Справа № 380/2787/20
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/2787/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд в складі :

головуючого - судді Кухар Н.А.

секретаря судового засідання Шавель М.М.

прокурора Немцов Є.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі: Адміністрації Державної прикордонної служби України Військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі ,-

В С Т А Н О В И В:

Військовий прокурор Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України звернувся в інтересах держави в особі: Адміністрації Державної прикордонної служби України ( 01601, вул. Володимирська,26, м. Київ), Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького (29000, вул. Шевченка,46, м. Хмельницький) з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі .

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 , проходив навчання та військову службу у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького у період з 08 серпня 2015 року по 12 березня 2016 року на посаді курсанта. 04.01.2016 року між тимчасово виконуючим обов`язки ректора НАДПСУ ім. Б. Хмельницького полковником ОСОБА_2 , та курсантом ОСОБА_1 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 5 років, з 12.03.2016 по 11.03.2021 року. Відповідно до п. 5.2 укладеного контракту ОСОБА_1 , зобов`язаний добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до вимог ч. 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі після закінчення академії. За відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Академії в сумі 50 561, 28.

В добровільному порядку дані витрати не відшкодовані, тому прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення вищевказаної заборгованості.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою суду від 04 травня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 28 травня 2020 року призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 21 липня 2020 року заяву про поновлення строку звернення до суду задоволено, відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

27 травня 2020 року на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву(вх. № 26471) в якому не погоджуються із заявленими позовними вимогами позивача та просять відмовити у задоволенні позовних вимог. У відзиві представник відповідача зазначає, що розмір витрат, які підлягають до відшкодування за період з 08.08.2015 року по 11.03.2016 року повинні бути підтвердженні відповідними розрахунками (довідки розрахунки) у відповідно до наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Службою безпеки України від 16.07.2007 № 419/240/605/537/219/534, яким затверджено «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах». На думку представника відповідача позивачем подано тільки розрахунок № 50, ні довідки розрахунку про грошове забезпечення, ні довідки розрахунку про речове забезпечення, ні довідки розрахунку про продовольче забезпечення, ні довідки розрахунку на медичне забезпечення, ні довідки розрахунку про забезпечення житлово комунальними послугами та енергоносіями позивачем не було подано. Також представник відповідача зазначає, що розрахунок № 50 містить тільки узагальненні відомості про розмір витрат, однак не містить: інформації щодо розмірів щомісячного грошового забезпечення, розбивки на спожиті курсантом ВНЗ комунальні послуги та енергоносії: тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія, продовольче забезпечення не підтверджено розрахунками на підставі відповідних норм харчування, вартості фактично отриманого речового майна та лазне прального забезпечення.

12 червня 2020 року Військовим прокурором Білгород Дністровського гарнізону подано відповідь на відзив (вх. № 29335) в якому зазначає, що розрахунок № 50 повністю відповідає відомостям зазначеним у довідках розрахунках проведених окремими службами НА ДПС України ім. Б.Хмельницького та у відповідності до вимог наказу Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління Державної охорони України, Службою безпеки України від 16.07.2007 № 419/240/605/537/219/534, яким затверджено «Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах».

Прокурор в судовому засіданні просив суд позовні вимоги задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав клопотання в якому просить судовий розгляд у тому числі призначене на 21.07.2020 року о 12:00 год., здійснювати за відсутності відповідача та його представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, заслухавши пояснення прокурора, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.
Відповідно до витягу з наказу Ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького від 08 серпня 2015 року № 450-ос «Про особовий склад» з 08 серпня 2015 року старшого сержанта ОСОБА_1 з 08 серпня 2015 року було занесено в списки персоналу курсантів Національної академії, зарахувавши на всі види забезпечення згідно атестатів, призначено на посади курсантів, та вважати таким, що уклали контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби строком на час їх навчання у Національній академії на курс підготовка спеціалістів факультету правоохоронної діяльності за освітньо кваліфікаційним рівнем «спеціаліст», за напрямом підготовка «правоохоронна діяльність».

04.01.2016 року між тимчасово виконуючим обов`язки ректора НАДПСУ ім. Б. Хмельницького полковником ОСОБА_2 , та курсантом ОСОБА_1 , укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України строком на 5 років, з 12.03.2016 по 11.03.2021 року.

Відповідно до п. 5.2 укладеного контракту ОСОБА_1 , зобов`язаний добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до вимог ч. 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі після закінчення академії.

Згідно витягу з наказу Ректора Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького від 09.03.2016 року за № 112-вв, лейтенанта ОСОБА_1 було виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення з 12 березня 2016 року, в зв`язку із закінченням навчання та вважати таким, що вибув у щорічну основну відпустку за 2016 рік, тривалістю 30 календарних днів, з 13 березня по 11 квітня 2016 року.

На підставі наказу Голови Державної прикордонної служби України (по особовому складу) № 180-ОС від 12.03.2016 року лейтенанта ОСОБА_1 призначено старшим інспектором прикордонної служби (по роботі з іноземцями та адміністративного провадження) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІ категорії (тип Б) 25 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 м. Білгород Дністровський Одеської області).

У відповідності до витягу з наказу ІНФОРМАЦІЯ_3 № 123-ос від 12.04.2016 року лейтенанта ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу загону на всі види забезпечення.

08 листопада 2016 року наказом Голови Державної прикордонної служби України (по особовому складу) № 1121- ОС лейтенанта ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас на підставі п. «е» ч.6 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (через службову невідповідність).

