Справа № 240/5882/18
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5882/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов Сергій Вікторович

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

29 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Смілянця Е. С. Матохнюка Д.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року (рішення ухвалено 24.04.2020р. у м.Житомирі) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" до Голови Верховного суду Данішевської Валентини Іванівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, у якому просив:

- визнати бездіяльність Голови Верховного Суду Данішевської Валентини Іванівни щодо не видання наказу та не проведення службового розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_2 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації "Райагрошляхбуд", в ході якого зобов`язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- зобов`язати Голову Верховного Суду Данішевську Валентину Іванівну видати наказ та провести службове розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_2 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації "Райагрошляхбуд", в ході якого зобов`язати комісію з службового розслідування виїхати та відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі;

- визнати бездіяльність Голови Верховного Суду Данішевської Валентини Іванівни щодо не подання його звернення на збори суддів Верховного Суду;

- зобов`язати Голову Верховного Суду Данішевську Валентину Іванівну подати його звернення для розгляду на зборах суддів Верховного Суду, для чого такі збори організувати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 31 жовтня 2018 року звертався спільно з Громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" до Голови Верховного Суду із заявою, у якій просив провести службове розслідування щодо допущених суддею ОСОБА_2 порушень, зокрема щодо її звернення до посадових осіб Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд» для отримання майна та зацікавленості у негативному судовому рішенні по справі № 280/1540/15-ц. На свою заяву позивач отримав відмову, яку вважає протиправною, такою що суперечить положенням Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а тому звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Громадської організації "Проти придурків та ідіотів" до Голови Верховного Суду Данішевської Валентини Іванівни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 про визнання бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що звертався спільно з Громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" до Голови Верховного Суду із заявою, у якій просив провести службове розслідування щодо допущених суддею ОСОБА_2 порушень, зокрема щодо її звернення до посадових осіб Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд» для отримання майна та зацікавленості у негативному судовому рішенні по справі № 280/1540/15-ц. На свою заяву позивач отримав відмову, яку вважає протиправною.

У відзиві на апеляційну скаргу Голова Верховного суду Данішевська Валентина Іванівна просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що Верховний Суд розглянув заяву ОСОБА_1 в порядку, визначеному Законом України "Про звернення громадян" та листом відмовив у задоволенні заявлених вимог з підстав заборони впливу на суддів і їх незалежність під час здійснення правосуддя, гарантованих Конституцією України, і відсутності у Голови Верховного Суду повноважень щодо здійснення перевірок професійної діяльності суддів.

Позивачем також подано заяву про доводи, міркування позивача щодо питань викладених у відзиві на апеляційну скаргу, в якій він просить доводи вказані відповідачем у відзиві відхилити, вимоги позовної заяви задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 31 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся спільно з Громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" до Голови Верховного Суду із заявою, у якій просив видати наказ та провести службове розслідування щодо особистої зацікавленості судді ОСОБА_2 в майні Коростишівської спільної міжгосподарської організації «Райагрошляхбуд», в ході якого зобов`язати комісію з такого розслідування виїхати і відібрати пояснення у звільнених працівників відділення Фонду соціального страхування у Коростишівському районі; розглянути дане звернення на зборах суддів Верховного Суду; матеріали розслідування направити Вищій раді правосуддя для прийняття відповідного рішення.

На вказане звернення позивач отримав відповідь № 2727/0/2-18 від 12 листопада 2018 року, у якій його повідомлено про відсутність повноважень у Голови Верховного Суду щодо вирішення питань, вказаних ним у заяві, зокрема, здійснення перевірок професійної діяльності суддів Верховного Суду. Крім того, позивачу роз`яснено право звернення до Вищої ради правосуддя із скаргою для встановлення фактів, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку суддею.

Вважаючи таку бездіяльність протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Голова Верховного Суду Данішевська ОСОБА_3 при наданні ОСОБА_1 та Громадській організації "Проти придурків та ідіотів" відповіді на їх заяву від 31 жовтня 2018 року діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України, не допустила щодо позивача бездіяльність, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглядаючи питання про законність та обґрунтованість судового рішення, яким у позові відмовлено, суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України декларовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із Законом України, від 02.10.1996, № 393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі - Закон № 393) визначено, що під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо (ст.3 Закону № 393).

Відповідно до статті 1 Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 року № 393/96-ВР передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Приписами частини 1 статті 7 Закону України Про звернення громадян звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Частина 3 цієї ж статті вказує на те, що якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Нормами частини 1 статті 15 Закону України Про звернення громадян передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідно до ст.20 Закону України Про звернення громадян звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Термін розгляду, на обґрунтовану письмову вимогу громадянина, може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, що звертаючись із заявою до Голови Верховного Суду, ОСОБА_1 просить вчинити дії щодо проведення службового розслідування відносно судді Верховного Суду Червинської ОСОБА_4 .

