Справа № 420/3081/20
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3081/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання - Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: ОСОБА_1 - за ордером

від відповідача: Кришкевич Д.О. - за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС від 24.01.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 08 квітня 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС від 24.01.2020 року.

Ухвалою від 13 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження по даній справі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувана постанова про накладення штрафу №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС від 21.01.2020 року є протиправною, винесеною на підставі неіснуючих обставин та повинна бути скасована.

Так, позивач зазначив, що не погоджується з оскаржуваною постановою, у зв`язку з тим, що наразі відсутня законодавча заборона укладання цивільно-правових договорів між фізичною особою-підприємцем та фізичними особами. Тобто особа, яка є роботодавцем та використовує найману працю має право на укладення й цивільно-правових договорів з фізичними особами.

Позивач пояснив, що між ФОП ОСОБА_2 та фізичними особами укладені цивільно-правові договори про надання послуг під час проведення заходу - банкету в ресторані - барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», що відбувся 19 грудня 2019 року, про що оформлені відповідні акти прийому - передачі послуг, а також надані послуги фізичними особами.

Також, позивач зазначив, що фізичними особами (сторонами за цивільно-правовими договорами) виконувались роботи на власний ризик, із самостійною організацією виконання послуг, без вказівок ФОП ОСОБА_2 , дані фізичні особи не забезпечувались ФОП ОСОБА_2 робочими місцями та для них не встановлювався певний графік та трудовий розпорядок.

Таким чином, наведені в акті перевірки висновки про те, що вище вказані фізичні особи були допущені до роботи без оформлення трудового договору та фактично виконували роботи повний робочий час, установлений у приміщеннях ресторанів, не відповідають дійсним обставинам та спростовуються укладеними договорами та складеними актами прийому-передачі наданих послуг.

Тому, позивач вважає, що дії ФОП ОСОБА_2 не можуть бути розцінені, як фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору та підстави для притягнення роботодавця за порушення, передбачене ч.3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, відсутні.

Також позивач стверджує, що висновки перевіряючих викладені в акті, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не підписали трудові договори, спростовуються наданими до позову копіями трудових договорів. Щодо відсутності реєстрації трудового договору з ОСОБА_6 від 01.03.2015 року в центрі зайнятості, позивач зазначив, що відповідно до ст. 24-1 КзпП України, у позивача відсутній обов`язок щодо здійснення такої реєстрації.

Також позивач зазначив, що про складання акту інспекційного відвідування йому не було відомо, у ньому стоїть підпис про ознайомлення та отримання копії акту ОСОБА_7 , якій позивач ані як фізична особа - підприємець, ані як просто фізична особа довіреність не видавав.

Окрім того, позивач зазначив, що відповідачем порушено порядок проведення інспекційного відвідування ФОА ОСОБА_2, а саме: позивачу не були вручені ані направлення на перевірку, в жодних документах не міститься посилання на підстави проведення інспекційного відвідування, позивач не був повідомлений ані про розгляд справи про порушення законодавства про працю, ані про ухвалення оскаржуваної постанови, що є порушенням Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 21 серпня 2019 року № 823.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №17882/20 від 07.05.2020 року).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що Головне управління діяло виключно на підставі, в межах та у спосіб передбачені, Кодексом законів про працю України та Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ від 21.08.2019 року №823, направлення були вручені найманим особам, які працюють у ресторанах «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Відповідач у відзиві зазначив, що під час проведення перевірки встановлено, що позивачем використовувалась праця фізичних осіб без оформлення трудового договору (контракту), а саме: з 2018 року до роботи було допущено 31 працівника, які фактично виконували роботи повний робочий час, встановлений в приміщеннях ресторанів.

Окрім того, відповідач зазначив, що під час інспекційного відвідування жодних документів, що підтверджують належне оформлення найманих працівників, зокрема трудові договори, повідомлення до ДФС про прийняття на роботу надані не буди.

Стосовно правомірності винесення оскаржуваної постанови відповідач зазначив, що 16.01.2020 року рекомендованим листом №723 позивачу було надіслано повідомлення про розгляд справи щодо вирішення питання про накладення штрафу та за наслідками розгляду цього питання було прийнято постанову про накладення штрафу №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС від 21.01.2020 року.

Позивачем, в свою чергу, надано відповідь на відзив (вхід. № 20321/20 від 27.05.2020 року), відповідно до якої позивач наполягав на задоволенні позовних вимог, зазначивши, що відповідно до вимоги про надання документів № ОД1411/1597/ПД від 20.12.2019 року позивача було зобов`язано надати трудові договори з найманими працівниками, у позивача не вимагали надати цивільно-правові угоди, тому позивачем такі договори не були надані. Також позивач звернув увагу, що внаслідок невручення йому жодного документу, що складалися відповідачем в ході перевірки, позивач був позбавлений можливості подати пояснення, зауваження до акта.

Відповідач подав заперечення (вхід. № 21161/20 від 02.06.2020 року), відповідно до яких наполягав на своїх запереченнях, з посиланням на те, що під час інспекційного відвідування позивачем не були надані перевіряючим цивільно-правові договори та акти виконаних робіт.

Ухвалою від 10 червня 2020 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів до 11 липня 2020 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 25 червня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 17 липня 2020 року.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача на відкритому судовому засіданні позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши у вступному слові пояснення представників учасників справи, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

На підставі наказу №2375 від 13.12.2019 року «Про проведення інспекційного відвідування» та направлення на здійснення інспекційного відвідування від 13.12.2019 року вих. №15/01-29-4821 інспектором праці Варавою О . О. 20 грудня 2019 року здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_9 за місцем провадження господарської діяльності у барах «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресами: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, про що складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування/невиїзного інспектування №ОД1411/1597/НД/АВ від 20 грудня 2019 року (т.2, а.с.10-11).

Цього ж дня інспектором праці Варавою О.О. складено вимогу про надання/поновлення документів №ОД1411/1597/ПД від 20 грудня 2019 року, відповідно до якої зобов`язано ФОП ОСОБА_2 надати у строк до 23 грудня 2019 року документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування /невиїзного інспектування: трудові договори з найманими працівниками, повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, надати пояснення щодо трудових відносин з працівниками, які 19.12.2019 року виконували роботи в ресторанах «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресами: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 (а.с. т.2 12-13).

Матеріалами справи підтверджено, що інспектором праці Черновим Максимом Ігоровичем, інспектором праці Варавою О.О. 24 грудня 2019 року проведено інспекційне відвідування фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , який здійснює господарську діяльність у барі «ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходяться за адресами: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4, за наслідками якого складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ОД1411/1597/АВ від 24 грудня 2019 року, відповідно до висновків якого встановлено порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: у період з 2018 року по 19.12.2019 року були допущені до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та фактично виконували роботи повний робочий час ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 (т.2,а.с.15-34).

Також, суд встановив, що 02 січня 2019 року ГУ Держпраці в Одеській області видано припис про усунення виявлених порушень №ОД 1411/1597/АВ/П, відповідно до якого ФОП ОСОБА_2 вимагалось усунути порушення, викладені в акті інспекційного відвідування №ОД1411/1597/АВ від 24 грудня 2019 року (т.2, а.с.34-35).

Матеріалами справи підтверджено, що 24 січня 2020 року Першим заступником начальника Головного управління Держпраці в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ОД/1411/1597/АВ/П/ТД-ФС на ФОП ОСОБА_2 в розмірі 3 880 890 грн. (т.2, а.с. 47-51), яка направлена над адресу позивача із супровідним листом.

Судом досліджені копії договорів про надання послуг, трудові договори, повідомлення про прийняття на роботу, пояснення, які були відібрані працівниками служби під час інспекційного відвідування та пояснення, відібрані позивачем у осіб, які виконували роботу за цивільно-правовими договорами.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін, та проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 259 КЗпП України встановлено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Центральні органи виконавчої влади здійснюють контроль за додержанням законодавства про працю на підприємствах, в установах і організаціях, що перебувають у їх функціональному підпорядкуванні, крім органів доходів і зборів, які мають право з метою перевірки дотримання податкового законодавства здійснювати такий контроль на всіх підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 823 затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування) (надалі - Порядок № 823), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці № 129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1986-IV, та Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі - Закон).

Заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог частин четвертої і п`ятої статті 2 Закону (п. 1 Порядку № 823).

Відповідно до п.3 ч. 5 Порядку №823, підставами для здійснення інспекційних відвідувань є рішення керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань, прийняте за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.

Так, суд встановив, що ФОП ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність як фізична особа-підприємець за видом господарської діяльності: обслуговування напоями, зокрема, у барах «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4, що підтверджено інформацією про фізичну особу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців (а.с. 141-143, т. 1) та не заперечується позивачем. З 28.12.2019 року ФОП ОСОБА_2 має стан припинено.

Згідно з наказу ФОП ОСОБА_2 № 34 від 22.05.2019 року, враховуючи економічну ситуацію в України та з огляду на попит послуг громадського харчування, який склався в м. Одесі, наказано з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року запровадити у ресторані «банкетний» режим роботи - надання послуг заздалегідь визначеній кількості відвідувачів за погодженим асортиментом та кількістю їжі та напоїв у погоджений час. Акцент зробити на залученні послуг фізичних осіб шляхом укладання цивільних договорів після погодження дати проведення відповідного банкету (а.с. 151, т.2).

Суд встановив, що на підставі наказу №2375 від 13.12.2019 року «Про проведення інспекційного відвідування» та направлення на здійснення інспекційного відвідування від 13.12.2019 року вих. №15/01-29-4821 інспектором праці Варавою О . О. 20 грудня 2019 року здійснено спробу проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_9 за місцем провадження господарської діяльності у барах «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресами: АДРЕСА_2, АДРЕСА_3, АДРЕСА_4 (т.2, а.с.10-11).

У службовій записці щодо проведення перевірки зазначено, що відповідно до паспорту неформальної зайнятості в Одеському регіоні передбачено проведення позапланових заходів державного контролю за додержанням законодавства про працю у формі інспекційних відвідувань по найбільш ризикових галузях господарської діяльності, в тому числі, діяльність готелів та ресторанів (а.с. 3-4, т.2).

Враховуючи вищевикладені обставини та повноваження органу контролю, передбачені п.3 ч. 5 Порядку №823, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до п. 8 Порядку №823, під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Відповідачем зазначено, що направлення на перевірки були вручені найманим особам, які працюють у ресторанах «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Втім суду не надані докази на підтвердження того, що наймані працівники були уповноваженими особами ФОП ОСОБА_2 на отримання направлення на інспекційне відвідування.

Суд встановив, що вимога про надання/поновлення документів № ОД1411/1597/ПД від 20.12.2019 року та акт інспекційного відвідання наданий під підпис ОСОБА_7 . В матеріалах інспекційного відвідування міститься довіреність № 1 від 01.12.2019 року про те, що ТОВ «Сканді+» уповноважує ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_3 представляти інтереси ТОВ «Сканді+» (а.с. 80, т.2).

Оцінивши надану копію довіреності, суд погоджується з доводами позивача, що ОСОБА_7 не є уповноваженою особою ФОП ОСОБА_2 , на підставі даної довіреності, оскільки довіреність видана на представлення інтересів ТОВ «Санді+», яке не було об`єктом відвідування.

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем порушено Порядок інспекційного відвідування, встановлений Порядком № 823.

Пунктом 16-17 Порядку № 823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою.

Матеріалами справи підтверджено, що за результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_2, у зв`язку з виявленими порушеннями вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України, складений акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ОД1411/1597/АВ від 24 грудня 2019 року.

Зі змісту акту та оскаржуваної постанови вбачається, що під час інспекційного відвідування за адресами здійснення господарської діяльності товариства були встановлено порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП України, а саме: у період з 2018 року по 19.12.2019 року були допущені до роботи без оформлення трудового договору (контракту) та фактично виконували роботи повний робочий час ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_3 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_4 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_38 (т.2,(а.с.15-34).

Також, матеріалами справи підтверджено, що у трудових відносинах із Позивачем на момент перевірки перебували ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

У цивільно-правових відносинах із Позивачем перебували ОСОБА_22 , ОСОБА_27 , ОСОБА_35 , ОСОБА_26 , ОСОБА_24 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_36 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_33 , ОСОБА_29 , ОСОБА_34 , ОСОБА_46 , ОСОБА_32 , ОСОБА_28 , ОСОБА_31 , ОСОБА_18 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_47 , на підставі договорів про надання правових послуг (а.с. 160-234, т.1).

За умовами цих договорів замовник ФОП ОСОБА_2 доручає, а виконавці зобов`язуються виконати за завданням замовника комплекс послуг, що визначено у п.1.2. договору, у порядку та на умовах, визначених договором, зокрема, комплекс послуг під час проведення заходу - банкету в ресторані - барі «Санді», що відбудеться 19 грудня 2019 року на певну кількість відвідувачів.

Також у договорах встановлена загальна вартість послуг, визначених п. 1.2. договору, яку замовник зобов`язаний виплатити виконавцю суму винагороди за надання послуг протягом 10 банківських днів з моменту підписання сторонами акту про надання послуг.

Також умовами цих договорів передбачено, що договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2019 року.

Суду надані позивачем підписані обома сторонами по договорам акти прийому-передачі наданих послуг.

Відповідач зазначив, що під час інспекційного відвідування такі документи для перевірки надані не були.

Представник позивача пояснив, що інспектори не витребовували інші договори, ніж трудові договори. Тому, на вимогу органу контролю позивачем були надані під час інспекційного відвідування тільки трудові договори.

Суд встановив, що інспекторами були відібрані пояснення у цих осіб (а.с. 69-97, т.2).

Проте представник позивача заперечував проти цих пояснень та вважав їх недостатніми доказами для встановлення факту допуску до роботи осіб без укладання трудового договору, оскільки письмові пояснення, які запропоновані для заповнення вказаних осіб, були у формі бланку з готовими запитаннями, які стосувались лише укладення трудового договору, який дійсно з цими особами не був укладений.

Також позивач надав до суду письмові пояснення, відібрані ФОП ОСОБА_2 у вказаних осіб.

Зокрема, ОСОБА_22 пояснив, що дійсно уклав 11 грудня 2019 року договір про надання послуг №11/12/19 із Позивачем, та працював на умовах цього договору про, що повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Також зазначив, що подібний договір він укладає вдруге, сумарно за виконання таких договорів він планує отримати приблизно 4173 гривні, надані ним послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», послуги він надавав в погоджений з Позивачем час. Трудова книжка дійсно знаходиться у нього, оскільки в трудові відносини з Позивачем він не вступав. Надана йому для підписання анкета не містила питання про те, чи перебуває він в трудових чи цивільно-правових відносинах, натомість був друкований текст, який стосувався саме трудових відносин. У зв`язку із цим вказані вище факти щодо обставин надання послуг були внесені до наявних в опитувальнику граф щодо трудових відносин.

