Справа № 120/1242/20-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1242/20-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

23 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання протиправною та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 02 березня 2020 року у виконавчому провадженні ВП 5986603 та відшкодування 50000 гривень моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що державний виконавець Паламарчук Ю.В. не вчинила всі необхідні дії в повному обсязі, як це передбачено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» і винесла постанову про закінчення виконавчого провадження у примусовому виконанні, яка не відповідає вимогам ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про закінчення виконавчого провадження від 02 березня 2020 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду в частині відмови у позові в частині відшкодування моральної шкоди ОСОБА_1 не погодився і подав апеляційну скаргу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року в оскаржуваній частині - без змін.

Після апеляційного перегляду, з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову звернувся відповідач, - Вінницький районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що постанова про закінчення виконавчого провадження, що оскаржується, винесена державним виконавцем на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із яким виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону. В свою чергу, відповідно до частини 3 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником; у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом; у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Станом на 28 лютого 2020 року рішення суду боржником не виконано, про поважні причини його невиконання не повідомлено, виконавчий збір та штрафи, накладені на боржника за невиконання рішення суду не сплачені. Відтак, встановивши факт невиконання рішення суду у встановлений строк, відповідач направив повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення до Вінницького РВП ГУНП у Вінницькій області та прийняв оскаржувану постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідач у апеляційній скарзі покликаються на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені в установленому порядку. Відтак, враховуючи приписи ст. 311 КАС України, розгляд апеляційної скарги здійснюється в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного.

Як встановив суд та підтверджено матеріалами справи, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19 вересня 2018 року у справі № 0240/2577/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Агрономічної сільської ради задоволено. Цим рішенням визнано протиправною бездіяльність виконавчого комітету Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області у не створенні, не функціонуванні та не веденні системи обліку публічної інформації та зобов`язано виконавчий комітет Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області створити, забезпечити функціонування та ведення системи обліку публічної інформації; зобов`язано виконавчий комітет Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області у відповідності до вимог п. 5 ч. 1 ст.15, ст. 18 Закону України "Про доступ до публічної інформації" оприлюднювати інформацію про систему обліку, види інформації, яку зберігає розпорядник, шляхом обов`язкової реєстрації в системі обліку, що має містити: 1) назву документа; 2) дату створення документа; 3) дату надходження документа; 4) джерело інформації (автор, відповідний підрозділ); 5) передбачену законом підставу віднесення інформації до категорії з обмеженим доступом; 6) строк обмеження доступу до інформації, у разі якщо вона віднесена до інформації з обмеженим доступом; 7) галузь; 8) ключові слова; 9) тип, носій (текстовий документ, електронний документ, плівки, відеозаписи, аудіозаписи тощо); 10) вид (нормативні акти, угоди, рішення, протоколи, звіти, прес-релізи); 11) проекти рішень (доповідні записки, звернення, заяви, подання, пропозиції, листи тощо); 12) форму та місце зберігання документа та забезпечити доступ до системи обліку публічної інформації на офіційному веб-сайті http://agronomichne.vinrayrada.gov.ua.

Вказане судове рішення набрало законної сили 19 жовтня 2018 року і звернуто до виконання шляхом видачі за заявою ОСОБА_1 виконавчого листа №0240/2577/18-а.

15 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав до Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) виконавчий лист із заявою про відкриття виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця Вінницького районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Паламарчук Ю.В. від 23 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження серії ВП №59866036 щодо примусового виконання виконавчого листа №0240/2577/18-а, що виданий Вінницьким окружним адміністративним судом. Сторонами у виконавчому провадженні визначено ОСОБА_1 (стягувач) та Агрономічну сільську раду (боржник). Вказаною постановою визначено, що боржник повинен виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Постанову про відкриття виконавчого провадження та надання 10-ти денного строку для виконання судового рішення надіслано сторонам виконавчого провадження 28 серпня 2019 року, що підтверджується реєстром рекомендованої кореспонденції.

Оскільки станом на 06 вересня 2019 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду у справі №0240/2577/18-а боржником не виконано, державним виконавцем складено відповідний акт.

20 листопада 2019 року державним виконавцем надіслано боржнику вимогу щодо необхідності виконання виконавчого листа №0240/2577/18-а в строк до 03 грудня 2019 року. Також у вимозі державним виконавцем боржника попереджено про кримінальну відповідальність за статтею 382 Кримінального кодексу України за умисне невиконання рішення суду.

06 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 гривень за невиконання боржником рішення суду у встановлений строк та складено акт, у якому зафіксовано невиконання боржником рішення суду у наданий строк. Крім того, боржника зобов`язано виконати рішення протягом десяти робочих днів, тобто до 19 грудня 2019 року, та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

24 лютого 2020 року винесено постанову про накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі (10200 гривень) за невиконання рішення суду без поважних причин.

28 лютого 2020 року Вінницьким районним відділом державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) направлено Вінницькому районному відділенню поліції ГУНП у Вінницькій області повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

02 березня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження.

Позивач ОСОБА_1 , - стягувач у виконавчому провадженні, з постановою про закінчення виконавчого провадження не погодився і звернувся в суд з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не доведено, що державним виконавцем у примусовому виконанні ВП №5986603 вчинено всі необхідні дії в повному обсязі, як це передбачено Законом України «Про виконавче провадження», не доведено, що спірну постанову винесено у відповідності до вимог статті 39 зазначеного Закону, що дає підстави для визнання постанови про закінчення виконавчого провадження протиправною.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами другою та четвертою статті 257 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

За п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону, виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частин 1-3 ст. 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Отже, враховуючи приписи ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» передумовою для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження при виконанні рішень зобов`язального характеру на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону є вчинення державним виконавцем таких дій:

- винесення постанови про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність,

- повторна перевірка виконання рішення боржником;

- надсилання до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Разом з тим, відповідачем не доведено вчинення державним виконавцем всіх із зазначених дій, докази їх вчинення у матеріалах справи відсутні.

Отже, відповідачем не доведено, що державним виконавцем вчинено всі необхідні дії в повному обсязі, як це передбачено статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження»; не доведено, що спірну постанову винесено у відповідності до вимог статті 39 зазначеного Закону. За таких обставин апеляційний сул дійшов висновку про те, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірна постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

При вирішенні справи судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Вінницького районного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 10 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 23 липня 2020 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.