На вказане звернення позивач отримав відповідь № 2727/0/2-18 від 12 листопада 2018 року, у якій його повідомлено про відсутність повноважень у Голови Верховного Суду щодо вирішення питань, вказаних ним у заяві, зокрема, здійснення перевірок професійної діяльності суддів Верховного Суду. Крім того, позивачу роз`яснено право звернення до Вищої ради правосуддя із скаргою для встановлення фактів, що свідчать про вчинення істотного дисциплінарного проступку суддею.

Закон України від 02.06.2016, №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд (далі - Закон № 1402).

Згідно з частиною 1 статті 36 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 39 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд очолює Голова Верховного Суду, якого обирає на посаду та звільняє з посади шляхом таємного голосування Пленум Верховного Суду з числа суддів Верховного Суду в порядку, встановленому цим Законом.

Голова Верховного Суду:

1) представляє Верховний Суд як найвищий суд у системі судоустрою України у зносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами, а також із судовими органами інших держав та міжнародними організаціями;

2) визначає адміністративні повноваження заступника Голови Верховного Суду;

3) скликає Пленум Верховного Суду; вносить на розгляд Пленуму подання щодо обрання на посаду секретаря Пленуму; виносить на розгляд Пленуму питання та головує на його засіданнях;

4) контролює ефективність діяльності апарату Верховного Суду, погоджує призначення на посаду керівника апарату суду та його першого заступника, вносить подання про застосування до керівника апарату суду та його першого заступника заохочення або накладення дисциплінарного стягнення відповідно до законодавства;

5) інформує Пленум Верховного Суду про діяльність Верховного Суду;

6) здійснює інші повноваження, визначені законом.

Голова Верховного Суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що до повноважень Голови Верховного Суду не віднесено проведення службового розслідування стосовно суддів цього суду, відповідно, і видання наказу з цього питання.

Колегія суддів зазначає, що чинним законодавством не передбаченого такого правого інституту як службове розслідування стосовно певного судді.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Згідно з ч.3 ст.6 Закон №1402-VIII втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Недоторканність суддів є одним із елементів їхнього статусу, який має публічно-правове призначення забезпечити здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом. Саме для забезпечення недоторканості суддів передбачений особливий порядок притягнення їх до юридичної (дисциплінарної) відповідальності.

Дисциплінарна відповідальність суддів є особливим, самостійним видом юридичної відповідальності, який застосовується у специфічній сфері людського життя сфері правосуддя і пов`язаний із професійною діяльністю спеціальних суб`єктів - суддів. Дисциплінарна відповідальність виступає гарантом виконання суддями своїх службових обов`язків та забезпечення прав громадян на професійний та справедливий судовий розгляд їх справ.

Суд зауважує, що згідно приписів ч.1 ст.107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа.

Крім того, згідно ч.1 ст.108 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" - дисциплінарне провадження щодо судді здійснюють дисциплінарні палати Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному Законом України "Про Вищу раду правосуддя", з урахуванням вимог цього Закону.

Колегія суддів вважає, що розгляд скарги на дії судді відноситься до виключної компетенції Вищої ради правосуддя, а тому відповідач діяв правомірно відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 в частині видачі наказу та проведенні службового розслідування стосовно судді ОСОБА_2 .

Також слід зазначити, що ч.1 ст.128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що збори суддів - зібрання суддів відповідного суду, на якому вони обговорюють питання внутрішньої діяльності цього суду та приймають колективні рішення з обговорюваних питань.

Згідно ч.5 ст.128 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Збори суддів:

- обговорюють питання щодо внутрішньої діяльності суду чи роботи конкретних суддів або працівників апарату суду та приймають з цих питань рішення, що є обов`язковими для суддів та працівників цього суду;

- визначають спеціалізацію суддів з розгляду конкретних категорій справ;

- визначають рівень навантаження на суддів відповідного суду з урахуванням виконання ними адміністративних або інших обов`язків;

- заслуховують звіти суддів, які обіймають адміністративні посади в цьому суді, та керівника апарату суду;

- звертаються з поданням про притягнення до дисциплінарної відповідальності адвоката, прокурора, посадової особи органу державної влади чи органу місцевого самоврядування за вчинення дій або бездіяльності, що порушують гарантії незалежності суду та судді;

- здійснюють інші повноваження, визначені цим Законом.

Отже, чинним законодавством не визначено права голови суду виносити на розгляд зборів суддів заяви фізичних та/або юридичних осіб щодо дій суддів даного суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що до повноважень Голови Верховного Суду не належить проведення службового розслідування щодо судді цього суду і видання відповідного наказу, також розгляд заяв фізичних та/або юридичних осіб щодо дій судді Верховного Суду не належить до кола питань, які можуть вирішуватися зборами суддів Верховного Суду.

Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315,316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 29 липня 2020 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Смілянець Е. С. Матохнюк Д.Б.