Справа № 640/11905/20
Суддя: Іщук І.О.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

27 липня 2020 року місто Київ №640/11905/20

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Іщука І.О., розглянувши матеріали позовної заяви

за позовомОСОБА_1
до третя особаПодільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві
про скасування постанови про накладення штрафу від 10.04.2020 у ВП№61091330 та скасування вимоги про сплату боргу №Ф-268758-17У,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, третя особа - Державна податкова інспекція у Подільському районі Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування постанови про накладення штрафу від 10.04.2020 у ВП№61091330 та скасування вимоги про сплату боргу №Ф-268758-17У.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків позовної заяви (з урахуванням процесуальних строків, визначених Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ).

На виконання ухвали суду від 02.06.2020 позивачем подано до суду клопотання про усунунення недоліків позовної заяви.

Однак, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його

положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання

утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 172 Кодексу адміністративного судочинства України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Разом з тим, проаналізувавши позовні вимоги та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, суд зазначає, що позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, зокрема, зі змісту позовної заяви вбачається, що позов заявлено одним позивачем до різних відповідачів щодо:

- скасування постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Галунько Л.І. від 10.04.2020 ВП №61091330 про арешт майна боржника на виконання вимоги про сплату боргу №Ф-268758-17У, виданої 14.05.2019 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві щодо недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 21030, 9 грн, як таку, що винесена щодо рішення, яке не набрало законної сили;

- скасування вимоги про сплату боргу №Ф-268758-17У, виданої 14.05.2019 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві.

Суд зазначає, вказані вимоги звернуті до різних відповідачів та мають індивідуальний предмет доказування, оскільки вимога щодо скасування недоїмки про сплату боргу від 14.05.2019 №Ф-268758-17У та вимога щодо скасування постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Галунько Л.І. від 10.04.2020 ВП №61091330 про арешт майна боржника розглядаються на підставі різних документів та регулюються різними законодавчими актами України, зокрема, перша вимога Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", Податковим кодексом України, натомість друга вимога, Законом України "Про виконавче провадження" та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 та зареєстрована 02.04.2012 за № 489/20802.

Щодо пов`язаності вимог підставами виникнення і поданими доказами, слід враховувати, що у відповідності до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинтва України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд наголошує, що підстави позову щодо кожного з відповідачів є різними, індивідуальними, оскільки кожен з них діяв окремо в межах повноважень та у спосіб, який встановлений законом.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні та значні предмети та обсяги доказування, що також супроводжуються різними доказами та підставами їх виникнення.

При цьому, для з`ясування правомірності та обґрунтованості кожної позовної вимоги, є необхідним з`ясування значного обсягу обставин та дослідження документів, що свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Крім того, частиною четвертою, п`ятою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

В свою чергу, відповідно до статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунтом 4 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, що ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Так, дослідивши зміст позовних вимог, суд встановив, що кожна із заявлених позивачем позовних вимог має розглядатися у різні процесуальні строки, визначені Кодексом адміністративного судочинства України, а саме, вимога щодо скасування постанови державного виконавця Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України Галунько Л.І. від 10.04.2020 ВП №61091330 про арешт майна боржника розглядається з урахуванням приписів статті 287 цього Кодексу протягом десяти днів після відкриття провадження у справі, а вимога з приводу скасування недоїмки про сплату боргу №Ф-268758-17У, виданої 14.05.2019 Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві підпадає під критерії пункту 4 статті 263 та статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України та має бути розглянута протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

З аналізу вище викладених норм та обставин суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачу.

У взаємозв`язку з наведеним слід зазначити, що відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Таким чином, враховуючи викладені обставини, відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України виключається можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, з огляду на що, позовна заява, відповідно до пункту 6 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, підлягає поверненню.

Натомість, суд зазначає, що позивач не позбавлений права звернутись з окремими позовами до відповідачів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» у випадку повернення позовної заяви, позивачеві повертається сплачена сума судового збору у розмірі 1 681, 60 грн. відповідно до квитанцій від 29.05.2020 №0.0.172.1475820.1 та від 17.07.2020 №.1.

Керуючись статтями 169, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву ОСОБА_1 .

2. Повернути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП) сплачений судовий збір в сумі 1681, 60 грн відповідно до квитанцій від 29.05.2020 №0.0.172.1475820.1 та від 17.07.2020 №.1.

3. Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

4. Довести до відома позивача, що у відповідності до частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Іщук І.О.