ОСОБА_27 пояснив, що дійсно уклав 05 грудня 2019 року договір про надання послуг №05/12/19 із Позивачем, та виконував вказаний договір, надані ним послуги за своїм характером є послугами «офіціанта». Послуги він надавав в погоджений з Позивачем час. Також, йому обіцяли, що в разі збільшення кількості відвідувачів закладу в 2020 році, виникне доцільність роботи закладу не лише в форматі проведення банкетів за попереднім замовленням, але й формі щоденної роботи для заздалегідь невизначеного кола осіб. Про це він повідомив представника Відповідача в ході перевірки, та останній вніс цю інформацію у форматі запису «стажер».

ОСОБА_35 пояснила, що дійсно уклала 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/6 із Позивачем та виконувала вказаний договір. Про це вона повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача та надані нею послуги за своїм характером є послугами «офіціанта». Послуги вона надавала у погоджений з Позивачем час. Також зазначила, що подібний договір вона укладає вдруге, сумарно за виконання таких договорів вона планує отримати приблизно 4173 гривні. Трудова книжка дійсно знаходиться у неї, оскільки в трудові відносини з Позивачем вона не вступала.

ОСОБА_26 пояснила, що дійсно уклала 07 грудня 2019 року договір про надання послуг №07/12/19 із Позивачем, та виконувала вказаний договір, про що повідомила 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 07 грудня 2019 року. Водночас, вона повідомила в ході перевірки, що в разі збільшення кількості відвідувачів закладу в 2020 році, виникне доцільність роботи закладу не лише в форматі проведення банкетів за попереднім замовленням, але й формі щоденної роботи (трудові відносини) для заздалегідь невизначеного кола осіб та у зв`язку із цим вона буде прийнята на роботу саме як найманий працівник. Цю інформацію працівник Відповідача вніс до опитувальника у форматі запису «стажер», оскільки іншої графи для цього не було. Також, вона зазначила, що подібні договори про надання послуг вона вже укладала з Позивачем на період проведення інших банкетів, сумарно вона планує отримати за свої послуги близько 4 500 гривень. Послуги вона надавала у погоджений з Позивачем час.

ОСОБА_24 пояснила, що дійсно уклала 13 грудня 2019 року договір про надання послуг №13/12/19 із Позивачем, та виконувала вказаний договір, про що повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «гардеробника», як вказано в предметі договору від 13 грудня 2019 року, місцем отримання коштів за договором №13/12/19 від 13 грудня 2019 року є каса підприємства, трудову книжку Позивачу вона не передавала.

Також суд встановив, що 01 липня 2010 року між ОСОБА_42 та ОСОБА_2 укладено трудовий договір 8, а тому пояснення зазначена особа не надавала.

ОСОБА_43 пояснила, що дійсно уклала 17 грудня 2019 року договір про надання послуг №17/12/19 із Позивачем та виконувала вказаний договір, про що повідомила 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 17 грудня 2019 року, подібні договори вона вже укладала, сумарно вона планує отримати близько 3700 гривень, про що вона повідомила працівника Відповідача при заповненні опитувальника. Інформація про передачу нею трудової книжки Позивачу була внесена помилково, трудова книжка зберігається у неї. Під «трудовим договором» вона мала на увазі договір про надання послуг №17/12/19 від 17 грудня 2019 року, оскільки окремої графи щодо цивільно-правових договорів опитувальник не містив.

ОСОБА_36 пояснила, що дійсно уклала 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/5 із Позивачем, та виконувала вказаний договір. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року. Про це вона повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Подібні договори вона вже укладала, сумарно вона планує отримати близько 4730 гривень, про що вона повідомила працівника Відповідача при заповненні опитувальника. З огляду на відсутність в бланку опитувальника строчки щодо цивільно-правових договорів, надана ОСОБА_36 інформація про суму отриманих коштів була внесена до рядка «заробітна плата», а інформація щодо укладання подібних договорів про надання послуг раніше та отримання плати за виконання цих послуг - була внесена в графу «періодичність виплати заробітної плати «один раз на місяць». З огляду на те, що правові відносини між нею та Позивачем є цивільно-правовими, вона пояснила 19 грудня 2019 року, що трудова книжка знаходиться в неї.

ОСОБА_44 пояснив, що дійсно уклав 12 грудня 2019 року договір про надання послуг №12/12/19 із Позивачем та виконував вказаний договір, про що повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Надані ним послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 12 грудня 2019 року. Послуги він надавав у погоджений з Позивачем час. Подібні договори він вже укладав, сумарно він планує отримати близько 4730 гривень, про що він повідомив працівника Відповідача при заповненні опитувальника. З огляду на відсутність в бланку опитувальника строчки щодо цивільно-правових договорів, надана ОСОБА_44 інформація про суму отриманих коштів була внесена до рядка «заробітна плата».

ОСОБА_45 пояснив, що дійсно уклав 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19 із Позивачем та виконував вказаний договір, про що повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Надані ним послуги за своїм характером є послугами «бармена», як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року. Подібні договори він вже укладав, сумарно він планує отримати близько 4730 гривень, про що він повідомив працівника Відповідача при заповненні опитувальника.

ОСОБА_33 пояснила, що дійсно уклала 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/7 із Позивачем, та виконувала вказаний договір. Про це вона повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача, точну дату укладання договору вона не пам`ятала. Надані нею послуги за своїм характером є послугами офіціанта, як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року. При укладанні вказаного договору їй було повідомлено, що в 2020 році планується переведення закладу з «банкетного» режиму роботи (проведення банкетів за попереднім замовленням), на роботу в режимі обслуговування невизначеного заздалегідь кола осіб (відвідувачів).

ОСОБА_29 пояснив, що дійсно уклав 18 грудня 2019 року договір про надання послуг №18/12/19 із Позивачем та виконував вказаний договір, про що повідомив 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача, надані ним послуги за своїм характером є послугами офіціанта, як вказано в предметі договору від 18 грудня 2019 року. При укладанні вказаного договору йому було повідомлено, що в 2020 році планується переведення закладу з «банкетного» режиму роботи (проведення банкетів за попереднім замовленням), на роботу в режимі обслуговування невизначеного заздалегідь кола осіб (відвідувачів).

ОСОБА_34 пояснив, що дійсно уклав 10 грудня 2019 року договір про надання послуг №10/12/19/1 та виконував вказаний договір, про що повідомив 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача. Надані ним послуги за своїм характером є послугами офіціанта, як вказано в предметі договору від 10 грудня 2019 року. При укладанні вказаного договору йому було повідомлено, що в 2020 році планується переведення закладу з «банкетного» режиму роботи (проведення банкетів за попереднім замовленням), на роботу в режимі обслуговування невизначеного заздалегідь кола осіб (відвідувачів). У зв`язку з цим, в разі належного виконання ним своїх зобов`язань за договором від 10 грудня 2019 року, з ним буде у подальшому укладено трудовий договір. Вказану інформація він повідомив представнику Відповідача в ході перевірки, але в опитувальнику інформація була зазначена як «стажор-офіціант».

ОСОБА_46 пояснив, що дійсно уклав 10 грудня 2019 року договір про надання послуг №10/12/19 та виконував вказаний договір, про що повідомив 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача. Надані ним послуги за своїм характером є послугами приготування їжі (послуги «повара»), як вказано в предметі договору від 10 грудня 2019 року. При укладанні вказаного договору йому було повідомлено, що в 2020 році планується переведення закладу з «банкетного» режиму роботи (проведення банкетів за попереднім замовленням), на роботу в режимі обслуговування невизначеного заздалегідь кола осіб (відвідувачів). У зв`язку з цим, в разі належного виконання ним своїх зобов`язань за договором від 10 грудня 2019 року, з ним буде у подальшому укладено трудовий договір. Вказану інформація він повідомив представнику Відповідача в ході перевірки, але в опитувальнику інформація була зазначена як «стажор-повар».

ОСОБА_32 пояснив, що дійсно уклав 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/4 та виконував вказаний договір, про що повідомив 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача. Надані ним послуги за своїм характером є послугами приготування їжі (послуги «повара»), як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року. В своїх поясненнях 19 грудня 2019 року ОСОБА_32 зазначив, що договір він уклав на прохання (пропозицію) Позивача, оскільки було встановлено, що інші особи, з якими було укладено цивільні договори, а також власне працівники Позивача не мають достатнього рівня досвіду для приготування суші, водночас вказаний вид страв користується значним попитом, та вказаний у замовленні на проведення банкету в закладі Позивача.

ОСОБА_48 пояснив, що дійсно уклав 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/8 та виконував вказаний договір, про що він повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача, надані ним послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року. При укладанні вказаного договору йому було повідомлено, що в 2020 році планується переведення закладу з «банкетного» режиму роботи (проведення банкетів за попереднім замовленням), на роботу в режимі обслуговування невизначеного заздалегідь кола осіб (відвідувачів). У зв`язку з цим, в разі належного виконання ним своїх зобов`язань за договором від 02 грудня 2019 року, з ним буде у подальшому укладено трудовий договір. Вказану інформацію він повідомив представнику Відповідача в ході перевірки, але в опитувальнику інформація була зазначена як «стажер», оскільки йому було повідомлено в ході перевірки, що до укладення трудового договору він вважатиметься «стажером».

ОСОБА_31 пояснила, що дійсно уклала 10 грудня 2019 року договір про надання послуг №10/12/19/2 та виконувала вказаний договір, про що повідомила 19 грудня 2019 року працівнику Відповідача. Надані нею послуги за своїм характером є послугами прибиральника, як вказано в предметі договору від 10 грудня 2019 року. Договір був укладений з нею з метою забезпечення разової процедури прибирання приміщення закладу Позивача безпосередньо та після банкету 19 грудня 2019 року. Також їй було повідомлено, що в разі, якщо в 2020 році заклад вийде на режим постійної щоденної роботи, виникне потреба в регулярному прибиранні приміщення, та з нею буде укладено трудовий договір. Через це вона вказала у поясненнях, що трудовий договір вона «ще не уклала», трудову книжку вона Позивачу не передавала, заробітну плату не отримувала, заборгованості з виплати заробітної плати не має.

