Справа № 360/284/20
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року справа №360/284/20

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Компанієць І.Д.,

секретар судового засідання - Мирошниченко О.Л.,

за участю:

представника позивача - Решетняка Р.І., діє на підстав ордеру серії ВВ № 1004750,

представника відповідача - Решетняка В.О., діє на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Решетняка Романа Івановича, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 360/284/20 (головуючий І інстанції Секірська А.Г., текст рішення складено у приміщенні суду за адресою: просп. Космонавтів, 18, м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі-позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Луганській області) в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Луганській області № 5 від 18.10.2019 року на суму штрафних санкцій у розмірі 250000,00 грн та № 5 від 18.10.2019 року на суму 510,00грн (т.1, а.с. 1-11).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 48-57).

Представник позивача, з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що перевірку здійснено без достатніх документів, а саме відсутністю службових посвідчень співробітників ГУ ДПС у Луганській області. Вважає, що відповідачем порушено права платника податків на не допуск до перевірки та не виконання вимог ст.81 Податкового кодексу України про необхіність складання акту про відмову у допуску до перевірки. Посилається на правову позицію викладену у постановах Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі № 813/3873/17 та від 21.08.2018 року у справі № 820/18328/14 (т.2, а.с. 65-73).

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що доводи викладені у апеляційній скарзі ґрунтуються на не коректному трактуванні норм законодавчих актів, робляться висновки з точки зору особистого бачення норм права представником апелянта, маніпулюванням та перекручуванням фактів встановлених в ході судового розгляду справи у суді першої інстанції. На думку відповідача жодних вимог к оформленню службових посвідчень у ст. 81 ПК України не передбачено, підставою для проведення фактичної перевірки позивача став лист Державної податкової служби № 26324/7/99-99-14-05-01-17 від 14.08.2019 року. Вважає, що жодної підстави для того щоб перевіряючі складали акт про не допуск до перевірки не було.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухав суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована як фізична особа - підприємець 16.04.2018 року , № запису 2 005980, перебуває на обліку у Старобільській ДПІ ГУ ДПС у Луганській області, місце проживання: АДРЕСА_1 , основний вид діяльності - 47.30 Роздрібна торгівля пальним (т.1 арк.спр. 77-79).

14.08.2019 року Державною фіскальною службою України до головних управлінь ДФС в областях та м. Києві, Офісу ВПП ДФС направлено лист № 26324/7/99-99-14-05-01-17, в якому зазначено, що Законом України від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесені зміни, зокрема, до Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїів та тютюнових виробів», відповідно до яких з 01.07.2019 запроваджується ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним. Відповідно до даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) в липні 2019 року від 7 876 РРО, що зареєстровані 1 200 суб`єктами господарювання на 7 205 АЗС, надійшла інформація про проведені розрахункові операції (додаток 1). Водночас, відповідно до даних Єдиного державного реєстру суб`єктів господарювання, які отримали ліцензії на право виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, та місць виробництва, зберігання, оптової та роздрібної торгівлі пальним, 686 суб`єктів господарювання отримали 5 515 ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним (додаток 2). Доручено керівництву головних управлінь в областях, м. Києві та ОВПП проаналізувати інформацію з наявних баз даних ДФС та встановити перелік АЗС, через які потенційно здійснювався продаж пального без придбання відповідної ліцензії; провести фактичні перевірки, дотримуючись вимог Податкового кодексу України. Узагальнену інформацію про результати проведеної роботи надати до 20.10.2019 року засобами електронного зв`язку за формою відповідно до додатку 3 по АЗС, лише свого регіону розміщення (т.1 арк.спр. 96-97).

До листа було додано, зокрема, додаток 1 - перелік РРО, що зареєстровані на АЗС, та від яких у липні 2019 року надійшла інформація про проведені розрахункові операції (т.1 арк.спр. 188-194); та додаток 3 - інформація про результати відпрацювання АЗС, на які зареєстровані РРО, від яких у липні 2019 року надійшла інформація про проведені розрахункові операції, у якому зазначена ФОП ОСОБА_1 , АЗС за адресою: АДРЕСА_2 а (т.1 арк.спр. 195-201).

04.09.2019 року начальником управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування М. Степанчук та начальником відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування С. Прокопчено складено на ім`я в.о. начальника ГУ ДПС у Луганській області О. Височиної доповідну записку за № 20/12-32-05-05-22, в якій зазначено, що листом ДФС України від 14.08.2019 року № 26324/7/99-99-14-05-01-17 доведена інформація з метою контролю за дотриманням вимог законодавства України суб`єктами господарювання, що здійснюють продаж пального через АЗС. Доведено перелік АЗС, через які потенційно здійснювали продаж пального без придбання відповідної ліцензії та відповідно до даних СОД РРО надійшла інформація про проведені розрахункові операції (додаток 1). Таким чином, з метою здійснення контролю за дотриманням порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв відповідно до п.п. 80.2.2, п.80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України запропоновано провести фактичні перевірки АЗС (додаток 1) (т.1 арк.спр. 99).

У додатку 1 «Інформація до відпрацювання АЗС відповідно до доповідної записки від 04.09.2019 року № 20/12-32-05-05-22» зазначений суб`єкт господарювання - ФОП ОСОБА_1 , АЗС за адресою: АДРЕСА_2 , та дата початку дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним - 02.07.2019 (т.1 арк.спр. 182-187).

23.09.2019 року ГУ ДПС у Луганській області видано наказ № 44 «Про проведення фактичної перевірки», яким, керуючись п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, на підставі п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80, п. 82.3 ст. 82 Податкового кодексу України з метою здійснення контролю за дотриманням норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), наказано провести фактичну перевірку АЗС за адресою: АДРЕСА_5 за місцем здійснення фактичної діяльності ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ); термін проведення фактичної перевірки визначити строком не більше 10 діб з 25.09.2019 року. Проведення фактичної перевірки доручити: заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Луганській області - ОСОБА_2 ; головному державному ревізору - інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Луганській області - ОСОБА_3 , головному державному ревізору - інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно - перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Луганській області - ОСОБА_7 . Фактичну перевірку здійснити за період діяльності платника податків (суб`єкта господарювання) з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України. Передбачити проведення фактичної перевірки згідно режиму роботи господарських об`єктів платника податків (т.1 арк.спр. 100).

Копію вказаного наказу отримала оператор АЗС ОСОБА_6 25.09.2019 року, про що свідчить підпис на примірнику наказу (т.1 арк.спр. 100 зв.). На підтвердження трудових відносин з ФОП ОСОБА_1 оператором надано копію трудового договору від 09.07.2018 року № 4 між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (т.1 арк.спр. 121).

23.09.2019 року головному державному ревізору - інспектору відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями ОСОБА_3 , заступнику начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями ОСОБА_2 та головному державному ревізору - інспектору відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супровадження контрольно - перевірочної роботи ОСОБА_7 видано направлення на перевірку за № 71, 72 та № 73 відповідно, в яких зазначено, що на підставі п.п. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України та наказу від 23.09.2019 року № 126 ГУ ДПС у Луганській області проводить з 25.09.2019 року фактичну перевірку ФОП ОСОБА_1 , АЗС за адресою: АДРЕСА_5, тривалістю 10 діб, мета перевірки: дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію, виробництва та обігу підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) за період діяльності платника податків з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України (т.1 арк.спр. 101, 102, 103).

Згідно зі змістом вказаних направлень, ОСОБА_2 оператору ОСОБА_8 пред`явлено службове посвідчення та направлення від 23.09.2019 року № 72 на проведення перевірки 25.09.2019 року об 11:19 та вручено копію наказу від 23.09.2019 № 426 про проведення фактичної перевірки 25.09.2019 року об 11:19 (т.1 арк.спр. 102). ОСОБА_3 оператору ОСОБА_8 пред`явлено службове посвідчення та направлення від 23.09.2019 року № 71 на проведення перевірки 25.09.2019 року об 11:19 та вручено копію наказу від 23.09.2019 року № 126 про проведення фактичної перевірки 25.09.2019 року об 11:19 (т.1 арк.спр. 101). ОСОБА_7 оператору ОСОБА_8 пред`явлено службове посвідчення та направлення від 23.09.2019 року № 73 на проведення перевірки 25.09.2019 року об 11:19 та вручено копію наказу від 23.09.2019 року № 126 про проведення фактичної перевірки 25.09.2019 року об 11:19 (т.1 арк.спр. 103).