16 листопада 2016 року наказом начальника Білгород Дністровського прикордонного загону № 408-ОС старшого інспектора прикордонної служби (по роботі з іноземцями та адміністративного провадження) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІ категорії (тип Б) лейтенанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (з військової служби у запас) та зі всіх видів забезпечення з 16.11.2016 року.

Згідно розрахунку № 50 від 12 березня 2016 року Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б.Хмельницького сума витрат на утримання у Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького ОСОБА_1 за період з 08.08.2015 року по 11.03.2016 року становить 50 561, 28 грн.

За зазначеним розрахунком утримання відповідача складає: грошове забезпечення 33 689, 91 грн., речове забезпечення 597, 33 грн., продовольче забезпечення 10186, 60 грн., медичне забезпечення - 382,00 грн., забезпечення комунальними послугами та енергоносіями 5705, 44 грн. Вказані суми підтверджені долученими розрахунками та довідками.

Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому військовому навчальному закладі становить 50 561, 28 грн.

Білгород Дністровським Прикордонним загоном було складено акт доведення розрахунку фактичних витрат, пов`язаних з утриманням в Національній академії Державної прикордонної служби України, з якого вбачається, що відповідачу було запропоновано в добровільному порядку відшкодувати 50 561, 28 грн., в термін до 16.12.2018 року. З даним актом відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом на акті.

Також Білгород Дністровським прикордонним загоном було складено акт про добровільне відшкодування витрат у розмірі 50 561, 28 грн., пов`язаних з утриманням в Національній академії Державної прикордонної служби України. З даним актом відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом на акті.

У зв`язку з відмовою відповідача у добровільному порядку сплатити відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Суд, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Що стосується норм процесуального права, то Верховний Суд у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 зазначив, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Саме така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 (провадження № 11-669апп18).

Згідно з частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З врахування позиції Верховного Суду, дана справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Що стосується норм матеріального права, то відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.

Стаття 15 Закону України Про Збройні Сили України визначає, що фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Статтею 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" визначено, що підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Курсантам, які не мали військового звання до зарахування до вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу, присвоюється військове звання рядового складу.

Відповідно до частини 10 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Згідно пункту 1 "Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 (далі - Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі.

Пунктами 3,4 "Порядку визначено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.

На виконання пункту 3 вищевказаного нормативно-правового акту Міністерством оборони України, Міністерством фінансів України, Міністерством внутрішніх справ України, Міністерством транспорту та зв`язку України, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони України, Службою безпеки України видано спільний наказ "Про затвердження Порядку розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах" від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534, яким врегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) через недисциплінованість.

Відповідно до Контракту про проходження військової служби (навчання) курсантами вищого військового навчального закладу Державної прикордонної служби України, ОСОБА_1 , зобов`язаний добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у вищому військовому навчальному закладі відповідно до вимог ч. 10 ст.25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в разі дострокового розірвання контракту та при відмові від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Державній прикордонній службі після закінчення академії.

Як було встановлено судом, утримання відповідача у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького здійснювалось шляхом здійснення грошового, продовольчого, речового, медичного забезпечення, що підтверджується наявними у справі доказами, а саме довідками розрахунками.

Судом не беруться до уваги твердження представника відповідача, що позивачем не було подано доказів, а саме довідки розрахунки про грошове забезпечення, речове забезпечення, про продовольче забезпечення, на медичне забезпечення, про забезпечення житлово комунальними послугами та енергоносіями з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявні докази, а саме довідки розрахунки грошового забезпечення, речового забезпечення, продовольчого забезпечення та медичного забезпечення відповідача, які були скеровані на прохання ОСОБА_1 на його заяву від 28.02.2020 року листом від 06.03.2020 року за № 14/998/Г-31.

Судом також встановлено, що у зазначених довідках - розрахунках було вказано період (місяць, рік) за який нараховано грошове забезпечення, суми грошового забезпечення та суми повернення.

Згідно з пунктами 7-8 Порядку № 964 у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Вимоги ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України вказують, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем доказів добровільного відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням його у вищому військовому навчальному закладі - Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, в межах заявлених позовних вимог, суду не надано.

Отже, курсанти, які навчаються в Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького, перебувають на повному державному забезпечені. Кошти, які витрачаються на їх навчання є державними (бюджетними). Разом з тим, будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодував, що є підставою для задоволення позову повністю.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Згідно з приписами статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відтак, приписами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено відшкодування судових витрат при задоволенні або частковому задоволенні позову.

Оскільки під час розгляду цієї справи, позивач витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз не поніс, підстави для стягнення судових витрат з відповідача у розмірі 2102, 00 грн., відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Військового прокурора Білгород-Дністровського гарнізону Південного регіону України в інтересах держави в особі позивачів: Адміністрації Державної прикордонної служби України ( 01034, вул. Володимирська,26, м. Київ, ), Національної академії Державної прикордонної служби України ім.Б.Хмельницького (29000, вул. Шевченка, 46, м. Хмельницький, код ЄДРПОУ - 14321481) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі, - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України ( , банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код 820172, р/р UA 1018593) витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Богдана Хмельницького у розмірі 50 561 (п`ятдесят тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня 28 копійок.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Відповідно до п.3 розділу УІ «Прикінцеві положення» КАС України строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину.

Повний текст рішення складено 27 липня 2020 року.

Суддя Кухар Н.А.