Справа № 520/12281/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Шевченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 р. Справа № 520/12281/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020, повний текст складено 24.02.20 по справі № 520/12281/19

за позовом Приватного підприємства "Харківська міська охорона"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ПП "Харківська міська охорона" звернулось до суду із адміністративним позовом, у якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 08.07.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасоване податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 08.07.2019.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті постанови норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зазначає, що відповідальність за правильність заповнення реквізитів розрахункового документа несе особа, яка оформила цей документ та надала до обслуговуючого банку, та саме помилкове зазначення розрахункового рахунку позивачем призвело до ненадходження необхідних коштів.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, ПП "Харківська міська охорона" з 01.07.2017 зареєстроване як платник ПДВ.

Головним управлінням ДФС у Харківській області проведено камеральну перевірку з питання дотримання термінів сплати податкових зобов`язань з податку на додану вартість ПП "Харківська міська охорона" за серпень 2017.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 22.05.2019 № 1871/20-40-58-05-10/39455269, яким встановлено несвоєчасну сплату узгоджених податкових зобов`язання з податку на додану вартість ПП "Харківська міська охорона" по податковій звітності за звітний період липень 2017, чим порушено п. 57.1 ст. 57 Податкового Кодексу України.

На підставі зазначеного акту Головним управлінням ДФС у Харківській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 08.07.2019, яким у зв`язку із порушенням строку сплати суми грошового зобов`язання з ПДВ (затримка на 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання з ПДВ за період липень 2017 у сумі 19511,00 грн.) застосовано штраф 10% від суми ПДВ, що складає 1951,10 грн.

Позивач, не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням, звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутносіт вини з боку платника податків у несвоєчасності перерахування сум ПДВ з рахунку підприємства у системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до п. 200.1, 200.2 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до пунктів 200-1.1 і 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України постановою від 16.10.2014 № 569 затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, яким передбачено положення аналогічного змісту.

Так, згідно з п. 200-1.1, 200-1.2 ст. 200-1 ПК України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу.

Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Відповідно до п. 200-1.4 та 200-1.5 статті 200-1 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти: а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу; б) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку.

З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Отже, податковим законодавством встановлений обов`язок платника податку своєчасно зараховувати на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість кошти у сумі, що дорівнює сумі податкового зобов`язання.

Обов`язок з перерахування податку з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість до бюджету покладений на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику (ДФС України), та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського/ обслуговування бюджетних коштів (казначейство України).

Відповідно до п.203.1 ст. 203 ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Судовим розглядом встановлено, що 18.08.2017 ПП "Харківська міська охорона" до податкового органу подано податкову декларацію з ПДВ за липень 2017 № , в якій самостійно визначено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду у сумі 19511,00 грн. Зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації сума податкового зобов`язання підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Таким чином, строк сплати податкового зобов`язання з ПДВ за липень 2017 встановлено до 30.08.2017 включно.

Так, на момент подання декларації з ПДВ на електронному рахунку позивача знаходилось достатньо коштів, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що вбачається з витягу щодо суми податку, на яку платник ПДВ має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в ЄДРНП від 29.08.2017, зроблений з системи електронного адміністрування ПДВ № 29290.

Також, у липні та серпні 2017 з поточного рахунку позивача на його рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість було перераховано кошти: 4950,00 грн. згідно платіжного доручення № 412 від 27.07.2017, 9200,00 грн. згідно платіжного доручення № 413 від 28.07.2017, 5400,00 грн. згідно платіжного доручення № 430 від 19.08.2017.

Отже, станом на 29.08.2017 року на електронному рахунку підприємства знаходилось достатньо коштів, необхідних для сплати податкового зобов`язання з ПДВ за липень 2017, що свідчить про виконання позивачем своїх зобов`язань зі сплати податку на додану вартість за липень 2017.

Втім, відповідно до даних акту камеральної перевірки від 22.05.2019 року № 1871/20-40-58-05-10/39455269 податковим органом задекларована сума ПДВ за липень 2017 у сумі 19511,00 грн. була списана податковим органом з електронного рахунку підприємства лише 27.09.2017, що також підтверджується зворотнім боком облікової картки платника податку.

Таким чином, зазначені обставини і стали підставою винесення Головним управлінням ДФС у Харківській області оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтування причин несвоєчасного списання коштів з рахунку позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість в рахунок погашення задекларованої суми ПДВ за липень 2017 року відповідачем не надано.

За таких обставин, враховуючи, що несвоєчасне перерахування ПДВ за липень 2017 відбулося з рахунку підприємства у системі електронного адміністрування податку на додану вартість з вини податкового органу, будь-якої вини з боку платника податків не встановлено, застосування Головним управлінням ДФС у Харківській області штраф, передбаченого ст. 126 ПК України, є протиправним.

Доводи апеляційної скарги стосовно невірного зазначення платником податку розрахункового рахунку, що призвело до ненадходження необхідних коштів, є помилковими, не підтверджені у ході розгляду справи.

З огляду на викладене оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 08.07.2019 є таким, що підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог та необхідності їх задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.02.2020 по справі № 520/12281/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов