Справа № 813/5500/14
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 813/5500/14
У Х В А Л А

з питань визнання протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - відповідача на виконання рішення суду

23 липня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого - судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Кулик С.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ониськів А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій і бездіяльності відповідача, -

встановив:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №813/5500/14 за позовом ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Міністерства юстиції України (далі - МЮ України), Державної виконавчої служби України (ДВС України), Головного управління юстиції у Львівській області (ГУЮ у Львівській області), треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якому з урахуванням уточнень позову просив суд визнати:

- визнати неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби, Державної виконавчої служби Львівської області щодо звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Державної виконавчої служби Львівської області під час тимчасової непрацездатності;

- визнати протиправними та скасувати наказ Департаменту державної виконавчої служби № 808 від 29.05.2007 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати протиправними та скасувати наказ державної виконавчої служби Львівської області № 441/К від 30.05.2007 року «Про звільнення ОСОБА_1 »;

- визнати неправомірними дії Головного управління юстиції у Львівській області щодо неприйняття ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління юстиції у Львівській області № 112-К від 20.03.2007 року «Про призначення ОСОБА_3 »;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління юстиції у Львівській області «Про призначення ОСОБА_4 »;

- зобов`язати Державну виконавчу службу України, Головне управління юстиції у Львівській області прийняти ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу (управління) державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області з 15.03.2007 року шляхом переведення, про що видати наказ;

- стягнути з Головного управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 103967,00 грн.;

- стягнути з Державної виконавчої служби України, Головного управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_1 як відшкодування шкоди заподіяної протиправними рішеннями та діями моральну шкоду в розмірі 20000,00 грн.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2015, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Згідно з постановою Верховного Суду від 22.05.2019 касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №813/5500/14 в частині позовних вимог про визнання протиправними дій, скасування наказів про звільнення, зобов`язання вчинити дії скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано неправомірними дії Департаменту державної виконавчої служби, Державної виконавчої служби Львівської області щодо звільнення ОСОБА_1 з посади першого заступника начальника Державної виконавчої служби Львівської області в період його тимчасової непрацездатності. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту державної виконавчої служби «Про звільнення ОСОБА_1 » від 29.05.2007 №808. Визнано протиправним та скасовано наказ Державної виконавчої служби Львівської області «Про звільнення ОСОБА_1 » від 30.05.2007 №441/К. Визнано неправомірними дії ГУЮ у Львівській області щодо неприйняття ОСОБА_1 на посаду заступника начальника відділу ДВС ГУЮ у Львівській області. Поновлено ОСОБА_1 з 30.05.2007 в УДВС ГТУЮ у Львівській області на посаді першого заступника начальника. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №813/5500/14 в частині позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди скасовано і направлено справу в цій частині позовних вимог на новий судовий розгляд до суду першої інстанції; в решті постанову Львівського окружного адміністративного суду від 27.04.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2017 у справі №813/5500/14 залишено без змін.

Постанова Верховного Суду від 22.05.2019 справі № 813/5500/14 набрала законної сили 22.05.2019.

01.07.2019 Верховним Судом виданий виконавчий лист № 2 про поновлення ОСОБА_1 з 30.05.2007 в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на посаді першого заступника начальника (арк. справи 142, Том 10).

18.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусових виконань рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області із заявою про відкриття виконавчого провадження (арк. справи 143, Том 10).

20.12.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Швед Р.З. відкрито виконавче провадження №60913599 про примусове виконання виконавчого листа №813/5500/14 виданого 01.07.2019 Верховним Судом (арк. справи 144, Том 10).

21.12.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Швед Р.З. у виконавчому провадженні №60913599 прийнята постанова про відвід у виконавчому провадженні. Згідно з такою постановою, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального Управління юстиції у Львівській області Швед Р.З., керуючись частиною четвертою статті 5, статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» заявив собі самовідвід (арк. справи 145, Том 10).

10.01.2020 державним виконавцем відділу виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Леськівим Б.Я. прийнята постанова про прийняття виконавчого провадження №60913599 з примусового виконання виконавчого листа №813/5500/14 виданого 01.07.2019 Верховним Судом (арк. справи 146).

10.01.2020 державним виконавцем відділу виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Леськівим Б.Я., на підставі частини 4 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» прийнята постанова про передачу виконавчого провадження №60913599 (арк. справи 147, Том 10).

03.03.2020 позивач звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з заявою в порядку ст. 383 КАС України (вх. №12031), згідно з якою просить суд: «визнати протиправною бездіяльність, вчинену суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (виконавче провадження №60913599 від 20.12.2019) (арк. справи 139-140, Том 10).

20.07.2020 від позивача на адресу суду надійшло додаткове письмове обґрунтування до заяви від 03.03.2020 (арк. справи 195-196, Том 10). Позивач вказав, що лише 11.02.2020, а саме з відомостей Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень йому стало відомо про невиконання постанови Верховного Суду від 22.05.2019 №813/5500/14, відповідачами - Західним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Львів) та Міністерством юстиції.

Крім цього зазначив, що виконавче провадження №60913599 передано до управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ). Станом на дату розгляду цієї заяви, виконавче провадження зупинено. Жодних процесуальних заходів державним виконавцем не вживаються. За таких обставин, просить суд визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень щодо невиконання постанови Верховного Суду від 22.05.2019 №813/5500/14, поданої в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

В судовому засіданні позивач підтримав подану ним заяву.

Представник відповідача - Ониськів А.С. щодо заяви позивача заперечила повністю.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтується заява, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з положеннями статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Суд зазначає, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, врегульований приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе виключно у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Окрім цього, для визнання бездіяльності протиправною недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків.

Як видно з заяви позивача, така обґрунтована тим, що судове рішення від 22.05.2019 у справі №813/5500/14, яке набрало законної сили, в частині поновлення ОСОБА_1 з 30.05.2007 в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на посаді першого заступника начальника, станом на момент подання позивачем заяви в порядку статті 383 КАС України не виконане.

Як зазначалось вище, на підставі заяви ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження №60913599 щодо примусового виконання виконавчого листа №813/5500/14 виданого 01.07.2019 Верховним Судом.

ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Тернопільській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Герелевич О.М. від 13.03.2020 «Про зупинення вчинення виконавчих дій» ВП №60913599. Згідно з такою постановою, державний виконавець, керуючись пунктом 5 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» зупинив вчинення виконавчих дій з примусового виконання виконавчого листа №813/5500/14 виданого 01.07.2019 Верховним Судом (арк. справи 205, Том 10).

У відповідності до частини 1 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у випадках, передбачених пунктами 1, 4, 6, 8, 11 частини першої статті 34 цього Закону, до закінчення строку дії зазначених обставин, а у випадках, передбачених пунктами 2, 3 і 5 частини першої статті 34 цього Закону, - до розгляду питання по суті.

Згідно з частиною 5 статті 35 Закону України «Про виконавче провадження» після усунення обставин, що стали підставою для зупинення вчинення виконавчих дій, виконавець не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов`язаний продовжити примусове виконання рішення у порядку, встановленому цим Законом, про що виносить відповідну постанову.

Аналіз наведених положень дає суду підстави для висновку, що зупинення виконавчого провадження - це форма припинення здійснення виконавчих дій, що триває певний, частіше невизначений заздалегідь час, до моменту відпадання обставин, які це зупинення викликали.

Враховуючи те, що позивач відповідно до порядку примусового виконання рішень, встановленого Законом України «Про виконавче провадження», скористався своїм правом та звернув рішення суду до примусового виконання, разом з тим, виконавче провадження №60913599 зупинено, суд не бачить підстав для визнання протиправними дій та бездіяльності відповідача щодо невиконання судового рішення від 22.05.2019 у справі №813/5500/14.

Відповідно до вимог частини 6 статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності суб`єктом владних повноважень на виконання судового рішення від 22.05.2019 у справі №813/5500/14 в частині поновлення ОСОБА_1 з 30.05.2007 в Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на посаді першого заступника начальника.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 295, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

залишити без задоволення заяву ОСОБА_1 у порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій і бездіяльності відповідача.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Повний текст ухвали складений та підписаний 28.07.2020.

Суддя Мричко Н.І.