Справа № 200/5338/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2020 року Справа № 200/5338/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради; третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, -
ОСОБА_1 04.04.2019 звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.01.2019 № 04/1501, якою визнано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 69 156 грн. - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2019 позов задоволено, а саме:

- скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення від 15 січня 2019 року № 04/1501, винесену начальником управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Ратич Н.М. про притягнення до адміністративної відповідальності фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за абз. № 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 69 156 грн. та закрито провадження по справі.

- стягнуто з управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 500 грн.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради задовольнити частково.

Скасовано рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 09.07.2019 року, справу направлено на новий розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2020 року суддею Ніколайчук С.В. прийнято до свого провадження адміністративну справу № 200/5338/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради; третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

02.06.2020 року представником позивача подано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду уточнену позовну заяву, у якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради пор накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.01.2019 року № 04/1501, якою визнано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) винною у вчинені правопорушення, передбаченого абз.2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 69 156 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою начальника управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради №04/1501 від 15.01.2019, фізична особа підприємець ОСОБА_1 визнана винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абзацом 2 пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та на неї накладений штраф в сумі 69156грн. В постанові зазначено, що ОСОБА_1 побудувала нежитлову багатофункціональну триповерхову капітальну будівлю по АДРЕСА_1 , що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (СС1), яка експлуатується без декларації про готовність об`єкта до експлуатації, що є порушенням частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, позивачем зазначено, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не виконавши свого обов`язку та не забезпечивши участь позивача у проведенні перевірки 29.12.2018 у спосіб, встановлений Порядком №553, допустив порушення процедури проведення перевірки (відсутність належним чином оформлених документів, які дають підстави для її проведення, не повідомили позивача про проведення перевірки та провели її без участі позивача), у зв`язку з чим складені за наслідками такої перевірки акти суб`єкта владних повноважень (акти, протоколи, постанови) не можуть мати будь-яких правових наслідків та підлягають безумовному скасуванню.

На думку позивачки, оскаржувана постанова є протиправною, у зв`язку з чим остання звернулась з даним позовом до суду та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.

У відзиві, який був наданий відповідачем 19.06.2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, останнім зазначено, що перевірка була проведена на підставі наказу від 26.12.2018 року № 619п та направлення від 26.12.2018 року № 0797, які направлялись позивачу засобами поштового відправлення згрупованих поштових відправлень листів, тому позивач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи за правопорушення в сфері містобудівної діяльності.

15.01.2019 року за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності начальником управління було винесено постанову № 04/1501, яка направлялась позивачу засобами поштового зв`язку, тому позовна заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

У відповідності до п.3 ч.6 ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа є справою незначної складності та згідно з ст. ст. 257, 262 Кодексу адміністративного України розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч. 2 ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС Україна) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно з приписами ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Відповідно до п. 3 розділу VI Прикінцевих положень під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Враховуючи наведене, судом продовжено розгляд справи до 27.07.2020 року з метою повного та всебічного розгляду судом поданих документів та надання їм належної оцінки.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Приписом від 09.06.2017 року, керуючись ч. 3 ст. 11 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» від 23.05.2011 № 553 та п.4 ч. 3 ст. 41 «Про регулювання містобудівної діяльності» об`єкт будівництва: «Будівництво комплексу з обслуговування автомобілів по вул. Каштановій в районі будинку № 2-а у м. Дніпропетровську (Індустріальний район)» ІІ категорії складності, м. Дніпро, вул. Каштанова, будинок, 7 - приписано зупинити експлуатацію цього об`єкту до виконання вимог чинного законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, у сфері будівництва та усунути встановлені порушення викладені у акті перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил у термін до 04.08.2017 року.

На підставі виконання вимог припису про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 09.06.2017 року управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ухвалено наказ від 26.12.2018 року № 619п «Про проведення позапланової перевірки на об`єкті будівництва «Будівництво комплексу з обслуговування автомобілів по АДРЕСА_3, що розташований за адресою: АДРЕСА_2, щодо виконання вимог припису», направлення для проведення планового (позапланового) заходу від 26.12.2018 року № 0797 та проведено позапланову перевірку.

Строк проведення перевірки становив з 26.12.2018 року по 29.12.2018 року.

За результатами перевірки складено акт № 4, яким встановлено порушення, а саме: фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , побудовано у 2017 році нежитлову многофункціональну триповерхову капітальну будівлю, розмірами плані 16,8 м. X 23,1м., висотою 12,2м. об`єкту будівництва «Будівництво комплексу з обслуговування автомобілів по АДРЕСА_3», яка експлуатуються без декларації про готовність до експлуатації об`єкта, класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CC1), що забороняється законодавством, що є порушенням 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 П прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461.

Також, в акті № 4 зазначено, що розгляд справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відбудеться о 10:00 год 15.01.2019 року у приміщенні Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради за адресою: м. Дніпро, вул. Січеславська Набережна, 29-а та зазначено, що ОСОБА_1 від підписання та отримання протоколу про правопорушення відмовилась.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ухвалено припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.12.2018 року, яким приписано з 29.12.2018 року зупинити експлуатацію будівництва: «Будівництво комплексу з обслуговування автомобілів про АДРЕСА_3 за адресою: АДРЕСА_2 до введення в експлуатацію, згідно чинного законодавства України.

В приписі від 29.12.2018 року зазначено, що ОСОБА_1 від отримання припису відмовилась.

Відповідачем на адресу позивача направлено акт № 4, протокол від 29.12.2018 року, припис від 29.12.2018 року, що підтверджується копією списком № 23136 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованим повідомленням та копією чека ВПЗ «Укрпошта» від 29.12.2018 року.

