Справа № 640/16220/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року м. Київ № 640/16220/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві (далі - відповідач/ ГУ ПФУ в м. Києві), в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб, а саме: виправити помилку у реєстраційному номері облікової картки платника податків за період з 01.04.2008 по 02.07.2012, замість коду НОМЕР_3 внести код НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що дії відповідача щодо відмови у внесенні змін до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування з приводу реєстраційного номер облікової картки платника податків позивача є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини. При цьому, позивач зауважує, що роботодавцем сплачувались податки з нарахованої заробітної плати, що підтверджується розрахунково-платіжними відомостями працівника, звітами про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, проте, в наслідок помилки в реєстраційному номері облікової картки платника податків позивача, страховий стаж позивачу за спірний період не зарахований.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував з огляду на відсутність підстав внесення змін до Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування стосовно позивача, оскільки страхувальник із заявою щодо проведення перевірки стосовно позивача не звертався.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою щодо проведення перерахунку сум пенсії, з урахуванням набутого страхового стажу під час роботи позивача у ТОВ «Агромікс-Україна» та ТОВ «Альфа 77» та повідомив, що при черговому підвищення пенсій у 2016 році дізнався, що при призначенні пенсії за віком, позивачу не був зарахований стаж роботи у ТОВ «Агромікс-Україна» (), де останній працював в період з 01.04.2008 року по 02.07.2012 року та у ТОВ «АЛЬФА 77» () з 03.07.2012 по 18.03.2013 року. Як зазначив позивач, спеціалістом Пенсійного фонду у Печерському районі м. Києва було повідомлено, що в системі персоніфікованого обліку не міститься інформація про сплату страхових внесків за вищезазначений час.

Водночас, звернувшись до ТОВ «Агромікс-Україна» (яке на той час змінило назву на ТОВ «БЄЛЕФ) та ТОВ «АЛЬФА 77» із запитом про причини відсутності відрахування внесків, позивач отримав відповідь, що під час подання звітності, бухгалтером підприємства було зроблено помилку при внесенні мого ідентифікаційного коду - замість НОМЕР_1 було зазначено код - НОМЕР_2 , тобто були зроблені помилки у двох цифрах., ТОВ «БЄЛЕФ» та ТОВ «АЛЬФА 77» зазначили, що внески були сплачені у повному обсязі та надали копії відомостей персоніфікованого обліку доходів та звітів з ЄСВ, що підтверджують нарахування та сплату страхових внесків.

Листом від 23.04.2019 №85569/02 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві у перерахунку пенсії позивача відмовлено, оскільки порядок нарахування пенсії відповідає вимогам чинного законодавства, підстав для перегляду страхового стажу немає.

Проінформовано, що відповідно до п. 2. 1 постанови Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів дія призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» документами, які підтверджують страховий стаж є трудова книжка та інші документи, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу дія призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637. За період робота, починаючи з 01 січня 2004 року, страховий стаж зараховується відповідно даних Єдиного державного реєстру застрахованих осіб, відповідно до якого Вам зараховано до страхового стажу періоди: 01.01.2004 - 27.04.2005, 01.05.2005-28.05.2005, 01.06.2005-27.06.2005, 01.07.2005-26.07.2005, 01.08.2005-26.08.2005, 01.09.2005-24.09.2005, 01.10.2005-25.10.2005, 01.11.2005-24.11.2005, 01.12.2005-25.12.2005.

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Пенсійний фонд України - орган, уповноважений відповідно до цього Закону вести реєстр застрахованих осіб Державного реєстру та виконувати інші функції, передбачені законом.

Статтею 14-1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначено, що Пенсійний фонд та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати своєчасне внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру та здійснювати контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру.

Дані обов`язки Пенсійного фонду кореспондуються з нормами Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (далі - Положення 10-1).

Відповідно ст. 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески; страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

У відповідності до п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 16 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застрахована особа має право: отримувати безоплатно відомості, внесені до її персональної облікової картки з системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; звертатися із заявою до територіального органу Пенсійного фонду про уточнення відомостей, внесених до персональної облікової картки в системі персоніфікованого обліку та Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначено положеннями ст. 21 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Персональна електронна облікова картка застрахованої особи повинна містити відомості, зокрема частина персональної електронної облікової картки, яка відображає страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплачених страхових внесків та інші відомості, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Пунктом 5 Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27.03.2018 №8-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 08.07.2014 за №785/25562 (далі - Положення), реєстр застрахованих осіб забезпечує: облік застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікацію; накопичення, зберігання та автоматизовану обробку інформації про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію), про набуття застрахованими особами права на отримання страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування; нарахування та облік виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 розділу IV Положення, відомості до Реєстру застрахованих осіб, зміни, уточнення до них вносяться в електронній формі в автоматичному режимі на підставі: звітності, що подається страхувальниками до Пенсійного фонду України, відомостей центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Абзацами другим, третім пункту 4 розділу IV Положення передбачено, що у разі припинення або зняття з обліку у фіскальних органах страхувальника без визначення правонаступника зміни та уточнення до відомостей Реєстру застрахованих осіб вносяться відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб відповідно до рішення суду, що набрало законної сили, здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України на підставі наказу керівника відповідного органу у десятиденний строк після надходження (надання особою) рішення суду.

Суд враховує, що наявність у системі персоніфікованого обліку (Реєстрі застрахованих осіб) відомостей про періоди трудової діяльності застрахованих осіб у подальшому є підставою для призначення та здійснення такій особі пенсійних виплат. У свою чергу, відсутність у Реєстрі відповідної інформації призведе до порушення права застрахованої особи на одержання виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Так, факт роботи позивача на посаді завідуючим складом у ТОВ «Агромікс-Україна» в період з 01.04.2008 по 02.07.2012 роки підтверджено відповідними записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , копія якої міститься в матеріалах справи.

Відомості про стаж роботи ОСОБА_1 за вказаний період не внесені до системи персоніфікованого обліку у зв`язку з помилкою, допущеною роботодавцем (страхувальником) позивача - ТОВ «Агромікс-Україна» (перейменовано на ТОВ «Бєлєф»).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до ТОВ «Агромікс-Україна» (перейменовано на ТОВ «Бєлєф»), водночас, суд враховує що вказаний роботодавець (страхувальник) зареєстрований на тимчасово окупованій території (Автономна Республіка Крим, місто Сімферополь).

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (Khoniakina v. Georgia), № 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі «Формер Кінг Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

За таких обставин, зважаючи на те, що в силу наведених вище вимог Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування підставою для внесення змін до відомостей про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб у разі ліквідації страхувальника є рішення суду, суд, з огляду на встановлені у справі фактичні обставини, дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 за період з 01.04.2008 по 02.07.2012 в частині виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, а саме замість номеру « НОМЕР_3 » внести код - НОМЕР_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Згідно з частинами першою та третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві внести зміни до відомостей реєстру застрахованих осіб щодо ОСОБА_1 за період з 01.04.2008 по 02.07.2012 в частині виправлення помилки у реєстраційному номері облікової картки платника податків, а саме замість номеру « НОМЕР_3 » внести код - НОМЕР_1 .

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати за сплату судового збору в загальному розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.К. Каракашьян