Справа № 380/783/20
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/783/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

секретар судового засідання Тронка О.,

позивач ОСОБА_1 ,

від позивача Василишин І.Й.,

від відповідача Сціра Т.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Мшанська сільська рада Городоцького району Львівської області, про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області (далі - відповідач, Управління), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Мшанська сільська рада Городоцького району Львівської області (далі - третя особа, Мшанська сільська рада), в якому просить суд:

- визнати наказ №13-6989/16-19-СГ від 22.10.2019 про відмову позивачу у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки розташованої на території Мшанецької сільської ради, поза межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства - протиправним та скасувати;

- зобов`язати начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області надати позивачу, учаснику антитерористичної операції, дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,0000га, що розташована на території Мшанецької сільської ради Городоцького району Львівської області, за межами населеного пункту, для ведення особистого селянського господарства;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання начальника Головного управління Держгеокадастру у Львівській області подати в установлений судом термін з моменту набрання рішенням законної сили, звіт про виконання суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, як учаснику бойових дій, протиправно відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, оскільки підстави для відмови узагальнені у постанові Кабінету Міністрів України №413 від 07.06.2017 «Деякі питання удосконалення управління у сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними», що визнана неконституційною рішенням Конституційного Суду України №8-р/2019 від 25.06.2019. Також вважає, що у Земельному кодексі України серед переліку документів, що додаються до клопотань громадян, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності немає погодження голови відповідної сільської ради щодо передачі таких земельних ділянок. Крім того генеральний план с. Мшана не може встановлювати планування, використання та забудову території за межами населеного пункту.

Ухвалою суду від 28.01.2020 відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 18.03.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю, просили позов задовольнити.

Відповідач проти позову заперечив повністю з підстав викладених у письмовому відзиві /арк.спр.15-21/. Зазначив, що у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою відмовлено з підстав невідповідності місця розташування земельної ділянки містобудівній документації, а саме генеральному плану с. Мшана. Також немає погодження на розроблення документації від органу місцевого самоврядування.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечення викладені у відзиві підтримав, просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач у відповіді на відзив /арк.спр.32-34/ зазначив, що Управління є спеціально уповноваженим органом на розпорядження землями державної власності сільськогосподарського призначення та відповідно наділений повноваженнями на прийняття самостійного рішення з питань віднесених до його компетенції. Наявність у Відповідача цих повноважень виключає необхідність участі у спірних правовідносинах органу місцевого самоврядування.Наголосив, що оскільки земельна ділянка знаходиться за межами населеного пункту с. Мшана, її використання має відповідати лише схемі планування території Городоцького району Львівської області, а не генеральному плану с. Мшана. Вважає неправдивими посилання відповідача на можливість приймати рішення щодо розпорядження даною земельною ділянкою лише з дозволу відповідної територіальної громади, оскільки відповідач листом від 06.09.2019 до Львівської обласної державної адміністрації направив пропозицію щодо можливості використання спірної земельної ділянки для митного оформлення та стоянок вантажного автомобільного транспорту.

Третя особа явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, про розгляд справи повідомлена належним чином, письмової правової позиції чи інших клопотань до суду не направила.

Суд заслухав пояснення представників сторін, з`ясував обставини, якими обґрунтовуються позов, відзив, відповідь на відзив, дослідив письмові докази, долучені до матеріалів справи та -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області з заявою від 20.09.2019 про надання йому, як учаснику антитерористичної операції, дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 2,00 га, що розташована на території Мшанської сільської ради Городоцького району. До заяви долучив копію паспорта та РНОКПП, посвідчення учасника бойових дій, картографічні матеріали з вказівкою на розташування бажаної земельної ділянки /арк.спр.86-90/.

Головне управління Держгеокадастру у Львівській області звернулося з цього приводу листом від 27.09.2019 до голови Мшанської сільської ради в якому повідомило, що до Управління надійшли клопотання учасників АТО про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність по 2,00 га для ведення ОСГ на території відповідної ради. Тому просить перевірити бажане місце розташування земельної ділянки на відповідність затвердженому генеральному плану населеного пункту та іншій містобудівній та землевпорядній документації розробленій на місцевому рівні, якими обґрунтовуються довгострокові стратегії планування та забудови території населеного пункту і розвитку відповідної територіальної громади, а також висловити у найкоротший термін позиції щодо можливості надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, на підставі якої земельна ділянка може бути передана /арк.спр.91-92/.

У листі від 07.10.2019 адресованому голові Львівської ОДА та керівнику Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Мшанська сільська рада просить не розглядати будь-яких заяв, клопотань щодо виділення земельних ділянок на території села Мшана поза межами населеного пункту, оскільки згідно з генеральним планом села Мшана вільні землі передбачено для промислових цілей, для створення робочих місць, відповідно і наповнення бюджету. Будь які заяви про наміри отримання землі викликають у жителів велике обурення і соціальну напругу /арк.спр. 40/.