Доказів про отримання позивачем чи відмову від отримання акта № 4, протокол від 29.12.2018 року припис від 29.12.2018 року у суду відсутні.

15.01.2019 року посадовою особою відповідача, розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме: акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) шодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №4, протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 29.12.2018, припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.12.2018, ухвалено постанову № 04/1501 про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, якою фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 69 156,00 грн.

Постанова про накладення штрафу постанову № 04/1501 від 15.01.2019 року направлена на адресу позивача, підтверджується копією списком № 1796 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованим повідомленням та копією чека ВПЗ «Укрпошта» від 16.01.2019 року.

Доказів про отримання позивачем чи відмову від постанови про накладення штрафу постанову № 04/1501 від 15.01.2019 року у суду відсутні.

Не погодившись з прийнятою постановою про накладення штрафу постанову № 04/1501 від 15.01.2019 року, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши доводи та давши їм належну правову оцінку, проаналізувавши норми чинного законодавства України, оцінивши їх у сукупності, суд робить висновок про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин статтею 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначалось, що припис може містити лише вимоги щодо усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та про зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з положеннями пункту 9 частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553, який був чиннич на момент проведення перевірки, визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок.

Згідно з п. 7 Порядку підставою для проведення позапланової перевірки може бути:

- подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;

- необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;

- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

- перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;

- вимога головного інспектора будівельного нагляду Держархбудінспекції щодо проведення перевірки за наявності підстав, встановлених законом;

- звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.

Таким чином, підставою для проведення планової перевірки був припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 09.06.2017 року.

У пункті 12 Порядку № 553 зазначено, що посадові особи органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язані: у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством; надсилати повідомлення про проведення планової перевірки суб`єкту містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, рекомендованим листом та/або за допомогою електронного поштового зв`язку або вручати особисто під розписку керівнику суб`єкта містобудування чи його уповноваженій особі із зазначенням дати початку та дати закінчення перевірки не пізніше ніж за десять днів до її початку.

У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 553 суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний: допускати посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки за умови дотримання ними порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; одержувати примірник припису органу державного архітектурно-будівельного контролю за результатами здійсненого планового чи позапланового заходу; виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; надавати документи, пояснення в обсязі, який він вважає необхідним, довідки, відомості, матеріали, зокрема через електронний кабінет, з питань, що виникають під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу наведених норм встановлено, що перед початком проведення перевірки, відповідач мав довести до відома позивача намір проведення перевірки за наказом 26.12.2018 року № 619 п та направленням від 26.12.2018 року за № 0797.

У випадку не допуску відповідача до проведення перевірки, мав бути складений відповідний акт.

Судом досліджені надані представником відповідача документи, складені під час проведення перевірки, з яких не встановлено факт повідомлення позивача про проведення перевірки, не надано доказів надіслання рекомендованим повідомленням наказу та направлення про проведення перевірки позивачу, не надано доказів особистого отримання позивачем наказу та/або направлення на проведення перевірки.

Таким чином, в порушення ст. 77 КАС України відповідачем не доведено суду дотримання процедури повідомлення позивача про проведення перевірки.

Верховним судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду винесено постанову по справі №210/3059/17 (2-а/210/148/17) з викладенням такої правової позиції: акт, складений за відсутності позивача, не може бути підставою для складання протоколу, припису та постанови про накладення штрафу на позивача, що порушило права позивача, а саме право бути присутнім під час проведення перевірки, подавати заперечення на акт перевірки та надавати пояснення з приводу нібито встановлених порушень.

Аналогічна позиція Верховного суду викладена в постанові у справі №201/3017/17 (2-а/201/281/2017).

Відповідно до пункту 21 Порядку №533, якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припис, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис. У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється перевірка, має право бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та за його наслідками отримувати акт перевірки, припис, надавати письмові пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки. Для забезпечення реалізації суб`єктом містобудування зазначених прав Порядком №533 передбачено направлення повідомлення про проведення перевірки, яке має бути вручено не пізніше ніж за десять днів до її початку.

Відповідач у справі не спростовує доводи позивача щодо його неналежного повідомлення про здійснення позапланової перевірки та відсутності позивача під час проведення цієї перевірки.

У постанові від 08 листопада 2019 р. в адміністративній справі №400/2866/18 Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивач або ж його представник не знали про намір проведення перевірки, не отримували повідомлення про проведення такої та були відсутні на об`єкті перевірки під час її проведення, а тому не могли вчиняти дій щодо недопуску посадових осіб відповідача на об`єкт будівництва.

З огляду на викладене, суд робить висновок про задоволення позовних вимог позивача, оскільки припис від 29.12.2018 року було прийнято відповідачем з порушенням встановленого чинним законодавством порядку.

Твердження позивача про те, що позивач не є власником нежитлової багатофункціональної триповерхової капітальної будівлі не беруться судом до уваги, оскільки в матеріалах справи наявна копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованого станом на 29.05.2019 року, де власником зазначена ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.52 ЦК України фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Вказані доводи позивача не можуть бути достатньою підставою для скасування припису, однак, з огляду на порушення процедури проведення перевірки, оскаржуваний припис підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню судом в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради; третя особа: Дніпровська міська рада про скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності - задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпропетровської міської ради про накладення штрафу про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 15.01.2019 року № 04/1501, якою визнано фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) винною у вчинені правопорушення, передбаченого абз.2 п. 4 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у сумі 69 156 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук