Справа № 640/13835/20
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 року м. Київ № 640/13835/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., за участі секретаря судового засідання Яцеленко Ю.О., представника позивача Вороб`я Є.В. (ордер Серія АА №1037406), вирішивши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича

про визнання протиправною та скасування Постанови ВП №61956475 від 30.04.2020,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича (далі також - відповідач, приватний виконавець), в якому просить:

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо винесення постанови про накладення арешту на майно боржника від 28.05.2020 року в рамках виконавчого провадження №61956475;

- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо перерахування грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк» у сумі 2 892 354,37 грн. в рахунок задоволення вимог стягувача за виконавчим провадженням №61956475 від 30.04.2020 року.

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про арешт коштів боржника від 28.05.2020 року винесену в рамках виконавчого провадження №6195647 від 30.04.2020 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що оскаржуваною постановою приватним виконавцем накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, які належать позивачу, у межах суми стягнення 3 200 000,00 грн. (три мільйони двісті тисяч грн. 00 коп.).

Оскаржувану постанову винесено у межах виконавчого провадження №6195647, в якому боржником є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Юридичні гарантії».

В межах виконання виконавчого напису нотаріусу, на підставі якого відкрито виконавче провадження №6195647, приватний виконавець Бережний Я.В. звернувся до Господарського суду міста Києва із заявою про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи - ОСОБА_1 , яку ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року задоволено та звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 3 200 000,00 грн., що належать ОСОБА_1 , в межах заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ЮФ «Юридичні гарантії».

Постановою приватного виконавця від 28.05.2020 року у межах виконавчого провадження №6195647 на підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року накладено арешт на кошти ОСОБА_1 .

Позивачем повідомлено, що 01.06.2020 року останньою подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, на підставі якої ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року відкрито відповідне апеляційне провадження.

Разом з тим, 03.06.2020 року на підставі оскаржуваної позивачем постанови накладено арешт на банківський рахунок останньої, та 04.06.2020 року з цього рахунку проведено списання грошових коштів в сумі 2 892 354,37 грн.

Позивач вважає оскаржувану постанову від 28.05.2020 року про арешт коштів боржника протиправною з огляду на те, що винесена з грубим порушенням положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржником у виконавчому провадженні №6195647 є не ОСОБА_1 ; списання арештованої суми з рахунку позивача у розмірі 2 892 354,37 грн. здійснено у межах виконавчого провадження №61956475-1, номер якого відсутній у єдиній Автоматизованій системі виконавчих проваджень, постанову про відкриття якого позивач не отримувала.

На переконання позивача, вказані дії приватного виконавця з винесення постанови від 28.05.2020 року у межах виконавчого провадження №61956475, та сама оскаржувана постанова є протиправними.

Враховуючи викладене, позивач просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.07.2020 року.

Через канцелярію суду 07.07.2020 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечує.

Приватним виконавцем зазначено, що в силу статті 53 Закону України «Про виконавче провадження» останнім накладено арешт коштів на рахунки позивача у межах виконавчого провадження №61956475, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року, зокрема, встановлено, що ОСОБА_1 має заборгованість перед боржником у вказаному виконавчому провадженні.

Іншого виконавчого провадження №61956475-1 приватним виконавцем не відкривалося, та зазначений номер є номером платіжної вимоги, яку надіслано приватним виконавцем до банківської установи, з метою примусового виконання виконавчого напису та ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року.

Враховуючи викладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю.

У судове засідання 15.07.2020 року прибув представник позивача. Належним чином повідомленим про дату, час та місце проведення судового засідання відповідачем участь уповноваженого представника не забезпечено.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідачем у встановлений ухвалою від 25.06.2020 року строк витребувані документи не подано, в той час, як відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, уповноваженою особою відповідача копію ухвали суду від 25.06.2020 року про відкриття провадження у справі отримано 02.07.2020 року.

До відзиву на позов витребуваних матеріалів виконавчого провадження також не долучено.

Заяв або клопотань у порядку статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України про продовження процесуального строку встановленого судом для подання витребуваних доказів, або про неможливість подання доказів, не подано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020 року застосовано до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича захід процесуального примусу шляхом накладення штрафу в порядку частини першої статті 145 та частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України. Стягнуто в дохід Державного бюджету України з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича (іпн. НОМЕР_2 ) штраф у сумі 608,10 грн. на рахунок Державної судової адміністрації України (01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.07.2020 року витребувано повторно у Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича належним чином засвідчені копії виконавчого провадження ВП №61956475. Відкладено судове засідання до 28.07.2020 року.

Через канцелярію суду 22.07.2020 року відповідачем подано витребувані матеріали виконавчого провадження.

Через канцелярію суду 22.07.2020 року позивачем подано клопотання про приєднання додаткових доказів до матеріалів справи, до якого долучено копію постанови Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 року у справі №910/6672/20 та копію листа Міністерства юстиції України №6486/П-15676/20.5.1 від 30.06.2020 року.

У судове засідання 28.07.2020 року прибув представник позивача.

