня 2018 року № 43. У поясненнях зазначено, що при погодженні клопотання нею вивчались лише матеріали указаного кримінального провадження, якими обґрунтовувались викладені у клопотанні доводи. Вказаний протокол допиту свідка вона не читала та питання наявності у ОСОБА_2 статусу адвоката нею не перевірялось. Про те, що ОСОБА_2 є адвокатом ОСОБА_1 було невідомо, а в зазначеному протоколі допиту свідка вказано лише про бажання ОСОБА_4 про присутність адвоката.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 за рішенням Ради адвокатів Автономної Республіки Крим № 2 від 25 березня 2013 року отримала свідоцтво на зайняття індивідуальною адвокатською діяльностю № 1518, а тому відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - є адвокатом, з відповідними правами та обов`язками, визначеними цим законом.

Пунктом третім частини 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що професійні права, честь і гідність адвоката гарантуються та охороняються Конституцією України, цим Законом та іншими законами, зокрема: проведення стосовно адвоката оперативно-розшукових заходів чи слідчих дій, що можуть проводитися виключно з дозволу суду, здійснюється на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора, його заступників, прокурора Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Пунктом четвертим частини 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що забороняється проведення огляду, розголошення, витребування чи вилучення документів, пов`язаних із здійсненням адвокатської діяльності.

Крім того, пунктом другим частини 2 цього Закону передбачено, що під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії.

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача, що жодна норма діючого законодавства не містить визначеного конкретного обов`язку прокурора перевіряти особу щодо якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно наказу Генеральної Прокуратури України «Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні» від 19 грудня 2012 року № 4гн прокурорам при вирішенні слідчих (розшукових) дій необхідно ретельно перевіряти наявність відповідних підстав. Отже, якщо були наявні підстави для обшуку в адвоката ОСОБА_2, то вказана слідча дія має бути проведена без порушення норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», тобто виключно на підставі судового рішення, ухваленого за клопотанням Генерального прокурора або його заступників, а не прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1

Крім того, Суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що документи які необхідно було знайти під час обшуку жодним чином не пов`язані зі здійсненням адвокатської діяльності ОСОБА_2 оскільки ці доводи не спростовують обов`язок прокурора належним чином виконувати свої службові повноваження.

Натомість Суд зауважує, що підставою для винесення відповідачем спірного рішення стали обставини допущення позивачем неналежного виконання службових обов`язків (пункт 1 частини першої статті 43 Закону України "Про прокуратуру"), тобто судом в рамках розгляду даної справи не досліджується питання наявності або відсутності підстав проводити обшук у ОСОБА_2 , а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення позивачкою дисциплінарного проступку в частині порушення виконання службових обов`язків.

Водночас посилання позивачки, що не будь-яке неналежне виконання службових обов`язків тягне за собою накладення дисциплінарного стягнення, а лише таке, яке містить у собі склад дисциплінарного проступку, Суд не приймає до уваги з огляду на таке.

Погодження клопотання слідчого, яке 07 червня 2018 року було розглянуто та задоволено слідчим суддею Генічеського районного суду Херсонської області, є перевищенням службових повноважень ОСОБА_1 та порушенням нею гарантій адвокатської діяльності, а саме вимог п. п. 3,4 частини першої ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

При цьому ОСОБА_1 вийшла за межі наданих їй законом повноважень, що свідчить про неналежне виконання позивачкою службових обов`язків та в зв`язку із чим відповідач у її діях встановив ознаки дисциплінарного проступку, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру» є підставою для відповідальності.

Суд звертає увагу, що в матеріалах справи є протокол допиту ОСОБА_4 від 11 грудня 2014 року, в якому остання власноруч відмітила, що під час проведення слідчої дії бажає участі адвоката ОСОБА_2, цей протокол підписаний адвокатом, а тому позивач мала перевірити наявність в скаржниці статус адвоката.

Суд погоджується із доводами відповідача про порушення ОСОБА_1 прав адвоката і вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що і утворює склад дисциплінарного проступку в діях позивачки, передбачений пунктом першим частини першої статті 43 Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги приписи зазначених норм, оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку, що рішення від 07 листопада 2018 року № 499дп-18 "Про накладення дисциплінарного стягнення на прокурора Генічеської місцевої прокуратури Херсонської області ОСОБА_1" прийнято Кваліфікаційно-дисциплінарною комісією прокурорів на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені діючим законодавством, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 245, 244-250, 255, 266, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_1 ) до Кадрової комісії з розгляду дисциплінарних скарг про вчинення прокурором дисциплінарного проступку та здійснення дисциплінарного провадження щодо прокурорів (04050, м. Київ, вул. Мельникова, б. 81-Б, ) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 07 листопада 2018 року №499дп-18 щодо накладення дисциплінарного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Великої Палати Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 23 липня 2020 року.

Головуючий суддя В.М. Бевзенко

Судді В.М. Шарапа

Н.А. Данилевич

Л.В. Тацій

С.М. Чиркін