Справа № 160/1178/20
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-07-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 липня 2020 року Справа № 160/1178/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіНеклеса О.М.
за участі секретаря судового засіданняКолесника І.О.
представника відповідача представника третьої особи 1 представника третьої особи 2 Солодової А.О. Котюк О.І. Пономаренко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Дніпропетровській області до Офісу великих платників податків ДПС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Дніпропетровській області (далі - позивач, Управління) звернулось до суду з адміністративним позовом Офісу великих платників податків ДПС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС (далі - відповідач, Офіс, ОВПП), в якому просило
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року відкрито провадження по вказаній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
19 березня 2020 року від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій останній не погоджується з аргументами відповідача, викладеними у відзиві.
23 березня 2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшли пояснення, в яких третя особа 2 підтримує позицію Офісу великих платників податків ДПС в особі Дніпропетровського управління Офісу великих платників податків ДПС, у задоволенні позову просить відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання, в зв`язку з необхідністю витребувати додаткові докази.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 червня 2020 року від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області витребувані додаткові докази.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення якого повідомлений належним чином. Направив до суду клопотання про розгляд справи без участі.
Представник відповідача в судовому засіданні 06 липня 2020 року проти позову заперечував, в задоволенні позовних вимог просив відмовити.
Представник третьої особи 1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник третьої особи 2 вирішення питання про задоволення або про відмову в задоволенні позовної заяви поклав на розсуд суду, зазначив, що заборгованість зі сплати податку за спірні земельні ділянки відсутня.
Заслухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновків щодо наявності підстав для задоволення вимог адміністративного позову з огляду на наступне.
Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Дніпропетровській області зареєстроване 29.05.2003 року та з 17.11.2015 року перебуває в стані припинення за рішенням засновників.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у період з 27.11.2019 по 16.12.2019 Дніпропетровським Управлінням Офісу великих платників податків ДПС згідно з пп. 75.1.2. п. 75.1. ст. 75 , пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755- VI із змінами та доповненнями та на підставі наказу № 230 від 27.05.2016 р. було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку Управління Держаної служби охорони при ГУМВС України в Дніпропетровській області з питання повноти нарахування та сплати земельного податку за 2017- 2019 роки та своєчасності надання податкової звітності з податку на землю.
Згідно висновків Акту перевіркою встановлено порушення позивачем:
1. п. 269.1.2. п. 269, 1 ст. 269, пп. 270.1.1. п. 270.1. ст. 270, пп. 271.1.1. п. 271.1. ст. 271, п. 286.1. ст. 269 Податкового Кодексу України, що призвело до заниження земельного податку на загальну суму 116244,89 грн., в тому числі:
за січень 2017 року на 2535,93 грн. за лютий 2017 року на 2535 грн. за березень 2017 року на 2535 грн. за квітень 2017 року на 2535 грн. за травень 2017 року на 2535 грн. за червень 2017 року на 2325 грн. за липень 2017 року на 1553,27 грн. за серпень 2017 року на 1553,27 грн. за вересень 2017 року на 1553,27 грн. за жовтень 2017 року на 1553,27 грн. за листопад 2017 року на 1553,27 грн. за грудень 2017 року на 1553,30 грн. за січень 2018 року на 4659,82 грн. за лютий 2018 року на 4659,82 грн. за березень 2018 року на 4659,82 грн. за квітень 2018 року на 4659,82 грн. за травень 2018 року на 4659,82 грн. за червень 2018 року на 4659,82 грн. за липень 2018 року на 4659,82 грн. за серпень 2018 року на 4659,82 грн. за вересень 2018 року на 4659,82 грн. за жовтень 2018 року на 4659,82 грн. за листопад 2018 року на 4659,82 грн. за грудень 2018 року на 4659,82 грн. за січень 2019 року на 4659,82 грн. за лютий 2019 року на 4659,82 грн. за березень 2019 року на 4659,82 грн. за квітень 2019 року на 4659,82 грн. за травень 2019 року на 4659,82 грн. за червень 2019 року на 4659,82 грн. за липень 2019 року на 4659,82 грн. за серпень 2019 року на 3383,14 грн.
2. п. 268.2, ст. 268 Податкового Кодексу України - не подано податкову звітність з земельного податку за 2017, 2018, 2019 роки.
В порядку, визначеному чинним Податковим кодексом України, позивачем були подані відповідачеві заперечення на Акт від 27 грудня 2019 року № 22лк/43/23/03-2019.
16 січня 2020 року на адресу позивача від відповідача надійшла відповідь щодо розгляду заперечень від 11.01.2020 № 862/10/28-10-50-12-11, у якій відповідач наполягає на правомірності своїх висновків, викладених у Акті.
Не погодившись з прийнятими рішеннями позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, суд виходить із наступного.
Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.
За змістом пунктів 14.1.72, 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України земельним податком визнається обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів. Землекористувачами можуть бути юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.