ОСОБА_18 , пояснив, що дійсно уклав 01 грудня 2019 року договір про надання послуг №01/12/19 та виконував вказаний договір, надані ним послуги за своїм характером є послугами охоронця, як вказано в предметі договору від 01 грудня 2019 року Про це він повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Подібні договори він укладав раніше, на період проведення відповідних банкетів, виконував зобов`язання з підтримання порядку у продовж вказаних заходів, він планує отримати за свої послуги близько 4100 гривень. Послуги він надавав у погоджений з Позивачем час. На запитання працівника Відповідача про свого «керівника», він відповів, що в нього укладений цивільний договір з Позивачем.

ОСОБА_17 пояснила, що дійсно уклала 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/2 та виконувала вказаний договір. Надані нею послуги за своїм характером є послугами приготування їжі (послуги «повара»), як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року, про що вона повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Подібні договори вона укладала раніше, на період проведення відповідних банкетів, всього за свої послуги він планує отримати близько 4730 гривень. Послуги вона надавала у погоджений з Позивачем час. На запитання працівника Відповідача про свого «керівника», вона відповіла, що в неї укладений цивільний договір з Позивачем. У зв`язку із цим в опитувальнику було зазначено « ОСОБА_2 », оскільки графи «сторона за договором» в опитувальнику не було. Також, ОСОБА_17 відповіла, що ознайомлена з текстом договору від 02 грудня 2019 року, та вказана інформація була внесена до опитувальника в графі щодо ознайомлення з посадовими обов`язками, оскільки графи, яка б стосувалася цивільно-правових договорів в опитувальнику не було.

ОСОБА_19 пояснила, що дійсно уклала 16 грудня 2019 року договір про надання послуг №16/12/19/1 та виконувала вказаний договір. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «гардеробника», як вказано в предметі договору від 16 грудня 2019 року Про це вона повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Послуги вона надавала у погоджений з Позивачем час. На запитання працівника Відповідача про свого «керівника», вона відповіла, що в неї укладений цивільний договір з Позивачем, а не трудовий договір, тому «керівника» в неї немає. На питання про розмір заробітної плати вона також відповідала, що з огляду на цивільно-правові відносини, «заробітну плату» вона не отримує, дані про «колег» вона не надавала, оскільки виконувала цивільно-правовий договір, та не має «колег» за місцем його виконання.

ОСОБА_20 пояснила, що дійсно уклала 05 грудня 2019 року договір про надання послуг №05/12/19/1 та виконувала вказаний договір. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 05 грудня 2019 року Про це вона повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. На запитання працівника Відповідача про те, хто запропонував їй укласти договір з Позивачем, вона повідомила, що цю інформацію вона отримала від своєї знайомої « ОСОБА_50 », яка, знаючи, що Позивачу в грудні потрібні послуги офіціанта в ході організації банкетів, запропонувала ОСОБА_20 надати такі послуг.

ОСОБА_21 пояснив, що дійсно уклав 16 грудня 2019 року договір про надання послуг №16/12/19/1 та виконував вказаний договір. Надані ним послуги за своїм характером є послугами «бармену», як вказано в предметі договору від 16 грудня 2019 року, про що він повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Послуги він надавав у погоджений з Позивачем час. Подібні договори ОСОБА_21 станом на 19 грудня 2019 року (дата його опитування) вже укладав, всього він планує отримати за свої послуги близько 4173 гривні, що було внесено в опитувальник в графу «заробітна плата за місяць». Пояснення ОСОБА_21 щодо укладання договору від 16 грудня 2019 року з Позивачем в ході опитування були внесені до опитувальника в графу «трудовий договір» з посиланням на те, що іншої графи тут нема. Трудова книжка ОСОБА_21 зберігається в нього, оскільки послуги він надає за цивільно-правовим договором, та не перебуває в трудових відносинах. Протягом останнього часу договори про надання послуг ОСОБА_21 укладав двічі (щодо окремих банкетних заходів), інформація про отримання оплати за надані послуги двічі, була внесена до опитувальника в графу «періодичність виплати заробітної плати».

ОСОБА_16 пояснив, що дійсно уклав 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/3 та виконував вказаний договір та надані ним послуги за своїм характером є послугами приготування їжі (послуги «повара»), як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року, про що він повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Послуги він надавав у погоджений з Позивачем час. Подібні договори ОСОБА_16 станом на 19 грудня 2019 року (дата його опитування) вже укладав, сумарно він планує отримати за свої послуги близько 4100 гривень, що було внесено в опитувальник в графу «заробітна плата за місяць». Також, ОСОБА_16 повідомив, що при укладанні договору від 02 грудня 2019 року йому було повідомлено, що в разі виникнення питань щодо предмету виконання договору, він може звернутися до працівника закладу - ОСОБА_3 . Вказана інформація була внесена до опитувальника в графу «безпосередній керівник» з огляду на відсутність граф, які б стосувалися цивільно-правових договорів. На питання щодо посадових обов`язків, ОСОБА_16 відповів, що таких не має, оскільки працює за цивільно-правовим договором.

