Справа № 160/5252/20
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року Справа № 160/5252/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Електрозавод" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
Ухвалою суду від 15.05.2020 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами загального позовного провадження.
07.07.2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені у позовній заяві, як підстави для задоволення позову. Крім того вказано, що позивач здійснював формування декларацій зі сплати за землю за 2016-2019 роки правильно та у відповідності до Закону та Договору, у розмірі ставки - 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, а не в трикратному розмірі земельного податку. Також позивач зауважує, що твердження відповідача про те, що під час перевірки, у відповіді ПрАТ «Електрозавод» па запит ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.10.2019 р., містяться посилання на те, що органи місцевого самоврядування в 2017 р. порушили п.п. 12.3.4. п.12.3. ПК України - є хибними та такими, які не відповідають дійсності. Водночас, вказує щодо тверджень відповідача у відзиві на позов про те, що у період з 31.03.2017 р. рішення Криворізької міської ради від 29.03.2017 р. №1522 було законним та діючим наступне. Так, дійсно таке рішення було чинним з 31.03.2017 р., але податкову декларацію з плати за землю (орендна плата) за період 2017 р. підприємство подало 15.02.2017 р, у відповідності до законних строків їх подання, тобто до дати прийняття та набрання чинності рішенням від 29.03.2017 р. №1522. Щодо індивідуальної податкової консультації від 05.03.2018 р. № 883/6/99-99-12-02-03-15/ІПК зазначає, що відповідач чітко не аргументував свою позицію щодо неї, а крім того стверджує, що у постанові від 28.03.2019 р. у справі №814/1834/16 зазначений трикратний розмір земельного податку, тоді як у зазначеній постанові розмір орендної плати прописаний наступним чином: «...На підставі п.п.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки.» Щодо посилання відповідача на те, Податковий кодекс вимагає, аби річний платіж був не менше трикратного розміру земельного податку, вказує, що таке твердження не відповідає дійсності, оскільки у Податковому кодексі України такий розмір значився у редакції 2014 р., а спірний період стосовно розміру орендної плати і період перевірки податковим органом - 2016-2019 р. р.
Від позивача 14.07.2020 року надійшло клопотання, у якому просить розглядати справу в порядку письмового провадження.
Відповідачем 14.07.2020 року надано клопотання, у якому просить відкласти розгляд справи на іншу дату, посилаючись на те, що карантин продовжено до 31.07.2020 року.
Щодо клопотання відповідача суд зазначає, що воно жодним чином не обґрунтоване та містить лише загальні посилання на нормативно-правові акти, у ньому не вказано підстав та поважних причин, через які представник відповідача не може з`явитись до суду. З огляду на викладене, таке клопотання задоволенню не підлягає.
Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
Частиною 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
14.07.2020 року судом ухвалено закрити підготовче засідання та продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. ст. 205, 243 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.
Відповідно до висновку Акту перевіркою повноти визначення орендної плати за землю встановлено, що в порушення п. п. 270.1 ст. 270, п. п. 288.1, 288.5 ст. 288 Податкового Кодексу України занижено податкові зобов`язання з орендної плати за землю на загальну суму 10904992,01 грн., через те, що в податкових деклараціях з плати за землю (орендна плата) в період з 01.10.2016 р. по 30.06.2019 р. підприємство не врахувало вимоги Договору оренди в частині визначення розміру орендної плати у трикратному розмірі земельного податку.
Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті перевірки, в частині встановлених порушень зобов`язань з орендної плати за землю, позивач звернувся до Головного управління ДПС Дніпропетровській області із запереченнями на Акт перевірки.
28.01.2020 р. позивач подав скаргу за № 01/0-11 до Державної податкової служби України.
Рішенням про результати розгляду скарги від 30.03.2020 р. №11515/6/99-00-08-05-06-06 контролюючий орган вищого рівня залишив без змін податкове повідомлення-рішення, а скаргу - без задоволення.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), визначаючи, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 270.1 ст. 270 ПК України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (п. 274.1 ст. 274 ПК України).

Згідно з п. 286.2 ст. 286 ПК України платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

За приписами п. 288.2 ст. 288 ПК України платником орендної плати є орендар земельної ділянки.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

За приписами п. п. 288.3-288.4 ст. 288 ПК України об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем.