Відповідно до підпунктів 269.1.1, 269.1.2 пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.
Згідно з пункту 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.
Відповідно до пункту 287.6 статті 287 Податкового кодексу України при переході права власності на будівлю, споруду (їх частину) податок за земельні ділянки, на яких розташовані такі будівлі, споруди (їх частини), з урахуванням прибудинкової території сплачується на загальних підставах з дати державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку.
Згідно статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
У статті 126 Земельного кодексу України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Пунктом 271.1 статті 271 Податкового кодексу України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.
Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, а для сільськогосподарських угідь та земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (пункт 274.1 статті 274 Податкового кодексу України).
При цьому, суд звертає увагу що, стосовно розміру нарахованого грошового зобов`язання спір між сторонами відсутній, спірним є питання суб`єкта, що в даному випадку є належним платником земельного податку.
На виконання вимог Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII МВС України видано наказ від 07.11.2015 № 1399 «Про ліквідацію підрозділів Державної служби охорони Міністерстві внутрішніх справ», яким УДСО ліквідовано, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено голову ліквідаційної комісії.
Відповідно до Постанови КМУ від 25.12.2015 року №1139 органи поліції утворені як територіальні органи Національної поліції, є правонаступниками Департаменту Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ відповідних державних установ Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ, що ліквідуються в установленому законодавством порядку.
Спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 29.0.2016 року № 50/82 майно, права та обов`язки УДСО передано Управлінню поліції охорони (УПО спільним наказом МВС України та Національної поліції України від 31.03.2016 року №232/374 «Про передачу нерухомого майна» здійснено безоплатну передачу нерухомого майна зі сфери управління Міністерства внутрішніх справ України, а саме: з і регіональних підрозділів ДСО при ГУМВС (УМВС) України до сфери управління Національної поліції, а саме, на баланс регіональних управлінь поліції охорони.
Спільним наказом МВС/НПУ від 01.06.2016 № 451/459 «Про затвердження актів приймання-передачі майна, прав та обов`язків» затверджено акти приймання- передачі нерухомого майна, у тому числі земельних ділянок.
У зв`язку з наведеним, з 09.11.2015 Управління поліції охорони перебуває на обліку в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у тому числі, і як платник земельного податку за спірним земельними ділянки. Звітує, нараховує та сплачує податок, що підтверджується матеріалами справи.
Факт визнання Управління поліції охорони у Дніпропетровській області належним платником податку на землю, а також суб`єктом який звітуй за даними земельними ділянками також підтверджена листом «Про результати розгляду заперечень до акту перевірки Управління поліції охорони у Дніпропетровській області від 10.02.2017 року №58/04-67-12-02/40109168», яким визнано належним подання податкової декларації за землю на 2016 рік Управлінням 17.06.2016 року.
Суд вважає за необхідне зазначити, що погоджується з доводами відповідача стосовно того, що згідно до вимог податкового законодавства у особи виникає обов`язок зі сплати податку на землю з моменту державної реєстрації права на дану земельну ділянку за даною особою.
Згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно УДСО при ГУМВС України в Дніпропетровській області до 26.06.2017 року (дата державної реєстрації) право постійного користування земельною ділянкою площею 0.1328га. рахувалось за УДСО при ГУМВС України в Дніпропетровській області.
Відповідно до чого, обов`язок зі сплати податку на землею за даною земельною ділянкою рахувався за позивачем до 26.06.2017 року. Разом з тим суд вважає за необхідне зазначити, що факт належного звітування, нарахування та сплати податку на землею, зі спірними земельними ділянками Управлінням поліції охорони у Дніпропетровській області не заперечується відповідачем, підтверджується матеріалами справи.
Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Таким чином закон зобов`язує контролюючий орган приймати будь-яке рішення з врахуванням всіх обставин, що мають значення до справи. В даному випадку проводячи перевірку та нараховуючи грошове зобов`язання зі сплати земельного податку, а також штрафні санкції за неподання податкової звітності з земельного податку, відповідач мав в наявності дані щодо фактичної сплати земельного податку за даними земельними ділянками, та належного подання декларації з земельної плати.
Так само, суд вважає за необхідне зазначити, що об`єктом оподаткування земельним податком є земельна ділянка, а не все коло осіб, що мали відношення до даної земельної ділянки.
За таких обставин, спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що підлягають скасуванню, оскільки прийняті контролюючим органом без врахування всіх обставин, що мають значення для вирішення даного питання.
Частиною 1ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого законом покладено тягар доведення обґрунтованості та правомірності власного рішення в разі його судового оскарження, не доведено наявності дотримання всіх вимог законодавства що свідчать про обґрунтованість та правомірність спірних рішень.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При цьому в даному випадку Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в Дніпропетровській області не є суб`єктом владних повноважень в розумінні КАС України, а виступає юридичною особою, відносно якої було проведено перевірку та прийнято оскаржувані рішення.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

В зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 27.07.2020 року.

Суддя О.М. Неклеса