Справа № 640/9462/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9462/19
УХВАЛА

27 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Мельничука В.П., Оксененка О.М., перевіривши відповідність вимогам ст. 296 КАС України апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства розвитку громад та територій України про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що звільнений від сплати судового збору на підставі п. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Закон України «Про захист прав споживачів» (далі - Закон №1023-XII) регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Згідно з частиною 3 статті 22 Закону №1023-XII, споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону №1023-XII, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 19 частини 1 статті 1 Закону №1023-XII передбачено, що продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що звільнення від сплати судового збору встановлено за подання позову за умови, що, по-перше, цей позов подається споживачем, по-друге, позов стосується порушених прав позивача, саме як споживача у спірних правовідносинах.

При цьому, визначальною ознакою, яка характеризує фізичну особу, як споживача, є те, що ця особа придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію.

Разом з тим, позов у даній справі подано до Міністерства розвитку громад та територій України як до суб`єкта владних повноважень з приводу прийняття методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, що по суті становить публічний інтерес та виходить за межі приватно-правового спору між споживачем та продавцем, відтак положення статті 22 Закону №1023-XII у даному випадку застосуванню не підлягають.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що у спірних публічних правовідносинах позивач не є споживачем у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів", а тому положення цього Закону, що стосуються пільг зі сплати судового збору, на нього не поширюються.

За таких обставин підстави для задоволення клопотання про звільнення сплати судового збору відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 133, 243, 325 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 31 березня 2020 року відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О. Лічевецький

Суддя В.П. Мельничук

Суддя О.М. Оксененко