Справа № 420/4199/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4199/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за дорученням

від відповідача: Пужакова Є.С. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 19 травня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Управління соціального захисту населення в Приморському районі міста Одеси (місцезнаходження: 65058, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 7), Центру інтегрованих соціальних послуг Приморського району (місцезнаходження: 65063, м. Одеса, вул. Армійська, 9) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 21 травня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є внутрішньо переміщеною особою та 18.02.2020 року звернувся до Управління соціального захисту населення в Приморському районі міста Одеси із заявою про надання грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, однак, листом вих. № 15-14/1746 позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги з підстав того, відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою КМУ від 01.10.2014 року №505, з підстав того, що особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п. 7 Порядку грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Так, позивач вважає, що зазначена відмова є протиправною, оскільки п. 12 Порядку № 505 передбачено умови припинення виплати грошової допомоги, вказаний перелік є вичерпним та позивач будучи внутрішньо переміщеною особи, якій грошова допомога була припинена на підставі п. 7 Порядку №505 через не працевлаштування, але позивач працевлаштувався та подав заяву про призначення грошової допомоги .

До суду 02 червня 2020 року від Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивачу було відмовлено у призначенні грошової допомоги правомірно, оскільки у 2015 році виплата грошової допомоги була припинена на підставі п. 7 Порядку та на час звернення (22.01.2020 року) позивач є працездатною особою , тому призначати грошову допомогу не має законних підстав.

Позивач, в свою чергу, надав відповідь на відзив, (вхід. № 22636/20 від 12.06.2020 року), відповідно до якого наполягав на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 22 червня 2020 року за згодою представника позивача замінено відповідачів на належного відповідача - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (вхід. № 24634/20).

Ухвалою, занесеною до протоколу підготовчого засідання 13 липня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті на 21 липня 2020 року.

На відкритому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, вислухавши пояснення учасників справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 (а.с.6-10).

Відповідно до довідки від 09.12.2014 року №5105-3174 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_2 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та є внутрішньо переміщеною особою (а.с.11).

Згідно з записів у трудовій книжці НОМЕР_3, ОСОБА_2 з 18.06.2019 року прийнятий на посаду вантажника до ГО «Речі, які допомагають» (а.с.13-14), що також підтверджується довідкою № 24/04 від 24.04.2020 року (а.с. 12).

Матеріалами справи підтверджено, що 22 січня 2020 року позивач подав заяву для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг № 143 (а.с. 31-32).

Суд встановив, що 19.02.2020 року позивач звернувся до Начальника Управління соціального захисту населення в Приморському районі м. Одеси зі зверненням, в якому просив повідомити підстави відмови у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до Постанови КМУ № 505 від 01.10.2014 року або призначити адресну допомогу з моменту звернення у січні 2020 року (а.с.17).

Проте, листом від 02.03.2020 року вих. №15-14/1746 Управління соціального захисту населення в Приморському районі міста Одеси повідомило позивача про те, що особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п. 7 Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність та повідомлено про те, що відповідно до заяви дружини позивача від 12.12.2014 року позивачу призначено грошову допомогу, а саме з 12.12.2014 року по 11.02.2015 року - 442 грн., з 12.02.2015 року по 11.04.2015 року - 221 грн., з 12.04.2015 року - виплату було припинено у зв`язку відсутністю інформації про працевлаштування, а тому відмовлено у призначені грошової допомоги згідно з заявою від 22.01.2020 року (а.с.16).

Не погодившись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Згідно ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 року (далі - Порядок № 505).

Згідно з п. 1 постанови КМУ від 1 жовтня 2014 року № 505, внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг установлена щомісячна адресна допомога.

Відповідно до пункту 2 цього Порядку, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з абз. 1, 8, 9 п. 3 Порядку № 505, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Відповідно до абз. 10 п. 3 Порядку № 505, особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Згідно з п. 5 Порядку № 505, для отримання грошової допомоги (зокрема в разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку) уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до установи уповноваженого банку для відкриття в установленому порядку поточного рахунка, пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, та подає на адресу уповноваженого органу відповідну заяву про надання грошової допомоги (для призначення грошової допомоги вперше) або заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги (у разі призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк, якщо її виплата раніше не здійснювалася через установи уповноваженого банку). З метою визначення дати, часу подання заяви та адреси, за якою подається заява, уповноважений представник сім`ї звертається у контакт-центр уповноваженого банку. У заяві зазначаються певні відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги, зокрема місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює. До заяви додається, зокрема копія довідки з місця роботи або копія іншого документа, що посвідчує зайнятість (для працездатних осіб).