ОСОБА_14 пояснив, що дійсно уклав 16 грудня 2019 року договір про надання послуг №16/12/19 та виконував вказаний договір. Надані ним послуги за своїм характером є послугами «адміністратора», як вказано в предметі договору від 16 грудня 2019 року, про що він повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Послуги він надавав у погоджений з Позивачем час. На питання щодо посадових обов`язків, ОСОБА_14 відповів, що таких не має, оскільки працює за цивільно-правовим договором, з цієї причини «заробітну плату» не отримує, «керівника» не має. При цьому останні пояснення ОСОБА_14 були зафіксовані в опитувальнику шляхом зазначення в графі «безпосередній керівник» відповіді «адміністратор». При цьому ОСОБА_14 мав на увазі, що він сам є собі керівником, оскільки надає послуги, а не працює за трудовим договором.

ОСОБА_13 пояснила що дійсно уклала 02 грудня 2019 року договір про надання послуг №02/12/19/1 та виконувала вказаний договір. Надані нею послуги за своїм характером є послугами приготування їжі (послуги «повара»), як вказано в предметі договору від 02 грудня 2019 року, про що вона повідомив 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. Послуги вона надавала у погоджений з Позивачем час. Також, ОСОБА_13 зазначила, що при укладанні договору від 02 грудня 2019 року їй було повідомлено, що в разі виникнення питань щодо предмету виконання договору, вона може звернутися до працівника закладу - ОСОБА_3 . Вказана інформація була внесена до опитувальника в графу «безпосередній керівник» з огляду на відсутність граф, які б стосувалися цивільно-правових договорів. Подібні договори ОСОБА_13 станом на 19 грудня 2019 року (дата її опитування) вже укладала, сумарно він планує отримати за свої послуги близько 4730 гривень, що було внесено в опитувальник в графу «заробітна плата за місяць». Пояснення ОСОБА_13 щодо обставин виконання нею договору від 02 грудня 2019 року були внесені в опитувальник в графу щодо посадових обов`язків з огляду на відсутність граф, які б стосувалися виконання цивільних договорів.

ОСОБА_47 пояснила, що дійсно уклала 03 грудня 2019 року договір про надання послуг №03/12/19 та виконувала вказаний договір. Надані нею послуги за своїм характером є послугами «офіціанта», як вказано в предметі договору від 03 грудня 2019 року. Послуги вона надавала у погоджений з Позивачем час, про що повідомила 19 грудня 2019 року працівника Відповідача. На запитання працівника Відповідача про те, хто запропонував їй укласти договір з Позивачем, вона повідомила, що цю інформацію вона отримала від своєї знайомої « ОСОБА_50 », яка, знаючи, що Позивачу в грудні потрібні послуги офіціанта в ході організації банкетів, запропонувала ОСОБА_47 надати такі послуг. Зазначена інформація була внесена до опитувальника в графу «безпосередній керівник». Відповідь щодо умов надання послуг за договором від 03 грудня 2019 року була внесена до опитувальника в графи щодо посадових обов`язків. На питання щодо розміру заробітної плати ОСОБА_47 відповіла, що її розмір ще не обговорювався, оскільки їй повідомили, що в 2020 році заклад буде працювати не в «банкетному» режимі, а в постійному, тоді з нею буде погоджений розмір заробітної плати та укладений відповідний трудовий договір.

Також, суд встановив, що ОСОБА_51 пояснив, що уклав з ОСОБА_2 договір від 01 липня 2007 року №, зареєстрований у центрі зайнятості 01.07.2010 року.

19 липня 2017 року укладено трудовий договір між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (т.1. а.с.44).

ОСОБА_5 перебуває у трудових відносинах з Позивачем, що підтверджується договором від 02 квітня 2019 року (т.1, а.с.46), ОСОБА_39 також перебуває у трудових відносинах з Позивачем, посвідчена копія договору від 01 липня 2010 року, ОСОБА_40 перебуває у трудових відносинах з Позивачем, посвідчена копія договору від 01 липня 2010 року наявна в матеріалах справи, ОСОБА_6 перебуває у трудових відносинах з Позивачем, посвідчена копія договору від 01 березня 2015 року наявна в матеріалах справи.

Стосовно тверджень Відповідача щодо відсутності реєстрації трудового договору у службі зайнятості представник позивача пояснив, що вказана реєстрація була передбачена статтею 24-1 Кодексу законів про працю України, яка виключена з кодексу з 01 січня 2015 року на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці».

Обов`язок проведення вказаної вище реєстрації залишився в Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю (затверджений Наказом Міністерства правці та соціальної політики від 08 червня 2001 року №260).

Вказаний Наказ затверджений «відповідно до статей 24 і 24-1 Кодексу законів про працю України». З урахуванням того, що обов`язок реєстрації трудових договорів був передбачений саме статтею 24-1 КЗпП України, яка втратила чинність станом на 01 січня 2015 року - вказана вимога не може вважатися обов`язковою та за її відсутність не може наставати відповідальність у вигляді будь-яких негативних наслідків для роботодавця.

Оцінюючи наведені докази, суд виходить із складу правопорушення, за яке позивачу накладено штраф та норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Так, відповідно до оскаржуваної постанови від 24 січня 2020 року №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС, штраф на Позивача було накладено за фактичний допуск допуску 31 працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків.