Відповідно до п. 288.5 ст. 288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

Нормами п. п. 271.1.1 п. 271.1 ст. 271 ПК України визначено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Пунктом 289.1 ст. 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Згідно з п. 289.3 ст. 289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Отже, наведені правові норми у контексті спірних правовідносин свідчать, що розмір орендної плати за землю має обчислюватись платником податків на підставі умов договору оренди і з дотриманням вимог Податкового кодексу України.

Так, підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку, у відповідності до п. 288.1 ст. 288 ПК України, є договір оренди земельної ділянки.

Судом встановлено, що між позивачем та Криворізькою міською радою укладений договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 11.08.2009 р. №90 (далі - Договір) та подовжений додатковою угодою від 14.08.2014 р. №2014278.

Твердження податкового органу про необхідність укладення письмової форми змін до договору оренди з Міською радою через п. 36 Договору не відповідає умовам договору, оскільки цей пункт містить виключення, а саме:

«Зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (окрім умов, вказаних в розділі «Орендна плата» цього договору)».

Пунктом 12 договору оренди земельної ділянки від 28.07.2009 р. закріплено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до нього у разі, зокрема, зміни (збільшення або зменшення) розмірів річної орендної плати за землю.

Таким чином, судом встановлено, що договір оренди містить умови, що передбачають зміну розміру орендної плати без укладання додаткової угоди між сторонами.

Відтак, позивач не допускав порушень умов Договору оренди, а сплачував орендну плату згідно з вимогами чинного на час сплати законодавства, а саме у відповідності до норм Податкового кодексу України та рішень міської ради на кожний рік щодо встановлення ставок податку за земельні ділянки на території м. Кривого Рогу.

З урахуванням таких умов позивач здійснював формування декларацій зі сплати за землю за 2016-2019 роки правильно та у відповідності до Закону та Договору, у розмірі ставки - 3% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки.

Судом також досліджено наявний у матеріалах справи лист Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської від 29.11.2019 р. №01/0-161, в якому міститься інформація про нормативне регулювання вказаного питання. А саме вказано, що пунктом 12 Договору оренди від 11.08.2009 р. передбачено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього договору в разі зміни розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв.м земель міста, розмірів земельного податку та зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

Крім того, у цьому листі прописані та обчислені розміри орендної плати відповідно до положень чинного законодавства:

- з 01.01.2016 р. до 01.01.2018 р. - відповідно до Податкового кодексу України за ставками, встановленими рішенням міської ради від 24.06.2015 №3727 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю на території міста Кривого Рогу», зі змінами, внесеними рішенням міської ради від 29.03.2017 №1522, у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначеної на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з рішенням міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу»;

- з 01.01.2018 р. до 01.01.2019 р. - відповідно до Податкового кодексу України за ставками, встановленими рішенням міської ради від 12.07.2017 №1862 «Про встановлення ставок земельного податку, розміру орендної плати та пільг зі сплати за землю та затвердження Регламенту оподаткування земельних ділянок на території міста Кривого Рогу у 2018 році», у відсотках від нормативної грошової оцінки земельної ділянки визначеної на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки згідно з рішенням міської ради від 24.06.2015 №3728 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу»;

Так, Орендодавець - Міська рада в особі Департаменту регулювання містобудівної діяльності та земельних відносин Виконкому Криворізької міської ради зазначає, що розрахунки орендної плати, що були надані та підлягають сплаті ПрАТ «Електрозавод» за користування земельною ділянкою у 2016-2019 роках здійснені у повній відповідності до чинного законодавства та вказаних рішень міської ради.

Суд також звертає увагу на те, що ані в акті перевірки, ані представником відповідача у ході розгляду цієї справи, не вказувалось на будь-які порушення при декларуванні позивачем грошових зобов`язань з орендної плати на дату подання податкових декларацій, що прийняті контролюючим органом без зауважень.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірності свого рішення. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд робить висновок, що позовна заява підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі суд виходить з положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України й стягує за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений ним за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. відповідно до платіжного доручення №2641 від 12.05.2020 року.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Електрозавод" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 16.12.2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь Приватного акціонерного товариства "Електрозавод" судовий збір у розмірі 21020 (двадцять одна тисяча двадцять) грн. відповідно до платіжного доручення №2641 від 12.05.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський