Справа № 320/6349/20
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 липня 2020 року м. Київ Справа № 320/6349/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявугромадянки Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1
до Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області
провизнання дій протиправними, скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Громадянка Соціалістичної Республіки В`єтнам ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що виявились у прийнятті рішення від 29.10.2018 № 163 про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну;

- скасувати рішення відповідача від 29.10.2018 № 163, яким позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про обмін посвідки на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2 на підставі наявних у матеріалах справи документів, з урахуванням наведених в мотивувальній частині судового рішення висновків суду;

- зобов`язати відповідача здійснити обмін посвідки позивача на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_2.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В силу положень пунктів 2, 4 та 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються відомості щодо сторін та інших учасників справи, серед яких, зокрема: місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; докази, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до частини першої статті 161 цього Кодексу до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Цією ж статтею встановлено обов`язок позивача долучати до заяви про визнання індивідуального акта протиправним оригінал або копію оспорюваного акта або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта у позивача - клопотання про його витребування.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, зокрема, просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 29.10.2018 № 163, яким позивачу скасовано дозвіл на імміграцію в Україну, в той час як в матеріалах позовної заяви оскаржуване рішення відсутнє.

Судом також встановлено, що в позовній заяві місцем перебування позивача визначено наступну поштову адресу: АДРЕСА_1 .

При цьому жодних належних та допустимих доказів (зокрема, належним чином засвідчених копій посвідки на постійне проживання, з даних якої можливо встановити місце перебування позивача, або довідки про реєстрацію місця проживання/перебування особи) стосовно перебування позивача за вказаною адресою суду не надано.

Крім того, згідно з положеннями частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, згідно з приписами частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI, судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру (абзац другий частини третьої статті 6 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 № 3674-VI).

Судом встановлено, що позивачем об`єднано у позовній заяві дві позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, з урахуванням положень статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 № 294-IX, при зверненні до суду з даним позовом розмір судового збору повинен складати 1681,60 грн.

Разом з тим в якості виконання позивачем вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України ним надано суду квитанцію від 31.01.2020 № 0.0..2 про сплату судового збору на суму 840,80 грн, тобто за одну позовну вимогу немайнового характеру.

При цьому згідно з даними автоматизованої системи КП «Діловодство спеціалізованого суду» вказану вище квитанцію вже було приєднано представником позивача в якості доказу сплати судового збору за подання до суду позовної заяви іншою особою, представником якої він також є (адміністративна справа № 320/6347/20).

За таких обставин квитанція від 31.01.2020 № 0.0..2 не може вважатись доказом сплати судового збору за подання даного адміністративного позову.

Судом також встановлено, що в порушення вимог пункту 2 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не зазначено у позовній заяві всі передбачені наведеною вище нормою відомості щодо відповідача, а саме: ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду: доказів проживання/перебування позивача за адресою: АДРЕСА_1 ; оригіналу платіжного документу, що свідчить про сплату судового збору у розмірі 1681,60 грн за подання даного адміністративного позову; рішення Центрального міжрегіонального Управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області від 29.10.2018 № 163 - для суду та для його направлення відповідачу (а у разі його відсутності - позовної заяви, яка оформлена у відповідності до вимог пунктів 2, 4 та 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог у справі та приведення у відповідність змісту переліку додатків фактично долученим документам і матеріалам) з урахуванням наведених вище висновків суду; копії позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для її направлення відповідачу).

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.