25.09.2019 року посадовими особам ГУ ДПС у Луганській області придбано 5 літрів бензину А-95 за ціною 29,40 грн за літр на суму 147,00 грн, про що отримано фіскальний чек (т.1 арк.спр. 120). Після вручення наказу, направлень та пред`явлення посвідчень у присутності оператора АЗС ОСОБА_6 проведено фактичну перевірку АЗС за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Шкільна, буд. 1-а, яка належить ФОП ОСОБА_1 , в ході якої, зокрема, складено опис готівкових коштів, які знаходяться на місці проведення розрахункових операцій у господарській операції, підписаний перевіряючими та оператором ОСОБА_6 (т.1 арк.спр. 119), роздруковано Х-звіт за 25.09.2019 року (т.1 арк.спр. 120).

За наслідками фактичної перевірки складено Акт фактичної перевірки від 25.09.2019 року № 0007/12/32/05/05//68, відповідно до п. 3.1 якого під час перевірки встановлено порушення: п.1 ст. 15 Закону України від 06.07.1995 № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», п.44.3 ст. 44, п.85.2 ст. 85 Податкового кодексу України (арк.спр. 114-115).

Перевіркою встановлено, що наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним № 1900078/78 від 02.07.2019 року, термін дії з 02.07.2019 року по 02.07.2024 року. Проведено розрахункову операцію із застосуванням реєстратора розрахункових операцій при продажу товарів бензин А-95 5 л за ціною 29,40 грн за 1 літр, на суму 147,00 грн. Згідно із пунктами 2.2.7 - 2.2.12 акта роздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, фіскальний режим роботи РРО, використання режиму попереднього програмування найменування, цін товарів та обліку їх кількості забезпечено, в наявності та цілі пломби серії ЕА № 649293, № 649294. Друкування на реєстраторі розрахункових операцій фіскальних звітних чеків та їх зберігання в книзі обліку розрахункових операцій забезпечено. Сума готівкових коштів на місці проведення розрахунків - 446,86 грн; яка зазначена в денному звіті РРО - 446,86 грн.

У п.2.2.13 акта фактичної перевірки зазначена додаткова інфорамція про факти, встановлені в ході перевірки, а саме - з 01.07.2019 року набрали чинності зміни, передбачені ЗУ від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», згідно із якими роздрібна торгівля пальним в Україні може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до підпункту 14.1.141 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України до пального віднесено - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне суміщене, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 п.215.3 ст. 215 цього Кодексу.

Частиною тридцять третьою статті 15 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (із наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 481) визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним.

Фактичною перевіркою встановлено, що ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в порушення вимог статті 15 Закону № 481 у період з 01.07.2019 року по 01.07.2019 року здійснюється роздрібна торгівля пальним через АЗС, розташовану за адресою: АДРЕСА_5, без одержання ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Згідно фіскального звітного чеку РРО АЗС POS Master зав. № TS 80090251, фіскальний № НОМЕР_2 , загальна сума продажу (виторгу) пов`язана з реалізацією пального у період з 01.07.2019 року по 01.07.2019 року склала 15357,36 грн. 01.07.2019 року - 15357,36 грн (фіскальний Z-звіт № 1374).

Реалізація пального в розрізі найменувань відображена згідно Z-звіту з 01.07.2019 року по 01.07.2019 року (Z-звіт № 1374), копія звіту додається до акта перевірки.

Під час проведення фактичної перевірки перевіряючим не надали змоги оператор АЗС ОСОБА_6 зняти залишки товарних запасів на АЗС, розташованій за адресою: Луганська область, Новопсковський район, смт. Новопсков, вул. Шкільна, буд. 1-а.

До перевірки не надано попередню книгу обліку розрахункових операцій, чим порушено п. 44.3 ст. 44 та п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України - не забезпечено зберігання первинних документів та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю (т.1 арк.спр. 114 зв. - 115).

Акт підписано оператором ОСОБА_6 25.09.2019 року, в пункті 4.1 «Зауваження до акта перевірки» зазначено: «Зауваження до акта перевірки додаю на окремому аркуші» (арк.спр. 115 зв.).

У додатку до акта фактичної перевірки містяться зауваження оператора ОСОБА_6 від 25.09.2019 року, згідно із якими оператор зазначає, що не згодна з фактом перевірки на підставі того, що перевіряючими порушено статтю 81 ПКУ, а саме - не надано службових посвідчень з вказівкою посад та місця роботи, які зазначені у наказі перевірки. У наказі зазначено, що перевіряючі працюють в Державній податковій службі, а в посвідченні зазначено, що вони працюють в Державній фіскальній службі, про що перевіряючими було зазначено при початку перевірки і на підставі чого їм було відмовлено в доступі до перевірки, тобто перевіряючі перевищили свої повноваження і провели незаконну перевірку і як наслідок незаконно склали вказаний акт (т.1 арк.спр. 116).

01.10.2019 року ФОП ОСОБА_1 подано заперечення до акта фактичної перевірки від 25.09.2019 в порядку статей 86.7, 44.7 Податкового кодексу України (т.1 арк.спр. 42-50), додатками до яких зазначено копії акта перевірки, заяви на отримання ліцензії, платіжного доручення про оплату ліцензії.

15.10.2019 року за № ФОП-609/12-32-05-05-11 ГУ ДПС у Луганській області надано відповідь на заперечення, згідно із якою висновки акта фактичної перевірки від 25.09.2019 року щодо виявлених (встановлених) порушень визначені у відповідності до чинного законодавства та за результатами розгляду заперечень ФОП ОСОБА_1 залишаються без змін (т.1 арк.спр. 51-55).

На підставі акта перевірки від 25.09.2019 року № 0007/12/32/05/05//68 відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 18.10.2019 року № 5, яким за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 17 зазначеного Закону до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 250 000,00 грн за платежем Штрафні санкцій за поруш. Законод. Про патентув., норм регул. обігу готівки та застос.реєстраторів (т.1 арк.спр. 130-131);

- від 18.10.2019 № 5, яким за порушення п.44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за платежем Адмін.штрафи та інші санкції (надх.коштів, контроль за справлянням яких закріп. за ГУ ДПС (т.1 арк.спр. 128-129).

Зазначені податкові повідомення - рішення направлені на адресу позивачки листом від 18.10.2019 року № ФОП-675/12-32-05-05-11 (т.1 арк.спр. 126-127), отримані особисто 29.10.2019 року (т.1 арк.спр. 133).

04.11.2019 року за вх. № 9519/6 до ДПС України надійшла скарга ФОП ОСОБА_1 від 29.10.2019 року на податкові повідомлення - рішення від 18.10.2019 року № № 5, 5 (т.1 арк.спр.59-66), рішенням ДПС України від 20.12.2019 року № 13821/6/99-00-08-05-05 скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення - рішення - без змін (т.1 арк.спр. 67-70).

29.10.2019 року позивачкою до відповідача подано повідомлення у порядку п. 56.5 ст. 56 про подання скарги на податкові повідомлення - рішення, а також про додатковий розгляд питань, викладених у запереченнях на акт перевірки, та направлення аргументованої відповіді з наданням копії акта про відмову у допуску перевіряючих до фактичної перевірки (т.1 арк.спр. 56).

18.11.2019 року за № ФОП-1066/12-32-05-05-11 ГУ ДПС у Луганській області надано ФОП ОСОБА_1 відповідь на повідомлення від 29.10.2019 року, згідно із якою додатковий розгляд питань, викладених у запереченнях, не передбачений нормами Кодексу (т.1 арк.спр. 57-58).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

До спірних правовідносин застосовуються норми Податкового кодексу України в редакції, чиннній на дату їх виникнення.

Згідно із підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Щодо посилань апелянта на процедурні порушення при проведенні фактичної перевірки, неналежність службових посвідчень перевіряючих, а також доводів відповідача стосовно правової позиції щодо допуску до перевірки, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (підпункти 21.1.1, 21.1.4 пункту 21.1 статті 21 ПК України).

Глава 8 розділу ІІ ПК України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.

При цьому приписи ПК України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 ПК України).

Стаття 81 ПК України визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.

Абзацами першим-четвертим підпункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

При цьому абзац п`ятий підпункту 81.1 статті 81 ПК України визначає, що у разі непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється (абзац шостий підпункту 81.1 статті 81 ПК України).

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що законодавцем встановлено випадки, коли платник податків може скористатись правом недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки:

- непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків документів, визначених абзацами другим-четвертим пункту 81.1 статті 81 ПК України (направлення та наказу на проведення перевірки, службового посвідчення);

- оформлення документів, вказаних в абзацах другому-третьому пункту 81.1 статті 81 ПК України, з порушенням вимог, встановлених цим пунктом.

Разом з тим, недопуск посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки є правом, а не обов`язком платника податків, а тому реалізація права на судовий захист своїх прав та інтересів не може перебувати у залежності від використання особою своїх прав на їх позасудовий захист.

Положення статті 19 Конституції України встановлюють, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України).

Право на судовий захист відображене і у частині першій статті 5 КАС України, відповідно до якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Завданням адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно, у випадку звернення зацікавленої особи з позовом до суду, адміністративний суд повинен надати правову оцінку діям суб`єкта владних повноважень при прийнятті того чи іншого рішення та перевірити його відповідність критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та які закріплені у статті 2 КАС України.

Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду сформулювала правовий висновок викладений в постанові від 21.02.2020 року у справі № 8126/17123/18, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Колегія суддів зазначає, що така правова позиція відповідає завданням та основним засадам адміністративного судочинства, закріпленим у статті 2 КАС України.

Отже, з огляду на наведений правовий висновок Верховного Суду, який у відповідності до частини п`ятої статті 242 КАС України підлягає врахуванню судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, встановлені судом процедурні порушення при призначенні перевірки можуть бути підставою для скасування прийнятих за наслідками такої перевірки податкових повідомлень - рішень, якщо вони є суттєвими та тягнуть протиправність прийнятих рішень.

Доводи апелянта стосовно того, що працівників ГУ ДПС у Луганській області не було допущено до фактичної перевірки, про що свідчить зазначення про це оператором ОСОБА_6 в акті та додатку до акта «Зауваження», а також на те, що вручення наказу та направлення не свідчить про допуск до перевірки, апеляційний суд оцінює критично з огляду на таке.

Як вже зазначалось, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог ПК України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Згідно із абзацами сьомим та восьмим підпункту 81.1 статті 81 ПК України при пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Надаючи оцінку доводам представника позивача про те, що зміст службових посвідчень, а саме назва контролюючого органу та посади, не відповідали тим, що відображені у направленнях на проведення перевірки та оскаржуваному наказі, тому посадові особи контролюючого органу не мали права приступити до перевірки відповідно до п. 81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, суд зазначає таке.

Відповідачем не заперечується, що разом з наказом та направленнями на проведення фактичної перевірки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 було пред`явлено посвідчення, згідно із якими зазначені особи є працівниками ГУ ДФС у Луганській області, а не ГУ ДПС у Луганській області, як зазначено у наказі та направленнях.

Колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи у суді першої інстанції допитана в в якості свідка ОСОБА_6 , яка працює оператором АЗС за адресою АДРЕСА_5 , яка пояснила, що 25.09.2019 року коли прибули перевіряючі вона відмовилася допускати їх без дозволу керівництва. Зателефонувала бухгалтеру ОСОБА_9 , він попросив сфотографувати посвідчення, у чому було відмовлено. До опису готівки допустила. ОСОБА_9 дав згоду, щоб перевіряючі зайшли до приміщення. Просила скласти акт недопуску до перевірки, а в акті перевірки зазначила, що не згодна з перевіркою.

Свідок ОСОБА_10 , бухгалтер ФОП ОСОБА_1 , пояснив, що у вересні 2019 року йому зателефонувала ОСОБА_11 та повідомила, що на АЗС прибули перевіряючі, пред`явили наказ, направлення та посвідчення. Попросив сфотографувати наказ та направлення, дозволили після їх підписання. Свідок зв`язався з юристом, який сказав зачитати посвідчення, та не допускати, оскільки в посвідченнях зазначено «працівники ДФС», а в наказі та направленні - працівники ДПС.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , якими здійснювалася фактична перевірка, пояснили, що оператор ОСОБА_8 допустила їх до перевірки, ознайомилась з наказом, направленнями та посвідченнями, роздрукувала Х-звіт, самостійно склала опис готівкових коштів. Питання щодо неналежності посвідчень постало наприкінці перевірки після складання акта, до цього про недопуск до перевірки оператор не зазначала.

З матеріалів перевірки судами встановлено, що оператор розписалася в направленнях на перевірку від 23.09.2019 року № 71, № 72 та № 73 про те, що посвідчення пред`явлено, питання щодо недопуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки на підставі невідповідності службових посвідчень на початку перевірки не ставилося, і, як зазначено вище, допуск до перевірки фактично відбувся, про що свідчать також ті обставини, що оператором ОСОБА_6 допущено перевіряючих до приміщення АЗС, роздруковано Х-звіт, складено опис готівкових коштів, підписаний як перевіряючими, так і ОСОБА_6 . У разі дійсного недопуску до проведення перевірки у посадових осіб не виникла б можливість вчинення таких дій.

Акт про недопуск до проведення фактичної перевірки не складався, оператор не відмовилася від підпису у направленні на перевірку, працівниками контролюючого органу було пред`явлено документи, визначені статтею 81 Податкового кодексу України, тобто у відповідача виникло право на проведення фактичної перевірки, і в даному випадку посилання на не допуск до проведення перевірки є незмістовними.

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 02.11.2018 року № 551-о «Про призначення ОСОБА_2 » ОСОБА_2 з 02.11.2018 року призначено на посаду заступника начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Луганській області (т.1 арк.спр. 104), та наказом ГУ ДПС у Луганській області від 29.08.2019 року № 396-о «Про призначення ОСОБА_2 » призначено з 29.08.2019 року на посаду заступника начальника відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Луганській області в порядку переведення з ГУ ДПС у Луганській області (т.1 арк.спр. 107).

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 18.05.2016 року № 141-о «Про призначення ОСОБА_3 » ОСОБА_3 з 18.05.2016 року призначено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Луганській області (т.1 арк.спр. 105), та наказом ГУ ДПС у Луганській області від 29.08.2019 року № 411-о «Про призначення ОСОБА_3 » призначено з 29.08.2019 року на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу фактичних перевірок, контролю за готівковими операціями управління податкових перевірок, трансфертного ціноутворення та міжнародного оподаткування ГУ ДПС у Луганській області в порядку переведення з ГУ ДФС у Луганській області (т.1 арк.спр. 107).

Відповідно до наказу ГУ ДФС у Луганській області від 16.11.2018 року № 577-о «Про призначення ОСОБА_7 » ОСОБА_7 з 16.11.2018 призначено на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу аудиту платників міста Сєвєродонецька управління аудиту ГУ ДФС у Луганській області (т.1 арк.спр. 106), та наказом ГУ ДПС у Луганській області від 17.09.2019 № 590-о «Про призначення ОСОБА_7 » призначено 17.09.2019 на посаду головного державного ревізора - інспектора відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно - перевірочної роботи управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів ГУ ДПС у Луганській області в порядку переведення з ГУ ДФС у Луганській області (т.1 арк.спр. 109).

Матеріалами справи підтверджується та визнається сторонами, що наказ та направлення були вручені оператору ОСОБА_8 , посвідчення осіб, зазначених у направленнях, пред`явлені. При цьому абзац 2 пункту 81.1 статті 81 ПК України містить вичерпний перелік відомостей, які зазначаються у направленнях, і зазначення саме реквізитів службових посвідчень не вимагається.

З огляду на наведене, фактично особи, які проводили фактичну перевірку, були працівниками податкового органу, тобто особами, зазначеними у наказі та направленнях, і та обставина, що на момент здійснення фактиної перевірки ними було пред`явлено посвідчення зразка, виданого їм під час роботи в ГУ ДФС у Луганській області до реорганізації останнього у ГУ ДПС у Луганській області, не тягне за собою як наслідок беззаперечну протиправність прийнятих податкових повідомлень - рішень.

Щодо посилань апелянта на наказ ДПС України від 14.08.2019 року № 33 «Про службові посвідчення працівників Державної податкової служби України», оприлюднений на сайті ДПС України 29.11.2019 року (т.1 арк.спр. 220), колегія суддів зазначає, що дійсно наказом ДПС України від 14.08.2019 року № 33 затверджено Інструкцію щодо порядку зберігання, видачі і знищення службових посвідчень працівників ДПС та її територіальних органів, згідно із якою службове посвідчення працівника ДПС та її територіальних органів є офіційним документом, який засвідчує особу працівника податкової служби, підтверджує повноваження цієї особи, передбачені законодавством України (пункт 1.1), забороняється використання посвідчень, не передбачених цією Інструкцією, крім випадків, передбачених наказами ДПС, а також виготовлених на виданих у порядку, не встановленому цією Інструкцією (пункт 1.8).

