Справа № 500/2773/19
Суддя: Бруновська Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції : Чепенюк О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2773/19 пров. № А/857/3611/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бруновської Н.В.

суддів: Матковської З.М., Улицького В.З.

за участю секретаря судового засідання: Волошин М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі № 500/2773/19 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Партнерс» до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

05.12.2019р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро Партнерс» (надалі ТОВ «Агро Партнерс») звернувся в суд з позовом до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.10.2019р. №1316033/42180070, №1316036/42180070, №1316038/42180070, №1316039/42180070, №1316037/42180070, №1316034/42180070, №1316035/42180070.

Крім того, позивач просив суд, зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТзОВ «Агро Партнерс» №15 від 30.03.2019р., №3 від 04.05.2019р., №28 від 26.04.2019р., №30 від 17.04.2019р., №4 від 14.05.2019р., №31 від 16.04.2019р., №32 від 27.04.2019р.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.02.2020р. позов задоволено.

Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт Головне управління Державної податкової служби у Тернопільській області подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Апелянт просить суд, рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11.02.2020р. скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

ст.229 КАС України передбачено, що фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Як видно із матеріалів справи, ТзОВ «Агро Партнерс» 04.06.2018р. зареєстроване як юридична особа. Основним видом діяльності товариства є вантажний автомобільний транспорт, а також інша допоміжна діяльність у сфері транспорту.

Так, для здійснення господарської діяльності, позивач уклав 27.02.2019р. з ТзОВ «Дейвест» 04.03.2019р. з ТзОВ «Фортек Груп», 04.03.2019 р. з ТзОВ «Акріс Агро», 04.03.2019 р. з ТзОВ «ФГ Аграрні технології», договори транспортних перевезень на загальну суму 1 378 369,74 гривень.

У зв`язку із настанням дати виникнення податкових зобов`язань за фактом надання послуг транспортного перевезення на підставі укладених договорів перевезень та відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України ТОВ «Агро Партнерс» складено та надіслано до контролюючого органу на реєстрацію податкові накладні №15 від 30.03.2019р., №3 від 04.05.2019р., №28 від 26.04.2019р., №30 від 17.04.2019р., №4 від 14.05.2019р., №31 від 16.04.2019р., №32 від 27.04.2019р.

Проте, Державна фіскальна служба України надіслала позивачу квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних з підстав передбачених п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, оскільки ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в ЄРПН.

На виконання вимог п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивач направив на адресу податкового органу повідомлення з поясненнями та копії документів щодо підтвердження здійснення операцій по зупинених податкових накладних.

Зокрема, ТОВ «Агро Партнерс» надав податковому органу копії наступних документів: договори перевезення, акти приймання-передачі робіт (надання послуг), платіжні доручення, договори на поставку паливно-мастильних матеріалів, договори укладені із перевізниками які були залучені до перевезень та ряд інших підтверджуючих документів.

Рішеннями комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.10.2019р. № 1316033/42180070, №1316036/42180070, №1316038/42180070, №1316035/42180070, № 1316039/42180070, №1316037/42180070, №1316034/42180070 якими відмовлено ТОВ «Агро Партнерс» у реєстрації податкових накладних: № 28 від 26.04.2019р., № 3 від 04.05.2019р., № 15 від 30.03.2019р., № 32 від 27.04.2019р., № 31 від 16.04.2019р., №30 від 17.04.2019р. № 4 від 14.05.2019р.

Так, підставою для прийняття вказаних рішень зазначено ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Відповідно до п.201.1 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно п. 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарі/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України».

На виконання вказаної норми Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №117 від 21.02.2018р. «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». ( далі Порядок № 117 )

Із змісту п.21 вказаного Порядку видно, що підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку (зазначена у квитанції про зупинення пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі); надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання вимог п.14, 15 Порядку № 117, позивач подав до контролюючого органу пояснення і копії вищезазначених документів щодо здійснення господарських операцій по зупинених податкових накладних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відсутність станом на час прийняття оспорюваного рішення правової обґрунтованості та об`єктивності застосування механізму державного регулювання в частині визначення критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків, оскільки в квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН не вказано, чіткого переліку документів які пропонуються надати позивачу, які були б достатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкової накладної.

Отже, з аналізу даних норм законодавства видно, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного переліку документів які пропонуються надати платнику податків. Вживання податковим органом загального посилання на пп. 1.6 п.1 Критерії ризиковості платника податку, без наведення зазначення чіткого переліку документів які необхідно надати є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на ту обставину що пп. 1.6 п.1 Критерії ризикованості платника податку та критерії ризикованості здійснення операцій містить кілька підстав для встановлення ризикованості платника податку. Проте, податковий орган не вказав конкретних підстав за яких визначив позивача таким що відповідає Критеріям ризикованості платника податку.

Податковий орган не спростував доводи позивача стосовно реальності господарських операцій по яким зупинена реєстрація податкової накладної. Наявність чи відсутність розбіжностей щодо зібраної, перевезеної та прийнятої на склад товариством товару податковому органу відповідно до вимог Податкового кодексу України слід з`ясовувати при проведенні документальної чи іншої податкової перевірки, а не під час вирішення питання про реєстрацію чи відмову у реєстрації податкової накладної.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки податковий орган як суб`єкт владних повноважень діяв не у спосіб що визначені Конституцією та законами України. В квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не вказано чіткого переліку документів які були б достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Висновки колегії суддів узгоджуються з позицією яка викладена в постанові Верховного Суду у справі № 822/1817/18 від 23.10.2018 р., у справі № 140/2160/18.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки колегії суддів.

Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року у справі № 500/2773/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Бруновська

Суддя З.М. Матковська

Суддя В.З. Улицький

Постанова складена в повному обсязі 27.07.2020р.