Справа № 200/5017/20-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 р. Справа№200/5017/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Арестової Л.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (місце знаходження: вул. Поштова, б. 44, м. Слов`янськ, Донецька область; ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) про визнання протиправною бездіяльність Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) стосовно примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 200/11392/19-а; зобов`язання Слов`янський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) виконати рішення Донецького окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 200/11392/19-а щодо "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум" та подати звіт про виконання цього рішення; стягнення з Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) на користь ОСОБА_1 моральну (не майнову) шкоду 5 000 грн.

В обґрунтування позову зазначено, що 03.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61380606 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум. Але до теперішнього часу рішення суду не виконано у зв`язку з халатно -злочинним відношенням до своїх службових обов`язків державного виконавця. Крім того, після відкриття провадження по справі, позивачу стало відомо, що державним виконавцем 19.05.2020 прийнято постанову про закриття виконавчого провадження на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 , ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». Проте рішення суду не виконано, а тому дій відповідача вважає протиправними.

Відповідач відзив на адміністративний позов до суду не надав. 23 липня 2020 року управлінням відповідача надано до суду копії матеріалів виконавчого провадження № 61380606.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 травня 2020 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 01 липня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами, визначеними ст. 287 КАС України, призначене судове засідання на 27 липня 2020 року.

Позивач 15 липня 2020 року засобами поштового зв`язку надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не заявився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням вказаних приписів процесуального законодавства, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження 27 липня 2020 року.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

03.03.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61380606 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 05 березня 2019 року з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року із врахуванням раніше виплачених сум.

Листом від 03.03.2020 державним виконавцем направлено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61380606 до Головного управління ПФУ у Донецької області та позивачу.

03.04.2020 Головне управління ПФУ у Донецької області направило державному виконавцю заяву про виконання рішення суду ВП № № 61380606, у якої повідомило, що ГУ здійснене перерахунок пенсії ОСОБА_1 за рішенням суду у повному обсязі, доплата за результатами перерахунку за період 05.03.2019 по 31.12.2019 складає 16020,19 грн. Ст. 8 Закону 2262 передбачає, що виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсії, доплат, надбавок та підвищень до них забезпечується за рахунок Державного бюджету України. Тому рішення є виконаним, виконавче провадження підлягає закриттю.

23.03.2020 державним виконавцем направлено листа ОСОБА_1 , відповідно до якого, повідомлено позивача, що доплата за результатами перерахунку за період 05.03.2019 по 31.12.2019 складає 16020,19 грн, виплата коштів, на виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з Державного бюджету, здійснюється відповідно до п. 2 постанови КМУ від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», якою встановлено особливий Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Таким чином, виплату заборгованості за період з 05.03.2018 по 31.12.2019, яка становить 16020,19 грн., буде здійснено у порядку Постановою № 649. На теперішній час процес виконавчого провадження триває.

09.04.2020 державним виконавцем за невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

19.05.2020 державним виконавцем за повторне невиконання рішення суду винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

19.05.2020 державним виконавцем на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 , ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Крім того, у матеріалах виконавчого провадження, наданих до суду є повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2020 від старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного ВДВС до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області про притягнення керівника ГУ ПФУ у Донецькій області до кримінальної відповідальності за ознаками злочину, передбаченого ст. 382 КК України, тобто невиконання судового рішення по справі № 200/11392/19-а.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що в виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Положеннями ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

У матеріалах виконавчого провадження № 61380606, наданих до суду відсутні докази відправлення державним виконавцем прийнятих постанов боржнику и стягувачу, крім постанови про відкриття виконавчого провадження, яка була направлена боржнику та стягувачу 03.03.2020.

Підстави для закінчення виконавчого провадження визначені ст. 39 вказаного Закону. Так, відповідно до п.11 ч.1 виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Під час судового розгляду справи, судом встановлено, що постанова про накладення штрафу за повторне невиконання рішення суду винесена 19.05.2020 та постанова про закінчення виконавчого провадження також прийнята 19.05.2020. Але Закон передбачає, що тільки після повторного невиконання без поважних причин рішення суду виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення.

Таким чином, постанова про закінчення виконавчого провадження прийнята з порушенням процедури та строків її прийняття.

Згідно із пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 "Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду" для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою.

Відповідно до п. 5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Згідно із п. 6 Порядку № 649 перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія).

Пунктом 8 Порядку № 649 передбачено, що комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови. У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Отже, Порядок № 649 визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, проте цей Порядок не виключає можливості примусового виконання вказаних судових рішень органами державної виконавчої служби в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що крім накладення штрафу неяких інших дії державний виконавець для виконання рішення суду не вчиняв. Крім того, у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 19.05.2020 до Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерела права.

Водночас статтею 6 Конвенції передбачено право на справедливий суд.

Європейський суд з прав людини в пункті 40 рішення у справі «Горнсбі проти Греції» зазначив, що право на суд було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави допускала невиконання остаточного та обов`язкового судового рішення на шкоду одній зі сторін.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі «Піалопулос та інші проти Греції», пункт 68).

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду зобов`язувати подати суб`єкта владних повноважень звіт про виконання судового рішення, тому підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд не вбачає.

Стосовно відшкодування моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Обов`язок відшкодувати особі моральну шкоду у випадку її заподіяння внаслідок неправомірних рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень під час розгляду звернень громадян випливає зі статей 18-19, 24-25 Закону №393/96-ВР, що є спеціальним і регулює правовідносини щодо порядку і строків їх розгляду.

Разом з тим, виходячи з аналізу норм статей 23, 1167 ЦК України, які регулюють загальні підстави і порядок відшкодування моральної шкоди, під останньою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.2005 №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди").

Отже, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння щодо її заподіяння, наявність причинно-наслідкового зв`язку між заподіяною шкодою і протиправним діянням та вини в її заподіянні.

Зокрема, суди повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння особі моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі особа оцінює заподіяну їй шкоду, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Суд зазначає, що позивачем не доведено заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача, зокрема, у вигляді погіршення здоров`я та/або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, інших негативних явищ, що настали у результаті незаконних дій (бездіяльності) відповідача.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові по справі № 818/1391/17 від 03.10.2018.

Частиною першою та другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження не відповідає критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України.

Згідно зі статтею 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд вважає за необхідне скористатися своїм правом та вийти за межі позовних вимог для захисту прав позивача та визнати протиправною та скасувати постанову про закриття виконавчого провадження № 61380606.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Позивач звільнений від спалити судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід 2 групи, відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 .

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп: НОМЕР_1 ) до Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) (місце знаходження: вул. Поштова, б. 44, м. Слов`янськ, Донецька область; ) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського міскрайонного відділу Державної виконавчої служби Східного міжрегіонального міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) стосовно примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 200/11392/19-а.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19.05.2020 року по ВП № 61380606, винесеної старшим державним виконавцем Словянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сіриком Станіславом Володимировичем.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Повний текст рішення складено та підписано 27 липня 2020 року.

Суддя Л.В. Арестова