Зазначений наказ є організаційно - розпорядчим актом, який регулює порядок зберігання, видачі і знищення службових посвідчень працівників ДПС та її територіальних органів, проте не визначає порядок здійснення фактичних перевірок, який регламентовано Податковим кодексом України.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в ході розгляду справи в суді першої інстанції зазначили, що разом з посвідченням оператору ОСОБА_8 надавалася копія Положення про ГУ ДПС у Луганській області, в якому зазначено про правонаступництво ГУ ДПС у Луганській області за ГУ ДФС у Луганській області. Посвідчення службових осіб ГУ ДПС у Луганській області видано у січні 2020 року у зв`язку з тривалістю процедури їх виготовлення, а не у зв`язку з тим, що посадові особи, які проводили фактичну перевірку 25.09.2019 року, не були працівниками ГУ ДПС у Луганській області на час її здійснення.

Надаючи оцінку виявленим в ході перевірки порушенням та прийнятим за наслідками перевірки податковим повідомленням - рішенням, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Податковим повідомленням - рішенням від 18.10.2019 року № 5 за порушення п.44.3 ст. 44, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та п. 121.1 ст. 121 Податкового кодексу України до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 510,00 грн за платежем Адмін.штрафи та інші санкції (надх.коштів, контроль за справлянням яких закріп. за ГУ ДПС.

Відповідно до абзаців першого, другого пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених пунктом 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом не менш як 1095 днів (2555 днів - для документів та інформації, необхідної для здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу) з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а в разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності (пункт 44.3 статті 44 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 44.4 статті 44 Податкового кодексу України якщо документи, визначені у пункті 44.1 цієї статті, пов`язані з предметом перевірки, проведенням процедури адміністративного оскарження прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення або судового розгляду, такі документи повинні зберігатися до закінчення перевірки та передбаченого законом строку оскарження прийнятих за її результатами рішень та/або вирішення справи судом, але не менше строків, передбачених пунктом 44.3 цієї статті.

Відповідно до абзацу першого пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення (абзац другий пункту 44.6 статті 44 Податкового кодексу України).

Абзацом першим пункту 44.7 статті 44 Податкового кодексу України визначено, що у разі якщо посадова особа контролюючого органу, яка здійснює перевірку, відмовляється з будь-яких причин від врахування документів, наданих платником податків під час проведення перевірки, платник податків має право до закінчення перевірки надіслати листом з повідомленням про вручення та з описом вкладеного або надати безпосередньо до контролюючого органу, який проводить перевірку, копії таких документів (засвідчені печаткою платника податків (за наявності печатки) та підписом платника податків - фізичної особи або посадової особи платника податків - юридичної особи).

Відповідно до пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Судами встановлено, що у пункті 2.1.6. Акта фактичної перевірки зазначено, що остання використана книга обліку розрахункових операцій до перевірки не надана.

Відповідно до статті 2 Закону України від 06.07.1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі - Закон № 265/95-ВР) книга обліку розрахункових операцій - прошнурована і належним чином зареєстрована в контролюючих органах книга, що містить щоденні звіти, які складаються на підставі відповідних розрахункових документів щодо руху готівкових коштів, товарів (послуг).

Згідно із пунктами 4.2 та 4.3 акта фактичної перевірки для ознайомлення з матеріалами перевірки, надання мотивованих пояснень та документів щодо фактів, викладених в матеріалах, платнику податків або уповноваженому представнику пропонується прибути до контролюючого органу у термін 10 днів до ГУ ДПС у Луганській області, у вказаний термін надати документи, що не надані до перевірки.

Остання використана книга обліку розрахункових операцій разом з запереченнями від 01.10.2019 року на акт фактичної перевірки не була надана.

Під час фактичної перевірки, при наданні заперечень на акт фактичної перевірки та під час судового розгляду жодних доводів, підтверджених належними та допустимими доказами, щодо відсутності необхідності ведення такої книги та її відсутності у суб`єкта господарювання позивачем не надано.

Пунктом 121.1 статті 121 Податкового кодексу України визначено, що незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Тобто, платником податків не було надано КОРО при здійсненні фактичної перевірки, та разом з запереченнями до акта перевірки, що є порушенням пункту 44.3 статті 44 та пункту 85.2 статті 85 ПК України, і відповідно підставою для застосування штрафної санкції згідно із пунктом 121.1 статті 121 ПК України, тому позовна вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.10.2019 № 5 задоволенню не підлягає.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення від 18.10.2019 року № 5, яким за порушення статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, статті 17 зазначеного Закону до ФОП ОСОБА_1 застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у розмірі 250 000,00 грн (т.1 арк.спр. 130-131) колегія суддів зазначає наступне.

Так, Законом України від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів» внесено зміни до Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального» із наступними змінами та доповненнями (далі- Закон № 481), згідно із якими з 01.07.2019 року запроваджується ліцензування діяльності всіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Згідно із пунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.

У відповідності до частини тридцятої статті 15 Закону № 481 ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на п`ять років.

Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво), до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію (частина тридцять четверта статті 15 Закону № 481).

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним на кожне місце роздрібної торгівлі пальним (частина тридцять четверта статті 15 Закону № 481).

Відповідно до вимог частини другої статті 17 Закону № 481 до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривень.

Судом встановлено, що 27.06.2019 року за вх. № ФОП/17017 до ГУ ДПС у Луганській області надійшла заява ФОП ОСОБА_1 щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним за адресою місця роздрібної торгівлі пальним: АДРЕСА_3 Новопсков, вул. Шкільна, 1а , АЗС (т.1 арк.спр. 124).

Платіжним дорученням від 01.07.2019 року № 738 на суму 2000,00 грн підтверджується внесення ФОП ОСОБА_1 плати за ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним (смт. Новопсков, вул. Шкільна, 1-а), проведено банком 01.07.2019 року о 17:09:45 (т.1 арк.спр. 125).

Станом на день здійснення фактичної перевірки в ФОП ОСОБА_1 наявна ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 02.07.2019 року № 1900078 за адресою: АДРЕСА_3 Шкільна , буд. 1-а , термін дії з 02.07.2019 року по 02.07.2024 року (т.1 арк.спр. 122).

Як вбачається з інформації Системи збору зберігання даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - СЗЗД РРО) та акту перевірки від 25.09.2019 року у період 01.07.2019 року здійснювалась роздрібна торгівля пальним (бензином, дизельним паливом та скрапленим газом) на АЗС за адресою: Луганська обл., Новопсковський район, с .м.т. Новопсков, вул . Шкільна, буд . 1/ А, яка належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , що підтверджуються розрахунковими чеками з № 21592 по № 21616 від 01.07.2019 року на загальну суму 15357,36 грн. та щоденним фіскальним звітним чеком (2 - звіт) № 1374 реєстратора розрахункових операцій типу АЗС Р08 Мазіег, заводський №Т880090251, фіскальний номер на загальну суму продажу пального 15357,36 гривень (а.с. 18-21, 98).

Відповідно до ліцензійного реєстру на пальне у період з 01.07.2019 року по 02.07.2019 року року ФОП ОСОБА_1 через АЗС за адресою: АДРЕСА_5 А здійснювала (проводила) роздрібну торгівлю пальним без одержання (отримання) відповідної ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Тобто, 01.07.2019 року ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним за адресою: АДРЕСА_5, у ФОП ОСОБА_1 була відсутня.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на постанови Верховного Суду від 30.05.2019 року у справі № 813/3873/17 та від 21.08.2018 року у справі № 820/18328/14, оскільки у згаданих рішеннях касаційного суду взагалі відсутні службові посвідчення, в той час як у даній справі посвідчення були пред`явлені від органу який реорганізовувався.

Апеляційний суд зазначає, що службове посвідчення лише засвідчує особу співробітника контролюючого органу, в той час як повноваження на здійснення контролюючих функцій надає наказ на призначення на посаду, положення про ГУДПС у Луганській області та посадові інструкції посадових осіб ГУ ДПС У Луганській області, які приймали участь у перевірці, а також наказ на перевірку та направлення на перевірку.

Апелянтом не заперечується факт пред`явлення перевіряючими особами службових посвідчень ГУ ДФС у Луганській області.

Враховуючи встановлені обставини справи та викладені норми законодавства, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстанції про те, що у контролюючого органу були наявні підставі для застосування до позивача відповідальності, передбаченої частиною другою статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та пального».

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 195, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Решетняка Романа Івановича, який діє в інтересах Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 360/284/20 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 29 травня 2020 року у справі № 360/284/20 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 29 липня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України, але не менш ніж строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, щодо запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

І.Д. Компанієць