Справа № 160/6462/20
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2020 року Справа № 160/6462/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
15 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком як матері особи інваліда з дитинства;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 05.11.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсії за віком як матері інваліда з дитинства.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що по досягненню необхідного віку, 05.11.2019 ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, листом від 02.04.2020 року №4673-5188/Б-02/8-0400/20 пенсійним органом було відмовлено в призначенні такої пенсії з посиланням на те, що діагноз доньки було встановлено 11.09.2004 р., тобто після досягнення ОСОБА_2 шестирічного віку. Зазначені обставини змусили позивача звернутися до суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 160/6462/20. Призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
14.07.2020 р. представником Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подано до канцелярії суду відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечив проти позову та зазначив, що 05.11.2019 року ОСОБА_1 в 50 років, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення дострокової пенсії як матері інваліда з дитинства. 27.12.2019 та 02.04.2020 пенсійним органом повідомлено про відсутність права на призначення дострокової пенсії як матері інваліда з дитинства (п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування») - так як не надано документ, який би підтверджував, що дитину позивача визнано інвалідом до 6-річного віку. Таким чином, неможливо підтвердити з наданих позивачем документів факт виховання до шестирічного віку дитини з інвалідністю (вперше діагноз встановлено коли дитині виповнилося 13 років).
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно листа від 01.04.2019 р. №874 Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №4» Криворізької міської ради в медичній картці амбулаторного хворого ОСОБА_2 мається запис спеціаліста хірурга - ортопеда від 11.09.2004 р.: воронкоподібна деформація грудної клітки. Вперше даний діагноз встановлено відповідним спеціалістом коли дитині виповнилось 13 років.
05.11.2019 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про призначення їй дострокової пенсії за віком, як матері дитини з інвалідністю відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Листом від 02.04.2020 року №4673-5188/Б-02/8-0400/20 Саксаганським відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача про відсутність права на призначення пенсії у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що інвалідність доньки було встановлено після досягнення нею шестирічного віку.
ОСОБА_1 з такою відмовою пенсійного органу не погоджується, вважає, що набула права на пенсію, що й стало підставою для звернення до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом (ст. 44 Основного Закону).
У статті 5 Сімейного кодексу України зазначено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство.
Безпосередньо питання захисту та охорони дитинства урегульовано у законах України, одним із яких є Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» (далі - Закон № 2402-III).
Важливість охорони дитинства зазначено у Преамбулі Закону № 2402-III, яка визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави.
Цей закон направлений на забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні, встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Отже, забезпечення якнайкращих інтересів дитини є пріоритетним завданням держави, на реалізацію якого спрямовані і дії щодо соціального захисту як дитини, так і батьків, оскільки саме виховання в сімейному оточенні надає можливість максимально реалізувати права дитини.
Саме у вказаному Закону № 2402-III, у статті 1 надано визначення терміну дитина з інвалідністю. У цьому Законі термін вживається в такому значенні: дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.
Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-ІV (далі по тексту Закон № 1058-ІV).
Статтею 1 Закону № 1058-IV передбачено, що пенсія - це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
У статті 26 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком.
Відповідно до п.3 ч. 1 ст.115 Закону № 1058-IV (в редакції, чинній на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії) право на призначення дострокової пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.
З аналізу вказаної норми можна зробити висновок про необхідний юридичний склад для отримання жінкою права на дострокову пенсію, до якого включаються: 1) досягнення жінкою 50 років; 2) наявність у жінки не менше 15 років страхового стажу; 3) визнання дитини заявниці особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю; 4) виховання дитини, яка є особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю до шести років. До числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.
Разом з тим, у підпункті 5 пункту 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі по тексту Порядок № 22-1) визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом (при призначенні пенсії згідно з абзацом четвертим пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV); заява матері про згоду щодо призначення пенсії батьку або документи, що підтверджують її відсутність (свідоцтво органу державної реєстрації актів цивільного стану про смерть, рішення суду про визнання її безвісно відсутньою тощо), у разі звернення за пенсією батька, яким здійснювалось виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда (при призначенні пенсії згідно з абзацом п`ятим пункту 3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV).
У пункті 2.17 Порядку № 22-1 вказано, що при призначенні пенсій жінкам, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до шестирічного віку, матерям інвалідів з дитинства, які виховали їх до шестирічного віку, а також, у разі відсутності матері або за її згодою, чоловікам, які здійснювали виховання п`ятьох або більше дітей чи дитини-інваліда, факт народження дитини встановлюється на підставі свідоцтва про народження, а її виховання до зазначеного віку - на підставі свідоцтва про народження чи паспорта дитини. У разі смерті дитини подається свідоцтво про смерть.
А у пункті 2.18. цього Порядку визначено, що визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).
Аналіз наведених положень дає суду підстави зробити висновок, що якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення нею шестирічного віку, або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, мати цієї дитини має право на отримання зазначеної пенсії лише у разі наявності висновку лікарсько-консультативної комісії, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Отже, наведені відповідачем доводи, викладені в листі від 02.04.2020 року №4673-5188/Б-02/8-0400/20, стосовно того, що у позивача відсутній висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитини інвалідом до досягнення шестирічного віку, спростовується наявним в матеріалах справи консультативним висновком №б/н, підписаним в.о. завідувача дитячим пульмонологічним відділенням О. В . Мазенко, лікарем торакальний хірург Д .І . Шульга, зі змісту якого вбачається, що оскільки захворювання вроджене, ОСОБА_2 може бути визнана інвалідом до 6 річного віку.
За таких обставин ОСОБА_1 має право на призначення дострокової пенсії за віком як матері інваліда з дитинства, оскільки вона має консультативний висновок, що дитина мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на викладене вище, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в частині відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати з 05.11.2019 року ОСОБА_1 пенсію за віком, як матері інваліда з дитинства.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя В.М. Олійник