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що Порядком № 505 передбачено право особи, як внутрішньо переміщеної особи, яка перебуває на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати допомогу на себе та членів сім`ї, з дня звернення з заявою за її призначенням.

Відповідно до п. 6 Порядку № 505, грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї: який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення; який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю; який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Вищенаведеним пунктом встановлений вичерпний перелік підстав для відмови у призначенні допомоги, серед яких відсутня така підстава, як звернення особи за призначенням грошової допомоги після припинення її виплати даній особі відповідно до пункту 7 цього Порядку.

Відповідно до п. 7 Порядку № 505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого не працевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Згідно з п. 12 цього Порядку, виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Відповідач, відмовляючи у призначенні допомоги, виходив з такого тлумачення абз. 10 п. 3 Порядку № 505, що особа, якій виплату грошової допомоги припинено відповідно до пункту 7, назавжди втрачає право на отримання такої допомоги.

Таке посилання відповідача є помилковим, оскільки з системного аналізу положень Порядку № 505 вбачається, що абз. 10 п. 3 пунктом визначена заборона у призначенні допомоги саме працездатній особі, яка після перебування у статусі безробітного в подальшому не була працевлаштована.

До внесення змін до цього абзацу постановою Кабінету Міністрів України від 13 вересня 2017 року № 689 вказаний абзац мав наступну редакцію: «Особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається».

Після внесених цією постановою змін та набуття ними чинності з 16.09.2017 року з абз. 10 п. 3 Порядку № 505 виключено словосполучення «наступний строк». Логічним є висновок, що внесення цих змін спрямовано на усунення двоякого тлумачення цієї норми, якою раніше фактично не допускалось повторне призначення допомоги особам на наступний строк після припинення, також у разі якщо вони працевлаштувались.

Отже, допомога не призначається тільки тим особам, які продовжують бути не працевлаштованими після припинення ним виплати з підстав, визначених п. 7 Порядку № 505. У разі ж, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5-7, 12 Порядку № 505, зазначена особа набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Суд встановив, що відповідно до довідки ГО «Речі, які допомагають» вих. №24/04 від 24 квітня 2020 року, та записів у трудовій книжці, ОСОБА_2 є співробітником ГО «Речі, які допомагають» на посаді вантажника (а.с.12).

Таким чином, враховуючи, що на момент звернення до відповідача із заявою від 22.01.2020 року позивач був працевлаштований, суд вважає, що відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги на покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Також, суд зазначає, що Порядок № 505 не містить правових обмежень для повторного, через певний проміжок часу, звернення за допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 333/3750/17.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що оскільки відповідачем протиправно відмовлено в призначенні грошової допомоги, позовні вимоги позивача є правомірними та обґрунтованими та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дій Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505 з 19.02.2020 року та зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 19.02.2020 року призначити та виплатити ОСОБА_2 щомісячну адресну допомогу, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505.

В частині позовних вимог про нарахування та виплати щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505 з 18.06.2019 року слід відмовити, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач первинно подав заяву для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг № 143, 22 січня 2020 року (а.с. 31-32), а також з аналогічною заявою звернувся 19.02.2020 року, в якій просив повідомити про причини не виплати допомоги, на яку надано відмова у призначенні такої допомоги.

Як вже було зазначено, Порядком № 505 передбачено право особи, як внутрішньо переміщеної особи, яка перебуває на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати допомогу на себе та членів сім`ї, саме з дня звернення із заявою за її призначенням.

Тому суд доходить висновку, що позовні вимоги мають бути задоволені саме з дати звернення позивача із заявою для призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг № 143.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) щомісячної адресної допомоги, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505 з 19.02.2020 року.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) з 19.02.2020 року призначити та виплатити ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) щомісячну адресну допомогу, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на оплату житлово-комунальних послуг» від 01.10.2014 року № 505.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м. Одеса, вул. Косовська, 2-Д) на користь ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 Розділу VI Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 28» липня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.