Відповідно до частини першої статті 271 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритому судовому засіданні 28.07.2020 року проголошено повне рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Тетяною Володимирівною 30.04.2020 року вчинено виконавчий напис №960, яким запропоновано: задовольнити вимоги ТОВ «МС Офіс» у розмірі 3 200 000 грн.; звернути стягнення на грошові кошти в сумі 3 200 000 грн. з ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії».

Постановою приватного виконавця Бережного Я.В. відкрито виконавче провадження №61956475 з примусового виконання виконавчого напису від 30.04.2020 року №960; визначено стягувачем ТОВ «МС Офіс», боржником - ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії».

Постановами приватного виконавця Бережного Я.В. від 30.04.2020 року накладено арешт на кошти боржника ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії» у виконавчому провадженні №61956475; визначено для боржника розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №61956475, в ході примусового виконання виконавчого напису від 30.04.2020 року №960, приватним виконавцем встановлено, що за боржником банківських рахунків не обліковується, дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби відсутні, нерухомого майна не зареєстровано.

Разом з тим, боржником приватному виконавцю надано підтверджуючі документи про наявність перед останнім непогашеної заборгованості ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_3 ) у розмірі 5 600 000 грн. відповідно до Договору про надання юридичних послуг від 20.05.2019 року №20/05, у зв`язку із чим, приватним виконавцем, в порядку статті 53 Закону України «Про виконавче провадження», вирішено скористатися правом подання заяви до суду про звернення стягнення на майно боржника, що перебуває у інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб.

Так, 12.05.2020 року приватним виконавцем подано до Господарського суду міста Києва відповідну заяву №1268, в якій просить суд звернути стягнення на грошові кошти у розмірі 3 200 000 грн. на рахунках, що належать ОСОБА_1 в межах заборгованості перед ТОВ «ЮФ «Юридичні гарантії» за Договором про надання юридичних послуг №20/05 від 20.05.2019 року в рахунок задоволення вимог стягувача за виконавчим провадженням №61956475 від 30.04.2020 року з примусового виконання виконавчого напису від 30.04.2020 року №960.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи задоволено. Звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 3 200 000 грн. (три мільйони двісті тисяч грн. 00 коп.) на рахунках, що належать ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), в межах заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична Фірма «Юридичні гарантії» (03169, м. Київ, провулок Московський буд. 2-Б, ) за Договором про надання юридичних послуг № 20/05 від 20.05.2019 в рахунок задоволення вимог стягувача за виконавчим провадженням № 61956475 від 30.04.2020 з примусового виконання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербак Т.В. за № 960 від 30.04.2020, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Юридична Фірма «Юридичні гарантії» (03169, м. Київ, провулок Московський буд. 2-Б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «MC ОФІС» (03039, м. Київ, провулок Руслана Лужевського, будинок 14, корпус 7, офіс 30, ) заборгованості у розмірі 3 200 000, 00 (три мільйони двісті тисяч грн 00 коп.).

На підставі ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20, постановою приватного виконавця від 28.05.2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61956475 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у межах суми звернення стягнення 3 200 000,00 грн.

Відповідно до Реєстрів платіжних вимог №61956475 від 01.06.2020 року, від 03.06.2020 року, складених приватним виконавцем Бережним Я.В., в банк платника АТ «Ощадбанк», надіслано наступні платіжні вимоги: (номери платіжних вимог) 61956475-1, 61956475-2, 61956475-3, 61956475-4 усі на суму 3 200 000 грн.

Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.06.2020 року у справі №910/6672/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 року у справі №910/6672/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 задоволено. Ухвалу господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звернення стягнення на грошові кошти відмовлено. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича на користь ОСОБА_1 2 102,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги. Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 задоволено частково. Здійснено поворот виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 шляхом повернення ОСОБА_1 2 892 354,37 грн. Доручено господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

Постанова набрала законної сили з дня її прийняття.

З огляду на скасування ухвали суду, на підставі якої приватним виконавцем здійснено арешт майна позивача, та враховуючи те, що позивач вважає дії приватного виконавця з прийняття оскаржуваної постанови протиправними, ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх прав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (із змінами і доповненнями) (далі також - Закон №1404), Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 (із змінами і доповненнями) (далі також - Інструкція №512/5).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріуса.

Згідно з частинами першою, другою, четвертою статті 56 Закону №1404 арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Відповідно до частини десятої статті 56 Закону №1404 у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 59 Закону №1404 підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

З матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження №61956475 судом встановлено, що арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, які належать ОСОБА_1 приватним виконавцем накладено у межах виконавчого провадження №61956475 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20, якою заяву Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звернення стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи задоволено та звернуто стягнення на грошові кошти у розмірі 3 200 000 грн на рахунках, що належать ОСОБА_1 в межах заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична Фірма «Юридичні гарантії» в рахунок задоволення вимог стягувача за виконавчим провадженням № 61956475 від 30.04.2020 з примусового виконання виконавчого напису № 960 від 30.04.2020 року.

Відповідно до змісту вказаної ухвали, остання набрала законної сили з моменту її підписання, тобто - 27.05.2020 року.

Отже, з аналізу положень статті 56 Закону №1404, приватним виконавцем винесено постанову від 28.05.2020 року про арешт коштів ОСОБА_1 в межах виконавчого провадження №61956475 на виконання ухвали Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20.

