Справа № 380/767/20
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/767/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Львів

15 год. 55 хв.

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П., за участю секретаря судового засідання Гулкевича В.О., представниці позивача Паїк М.В. розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області (79026 м. Львів вул. Стрийська 35) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу -

УСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі - позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ), у якому просить стягнути до бюджету з відповідача податковий борг у сумі 119 343,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що згідно з картками особових рахунків та довідки № 3907/10/53.05-06 від 01.10.2019 заборгованість позивача у сумі 119 343,80 грн виникла на підставі несплачених податку на доходи фізичних осіб та військового збору. Податковим органом виставлено податкову вимогу № 27432-17 від 01.11.2017, однак кошти у добровільному порядку платником податків не сплачено.

Ухвалою від 29.01.2020 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків.

Ухвалою від 17.02.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 12.05.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Просила позов задовольнити.

Відповідач в судові засідання не прибував, ухвали та повістки про виклик до суду поверталися на адресу суду з відмітками Укрпошти «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та «адресат відсутній». Суд також здійснював повідомлення відповідача шляхом опублікування оголошень на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України у порядку, передбаченому ст. 130 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд заслухав пояснення представниці позивача, всебічно і повно з`ясував усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та встановив таке.

Актом «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб фізичною особою ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 за період з 01.01.2015 по 31.12.2015» № 1087/13-01-13-07/ від 27.07.2017 встановлено, що ОСОБА_1 отримав доходи від ПАТ «Укрсоцбанк» у вигляді додаткового блага, а списання простроченої основної суми кредиту в ІІ кв. 2015 року у сумі 434 846,90 грн. З цієї суми не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб. ОСОБА_1 не відобразив в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік отримання додаткового блага. Податковий орган дійшов висновку про те, що платником податків занижено суму податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік на 86 360,38 грн та військового збору на суму 6 522,70 грн.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС у Львівській області прийнято податкові повідомлення-рішення № від 31.08.2017 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 86 360,38 грн та застосування штрафних санкцій у розмірі 21 590,10 грн; № 1087/13-01-13-07/ від 27.07.2017 про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на 6 522,70 грн та застосування 1 630,68 грн штрафних санкцій (а.с. 19, 20).

Із матеріалів справи судом встановлено, що податкові повідомлення-рішення № від 31.08.2017 та № 1087/13-01-13-07/ від 27.07.2017 скеровані на адресу позивача 31.08.2017.

На підставі вимог ст. 59 Податкового кодексу України позивачем також виставлено та скеровано позивачу податкову вимогу форми «Ф» за № 27432-17 від 01.11.2017, однак на адресу податкового органу повернувся конверт із відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 22).

Відповідно до довідки про суму податкового боргу платника податків ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 ) № 3907/10/83.09-06 від 01.10.2019 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на доходи фізичних осіб у сумі 111 553,26 грн (з яких: 70 376,78 - податкові зобов`язання; 21 590,10 - штрафні санкції; 19 586,38 - пеня) та військового збору в сумі 7790,54 грн (з яких: 4 495,50 - податкові зобов`язання; 1 630,68 - штрафні санкції; 1 664,36 - пеня) (а.с. 4).

Оскільки узгоджений податковий борг відповідачем не погашено добровільно, позивач звернувся до суду із цим позовом про стягнення податкового боргу у розмірі 119 343,80 грн.

При вирішенні спору по суті суд керується таким.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах встановлених законом. Норми встановлені та закріплені Конституцією України є нормами прямої дії виходячи з того, що відповідно до ст.8 Конституції в Україні встановлено і діє принцип верховенства права.

Згідно з ст. 15 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платниками податків визначаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів.

Відповідно до ст. 16 ПК України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених вказаним Кодексом та законами з питань митної справи і подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений вказаним Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Пунктами 41.1, 41.5 ст. 41 ПК України визначено, що органи державної податкової служби є контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби. Органи державної податкової служби, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень є органами стягнення.

Згідно з п.п. 57.2, 57.3 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог п. 59.1 ст. 59 Податкового кодексу надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачем надіслано податкову вимогу форми «Ф» за № 27432-17 від 01.11.2017, однак на адресу податкового органу повернувся конверт із відміткою Укрпошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с. 22).

Відповідно до п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

При цьому сторонами у справі доказів оскарження та скасування зазначеної податкової вимоги та податкових повідомлень-рішень у встановленому законом порядку надано не було.

Зважаючи на викладене, вимога про сплату боргу вважається належним чином врученою позивачу.

Відповідно до пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право застосовувати до платників податків передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення податкового чи іншого законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи; стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з п. 95.1. ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункт 95.2 статті 95).

Пунктом 87.1 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами (пункт 87.2).

Відповідно до п .87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Докази вжиття відповідачем заходів щодо погашення податкової заборгованості в матеріалах справи відсутні. Відтак станом на день розгляду справи сума податкового боргу відповідача в розмірі 119 343,80 грн є узгодженою та у встановлені законом строки не сплаченою. Тому відповідно до пп. 14.1.175 п. 14 ст. 14 ПК України визнається сумою податкового боргу. Доказів протилежного у матеріалах справи відсутні.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС у Львівській області є обґрунтованими, підтверджуються наявними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положення ч. 1 ст. 9 КАС України передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 вказаного Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до положень статті 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг у сумі 119 343 (сто дев`ятнадцять тисяч триста сорок три) гривні 80 коп.

3. Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 29.07.2020.

Суддя Р.П. Качур