Справа № 560/3163/19
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року

м. Київ

справа №560/3163/19

адміністративне провадження №К/9901/9915/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2020 року (головуючий суддя: Смілянець Е.С., судді: Капустинський М.М., Охрімчук І.Г.) у справі 560/3163/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання відмови неправомірною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Установлені судами фактичні обставини справи, короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанції

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі- позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - відповідач, ГУПФУ в Хмельницькій області), в якому просив визнати відмову ГУПФУ в Хмельницькій області неправомірною та зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах із скороченням пенсійного віку з 55 років.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 8 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2019 апеляційна скарга ГУПФУ в Хмельницькій області залишена без руху, оскільки вона подана без дотримання вимог встановлених ст. 296 цього Кодексу. При цьому особі, яка подала апеляційну скаргу, запропоновано протягом десяти днів з моменту отримання даної ухвали усунути недоліки апеляційної скарги.

У зв`язку із невиконанням вимог ухвали суду від 16.12.2019, Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 13.01.2020 апеляційну скаргу відповідача повернув заявнику.

Вдруге, відповідач звернувся з апеляційною скаргою 28.01.2020, тобто з пропуском, встановленого КАС України строку апеляційного оскарження судових рішень. Водночас, ГУПФУ в Хмельницькій області заявив клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.02.2020 відмовив у задоволенні клопотання в Хмельницькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019. Визнав неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.11.2019. Апеляційну скаргу відповідача залишив без руху та запропонував протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку та вказати інші підстави для поновлення строку.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України. Постановляючи цю ухвалу, суд апеляційної інстанції виходив з того, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження судового рішення і зазначені відповідачем підстави для поновлення строку апеляційного оскарження не можна визнати поважними, оскільки вони не пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи (яка "сама повинна цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки") та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, подання апеляційної скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції, відповідач подав касаційну скаргу у якій просить суд касаційної інстанції скасувати її, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судом апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали не враховано подану ГУПФУ в Хмельницькій області заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Зазначив також, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 16.12.2019, в межах строку встановленого ухвалою, було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152 грн. 60 коп., згідно з платіжним дорученням № 4273 від 27.12.2019. Однак через велику кількість кореспонденції, підтвердження сплати судового збору за подачу апеляційної скарги направлено на адресу Сьомого апеляційного адміністративного суду не було направлено.

Провадження в суді касаційної інстанції

Верховний Суд ухвалою від 14.05.2020 відкрив касаційне провадження за скаргою ГУПФУ в Хмельницькій області.

Ухвалою від 22 липня 2020 року Верховний Суд призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Касаційне провадження у справі відкрито за касаційною скаргою Міністерства оборони України, яка подана на судове рішення, право на касаційне оскарження якого передбачено ч. 3 ст. 328 КАС України.

Підставами касаційного оскарження судового рішення, зазначеного у ч. 3 ст. 328 КАС України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абз. 2 п. 4 ч. 4 ст. 328 КАС України).

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону ухвала суду апеляційної інстанції відповідає, а викладені у касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими з огляду на наступне.

Статтею 295 КАС України передбачено строки апеляційного оскарження.

Частиною 1 вказаної статті визначено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 299 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження в разі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Тобто, вказаною законодавчою нормою встановлено дві обставини, за яких суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження: якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та якщо наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2020 року у справі № 420/5137/18.

Суд поновлює або продовжує процесуальний строк, якщо визнає поважною причину пропуску даного строку (поважність причин повинен доводити скаржник).

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Причини пропуску строку є поважними, якщо обставини які зумовили такі причини є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

З матеріалів справи встановлено, що Хмельницький окружний адміністративний суд ухвалив рішення по цій справі 08 листопада 2019 року, його повний текст складено також 08.11.2019.

Суд апеляційної інстанції також встановив, що ГУПФУ в Хмельницькій області вже подавалася апеляційна скарга на оскаржуване рішення. Однак, ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2019 вказану скаргу залишено без руху у зв`язку з не сплатою судового збору. Оскільки, відповідачем не виконано вимоги ухвали від 16.12.2019, Сьомим апеляційним адміністративним судом, ухвалою від 13.01.2020 апеляційну скаргу повернуто, вказану ухвалу заявник отримав 17.01.2020.

Як на підставу поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження та його поновлення відповідач посилався на сплату судового збору в установлений судом строк. Водночас судом апеляційної інстанції встановлено та не заперечується заявником, що після сплати 27.12.2019 судового збору, ГУПФУ в Хмельницькій області не направив до суду підтвердження цього. Відповідач також зазначив, що після отримання ухвали про повернення апеляційної скарги від 13.01.2020 він повторно 28.01.2020 подав апеляційну скаргу.

З приводу цих доводів Сьомий апеляційний адміністративний суд дійшов слушного висновку про їх безпідставність.

Також суд апеляційної інстанції обґрунтовано відхилив доводи заявника апеляційної скарги про те, що ним було сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1152 грн. 60 коп., згідно з платіжним дорученням № 4273 від 27.12.2019, через те, що вказане платіжне доручення подано до суду лише 28.01.2020 при повторному поданні апеляційної скарги.

Недоліки в організації робочого процесу не є об`єктивними та непереборними обставинами, які перешкоджають оскаржити судове рішення в межах встановленого законодавством строку.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за доцільне звернути увагу, що вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року в справі № 819/1224/15-а.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Верховний Суд враховує, що судом для заявника були забезпечені умови, за яких ГУПФУ в Хмельницькій області як суб`єкт владних повноважень не тільки мав можливість, а й процесуальний обов`язок вжити всі можливі заходи задля доведення поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справі «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судом апеляційної інстанції. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в заяві про поновлення строку та з урахуванням яких суд апеляційної інстанції надав оцінку поважності причин пропуску строку.

З огляду на викладене Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду знаходить, що ухвала Сьомого апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2020 року по справі 560/3163/19 є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд апеляційної інстанції, всебічно перевіривши обставини справи, вирішили спір при дотриманні норм процесуального права, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

Оскільки колегія суддів залишає в силі рішення апеляційного адміністративного суду, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

Керуючись ст. 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - залишити без задоволення.

Ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 3 березня 2020 року по справі 560/3163/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя- доповідач: Л.В. Тацій

Судді: Т.Г. Стрелець

С.Г. Стеценко