Наказом Управління від 22.10.2019 №13-6989/16-19-СГ ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території Мшанської сільської ради, орієнтовним розміром 2,00 га, з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства з таких підстав: невідповідність містобудівній документації (п. 7 ст. 118 Земельного кодексу України), а саме: невідповідність місця розташування земельної ділянки генеральному плану села Мшана, затвердженому рішенням Мшанської сільської ради від 09.06.2017 №7, яким передбачено використання даної території для комерційних потреб; відсутність погодження надання дозволу на розроблення документації органу місцевого самоврядування Мшанської сільської ради, відповідно до доручення Віце-прем`єр-міністра України №37732/0/1-14 від 08.10.2014, рішення колегії Держземагентства України №2/1 від 14.10.2014 та доручення голови Львівської облдержадміністрації №13/0/6-15 від 10.02.2015 /арк.спр.81/.

Вважаючи відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою необґрунтованою, та такою, що порушує його права, позивач за їх захистом звернувся до суду.

Розглядаючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування, зокрема, громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ЗК України громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно з ч.ч.1-3 та 5 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Статтею 121 ЗК України встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

ОСОБА_1 є громадянином України, отже має право на набуття права власності на земельну ділянку для особистого селянського господарства площею не більше 2,0 гектара.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 ЗК України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом.

Повноваження відповідних органів виконавчої влади щодо передачі земельних ділянок у власність або користування та порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування встановлені ст.ст. 118, 122, 123 ЗК України.

Відповідно до ч. 6 ст.118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених ст. 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 122 ЗК України повноваження щодо надання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або користування для всіх потреб відноситься до компетенції центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів.

Пунктом 31 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2014 №15 (зі змінами) передбачено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Згідно з Положенням про Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12.11.2019 №285, Головне управління є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та йому підпорядковане. Так підп. 1 п. 4 Положення передбачено, що Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України.

Частиною 1 ст. 122 ЗК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради можуть передавати земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 №280/97-ВР визначено перелік повноважень сільського, селищного, міського голови, серед яких немає повноважень погоджувати надання земельних ділянок державної форми власності.

Також п. 6 ст. 118 ЗК України визначено вичерпний перелік документів, що додаються до клопотань громадян, які зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки, із земель державної або комунальної власності. Документ щодо надання позиції (погодження) відповідної сільської чи селищної ради під час надання/передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність громадян не передбачено.

Крім того відповідно до ч. 1 ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011 №3038-VІ планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів територій, їх оновлення та внесення змін до них.

Генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту (ч. 1 ст. 17 Закону №3038-VІ).

Судом з матеріалів справи встановлено, що бажана земельна ділянка розташована за межами території населеного пункту /арк.спр.71, 90/; форма власності на землю - державна власність /арк.спр.83/.

Відповідно генеральний план с. Мшана не може встановлювати планування, використання та забудову території за межами населеного пункту.

Нормами ст. 19 Закону №3038-VІ визначено, що детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території (ч. 1).

Детальний план території за межами населених пунктів розробляється відповідно до схеми планування територій (частини території) району та/або області з врахуванням державних та місцевих інтересів (ч. 2).

Судом встановлено, що на колективне звернення щодо можливості використання земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства на території Мшанської сільської ради відділ містобудування та архітектури Городоцької районної державної адміністрації листом від 16.10.2019 повідомив, що зазначені у планово-картографічному матеріалі земельні ділянки розташовані в КОАТУУ - ; зона - 02; квартал - 000 поза межами населеного пункту і можуть бути відведені для ведення особистого селянського господарства у встановленому законом порядку.

З врахуванням викладеного використання для ведення особистого селянського господарства бажаної для відведення земельної ділянки, що знаходиться за межами населеного пункту с. Мшана, повинно відповідати лише схемі планування території Городоцького району Львівської області, а не генеральному плану с. Мшана.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З врахуванням встановлених у справі обставин суд дійшов висновку, що відмова у наданні позивачу дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є протиправною, а вказаних критеріїв відповідачем не дотримано.

З приводу позовної вимоги зобов`язати відповідача надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність бажаної земельної ділянки слід зазначити таке.

Повноваження з надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивованої відмови у її наданні належать саме органу виконавчої влади - Держгеокадастру України та його територіальним органам.

Відмова у виді наказу надавалася позивачу від імені та на підставі дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав їм певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Виходячи з передбаченого Конституцією України принципу поділу влади у рішенні від 25.02.2009 №5-рп/2009 Конституційний Суд України дійшов висновку, що законодавча, виконавча та судова гілки влади не можуть підмінювати одна одну і повинні виконувати функції та повноваження, закріплені у Конституції України за кожною з них.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316 нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково (п. 2).

У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

У даному випадку суб`єкт владних повноважень приймав рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо позивача вперше; обґрунтував своє рішення наявністю відповідних підстав, які судом проаналізовані та визнані необґрунтованими, а відмова протиправною.

За таких обставин суд, використовуючи повноваження надані ст. 245 КАС України, вважає достатнім та ефективним способом захисту прав позивача зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, з врахуванням висновків суду.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку про необхідність задовольнити позов частково, а саме: визнати протиправним та скасувати наказ про відмову у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства; зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача, з врахуванням висновків суду.

Оскільки позивач є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору за подання цього позову в силу положень Закону України «Про судовий збір», судові витрати зі сторін стягувати не належить.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 294, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №13-6989/16-19-СГ від 22.10.2019 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою».

3. Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Львівській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Мшанецької сільської ради Городоцького району Львівської області, з врахуванням висновків суду.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

5. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду, з врахуванням гарантій встановлених пунктом 3 Розділу VI «Прикінцевих положень» Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 27.07.2020.

Суддя Кравців О.Р.