Крім того, Законом №1404 не передбачено необхідності відкриття окремого виконавчого провадження з метою виконання судового рішення, яким звернуто стягнення на грошові кошти, які належать боржнику від іншої особи.

Зокрема, дослідивши матеріали виконавчого провадження, судом встановлено, що посилання позивача на начебто відкрите виконавче провадження №61956475-1, відомості про яке відсутні у Автоматизованій системі виконавчих проваджень, є помилковими, оскільки відповідно до складених відповідачем Реєстрів платіжних вимог №61956475 від 01.06.2020 року, від 03.06.2020 року, зазначений номер №61956475-1 є не номером виконавчого провадження, в межах якого приватним виконавцем здійснено примусове стягнення грошових коштів позивача, а одним з номерів платіжних вимог, складених приватним виконавцем для направлення їх на виконання АТ «Ощадбанк» на виконання оскаржуваної позивачем постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61956475.

Враховуючи викладене, аргументи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог щодо протиправності дій приватного виконавця в частині винесення постанови від 28.05.2020 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №61956475 в ході судового розгляду справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправними дій приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича щодо винесення постанови про накладення арешту на майно боржника від 28.05.2020 року в рамках виконавчого провадження №61956475 та перерахування грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_1 у АТ «Ощадбанк» у сумі 2 892 354,37 грн. в рахунок задоволення вимог стягувана за виконавчим провадженням №61956475 від 30.04.2020 року, задоволенню не підлягають.

Разом з тим, під час розгляду цієї справи Окружним адміністративним судом міста Києва, позивачем до матеріалів справи долучено постанову Північного апеляційного господарського суду від 07.07.2020 року у справі №910/6672/20, відповідно до змісту якої, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 задоволено. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 скасовано та прийнято нову, якою в задоволенні заяви приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича про звернення стягнення на грошові кошти відмовлено. Стягнуто з приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича на користь ОСОБА_1 2 102,00 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги. Заяву ОСОБА_1 про поворот виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 задоволено частково. Здійснено поворот виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 шляхом повернення ОСОБА_1 2 892 354,37 грн. Доручено господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

Відповідно до частини першої статті 284 Господарського процесуального кодексу України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

З огляду на те, що ухвалу Господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20, на підставі якої відповідачем винесено оскаржувану постанову від 28.05.2020 року про арешт майна боржника щодо арешту грошових коштів позивача, скасовано, та, зокрема, здійснено поворот виконання ухвали господарського суду міста Києва від 27.05.2020 року у справі №910/6672/20 шляхом повернення ОСОБА_1 2 892 354,37 грн., підстави для подальшого арешту грошових коштів, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 , відсутні.

Враховуючи викладене, в силу частини п`ятої статті 59 Закону №1404, постанову приватного виконавця від 28.05.2020 року, винесену у виконавчому провадженні №61956475 про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у межах суми звернення стягнення 3 200 000, 00 грн., має бути скасовано рішенням суду.

Виходячи з положень частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Частиною першою статті 6 Конвенції гарантовано право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейським судом з прав людини в пункті 40 рішення зазначено, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (пункт 68 рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції").

Європейський суд з прав людини в пункті 26 рішення у справі "Глоба проти України" відзначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати (див., наприклад, рішення у справі "Бурдов проти Росії" (Burdov v. Russia), заява №59498/00, пункт 34, ECHR 2002-III, та рішення від 06.03.2003 року у справі "Ясюнієне проти Литви", заява № 41510/98, пункт 27). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (див. рішення від 07.06.2005 року у справі "Фуклев проти України" (Fuklev v. Ukraine), заява № 71186/01, п. 84).

В пункті 27 рішення у справі "Глоба проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Конституційний Суд України також неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та враховуючи, що судом не виявлено протиправності дій відповідача, проте встановлено відсутність підстав для подальшого арешту коштів позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до абзацу 1 частини першої, частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи судом встановлено, що за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено 840, 80 грн. (квитанція від 19.06.2020 року №19-283677/1).

Враховуючи підстави задоволення судом позову частково, суд дійшов висновку про стягнення на користь позивача понесену суму судових витрат у розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам - у сумі 420,20 грн., за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 11, 73 - 78, 90, 241- 246, 250, 271, 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бережного Ярослава Вікторовича про арешт коштів боржника від 28.05.2020 року винесену в рамках виконавчого провадження № 6195647 від 30.04.2020 року.

3. В іншій частині відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_3 ) сплачену суму судового збору у розмірі, пропорційному задоволеним позовним вимогам, у сумі 420, 20 грн. (чотириста двадцять грн. 20 коп.) з Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бережного Ярослава Вікторовича (іпн. НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 287, 293, 295 - 297 КАС України.

Згідно з частиною шостою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

У відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України:

Позивач: ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Бережний Ярослав Вікторович (іпн. НОМЕР_2 , адреса: 01024, м. Київ, пров. Козловського Івана, 4, офіс 1).

Повне рішення складено 28.07.2020 року.

Суддя Л.О. Маруліна