Відповідно до ст. 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Тобто, аналіз наведеної статті кодексу свідчить про те, що повинен бути доведений факт фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Оцінивши доводи, якими керувався відповідач під час проведення інспекційного відвідування та прийняття оскаржуваної постанови, а також дослідивши договори, акти прийому-передачі наданих послуг, письмові пояснення, трудові договори, повідомлення про прийняття на роботу, суд вважає, що ці доказі є недостатніми для того, щоб зафіксувати факт фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору на момент виявлення порушення.

Так, відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу законів про працю України, працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Працівники мають право на відпочинок відповідно до законів про обмеження робочого дня та робочого тижня і про щорічні оплачувані відпустки, право на здорові і безпечні умови праці, на об`єднання в професійні спілки та на вирішення колективних трудових конфліктів (спорів) у встановленому законом порядку, на участь в управлінні підприємством, установою, організацією, на матеріальне забезпечення в порядку соціального страхування в старості, а також у разі хвороби, повної або часткової втрати працездатності, на матеріальну допомогу в разі безробіття, на право звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади, крім випадків, передбачених законодавством, та інші права, встановлені законодавством.

Статтею 21 КЗпП України визначено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами. (ст.23 КЗпП України).

Відповідно до ч.1-ч.3 ст.24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, відповідно до ст.901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.ст.902-903 Цивільного кодексу України, виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ст.6 Цивільного кодексу України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, з наведених норм права вбачається, що за своєю правовою природою трудовий договір та цивільно-правовий договір відрізняються та чинне законодавство не встановлює будь-яких обмежень суб`єкту господарювання в укладенні цивільно-правових договорів для здійснення господарської діяльності.

Такий правовий висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 24.10.2019 року по справі № 160/8664/18.

Тим більш, укладення цивільно-правових договорів передбачено встановленою ФОП ОСОБА_2 політикою ведення господарювання.

Так, суд встановив, що згідно з наказу ФОП ОСОБА_2 № 34 від 22.05.2019 року, враховуючи економічну ситуацію в України та з огляду на попит послуг громадського харчування, який склався в м. Одесі, наказано з 01 червня 2019 року по 31 грудня 2019 року запровадити у ресторані «банкетний» режим роботи - надання послуг заздалегідь визначеній кількості відвідувачів за погодженим асортиментом та кількістю їжі та напоїв у погоджений час. Акцент зробити на залученні послуг фізичних осіб шляхом укладання цивільних договорів після погодження дати проведення відповідного банкету (а.с. 151, т.2).

Також судом відхиляються доводи представника відповідача, що надані позивачем до суду договори про надання послуг не були надані інспекторам під час інспекційного відвідування, з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що інспекторами видано вимогу про надання/поновлення документів №ОД1411/1597/ПД від 20 грудня 2019 року, відповідно до якої зобов`язано ФОП ОСОБА_2 надати у строк до 23 грудня 2019 року документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування /невиїзного інспектування: трудові договори з найманими працівниками, повідомлення до Державної фіскальної служби про прийняття працівників на роботу, надати пояснення щодо трудових відносин з працівниками, які 19.12.2019 року виконували роботи в ресторанах «ІНФОРМАЦІЯ_1», які розташовані за адресами: АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 (т.,2а.с.12-13). Але ця вимога, рівно як й акт інспекційного відвідування, були отримані ОСОБА_7 , яка, як встановлено судом, не є уповноваженою особою позивача. Крім того, суд погоджується з думкою представника позивача, що у вимогі про надання документів, необхідних для проведення інспекційного відвідування /невиїзного інспектування не вимагалося надати інші документи, ніж трудові договори.

У свою чергу, у позові позивач зазначив, що про прийняту постанову про накладення штрафу дізнався лише після відкриття виконавчого провадження за вказаною постановою.

В матеріалах справи інспекційного відвідування та розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю та зайнятість населення містяться докази надсилання постанови про накладення штрафу (копія квитанції від 27.01.2020 року) (а.с. 53, т.2). Втім не містяться докази отримання позивачем. Таким чином, відповідачем не доведено, що позивач міг дізнатися про порушене право раніше зазначеної ним дати.

Таким чином, суд вважає, що висновок органу контролю, що правовідносини між ФОП ОСОБА_2 та 31 особами не були відносинами цивільно-правового характеру, а мають бути розцінені, як фактичний допуск працівників до роботи без оформлення трудового договору, не відповідають фактичним встановленим судом обставинам, що свідчить про відсутність в діях позивача ознак порушення ч.ч.1 і 3 ст.24 КЗпП України.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці в Одеській області про накладення штрафу є правомірними та обґрунтованими та належать задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності свої рішень , а тому позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) до Головного управління Держпраці в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС від 24.01.2020 року, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) №ОД1411/1597/АВ/П/ТД-ФС від 24.01.2020 року «Про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами».

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Держпраці в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, проспект Шевченка,2) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ІН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 10510 грн. (десять тисяч п`ятсот десять гривень 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5. п.15. ч. 1 Перехідних положень КАС України, п. 3 розділу УІ Прикінцеві положення КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 27» липня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.