Справа № 640/1767/19
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Патратій О.В.
Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року Справа № 640/1767/19

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Губської Л.В., Степанюка А.Г.,

за участю секретаря Лісник Т.В.,

представників відповідачів Шароварової І.С., Довгань О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2020 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації,

Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації)

про визнання протиправним рішення, поновлення строку

та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації (далі - відповідач-1), Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат Департаменту соціальної політики виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - відповідач-2) про:

- визнання неправомірним рішення УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.11.2018 щодо відмови позивачу у призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ашаффенбург Федеративна Республіка Німеччина;

- поновлення позивачу строку звернення до УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ашаффенбург Федеративна Республіка Німеччина та надання додаткового строку в два місяці з дня набрання рішення законної сили для звернення із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини;

- зобов`язання Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат здійснити позивачу виплату державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ашаффенбург Федеративна Республіка Німеччина у розмірі 41 280,00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2020 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано неправомірним рішення УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації від 23.11.2018 щодо відмови позивачу у призначенні державної допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- поновлено позивачу строк звернення до УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення в частині задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач з об`єктивних причин не могла звернутися до УПСЗН із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини у строк, установлений законодавством, а тому рішення УПСЗН про відмови позивачу у призначенні вказаної допомоги є протиправним і за вказаних підстав такий строк підлягає поновленню.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач - УПСЗН подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що законодавством регламентовано строк 12 місяців для звернення особи із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини, який позивачем був пропущений.

Крім того, у своїй скарзі апелянт зазначає, що позивач звернулася 31.01.2019 з цим позовом на захист своїх прав за період з серпня 2016 року, тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до адміністративного суду, передбаченого статтею 122 КАС України.

З цих та інших підстав апелянт вважає, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2020 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду.

Київським міським центром по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він підтримує апеляційну скаргу та зазначає, що чинним законодавством не передбачено можливості поновлення строку звернення до УПСЗН із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини.

Від позивача відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - зміні з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є громадянкою України (паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 ) та зареєстрована у АДРЕСА_1 .

У зв`язку з початком проведення антитерористичної операції та тимчасової окупації м. Горлівка позивач та члени її сім`ї покинули територію України та виїхати до Федеративної Республіки Німеччина, де 10.11.2014 ними було подано заяву про надання політичного притулку в місті Цирндорф.

У період проживання у Федеративній Республіці Німеччина у позивачки та її чоловіка народилася дитина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася ОСОБА_2 , яка була зареєстрована громадянкою України Генеральним консульством України в Мюнхені, що підтверджується довідкою про реєстрацію особи громадянином України від 06.06.2016 № 536-209.

ОСОБА_2 видано документ, який є ідентичним до свідоцтва про народження Федеративною Республікою Німеччина відділом РАГСУ Ашаффенбург і зроблено відповідний запис № 02158/2016, на який було зроблено переклад у встановленому законом порядку.

У 2018 році уповноваженими органами державної влади Федеративної Республіки Німеччина позивачу та членам її сім`ї роз`яснено, що заява родини про надання політичного притулку не задоволена, що підтверджується заявою Центральної консультації по поверненню біженців на батьківщину від 23.01.2019 року. Зі змісту даної заяви вбачається, що сім`я ОСОБА_3 перебували в період з 11.2014 по 07.2018 року з метою проведення процедури надання політичного притулку в Федеративній Республіці Німеччина. Крім того, судом встановлено, що у вказаній заяві зазначено, що особам, які шукають політичного притулку в Німеччині, не дозволяється залишати територію Німеччини.

Прибувши на територію України, позивач та члени її сім`ї залишилися жити у м. Києві. ОСОБА_1 та її донька були взяті на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.07.2018 (довідки №№ , НОМЕР_2 , в яких вказано реєстрацією місця проживання позивачки та її доньки адресу: АДРЕСА_2 ).

19.11.2018 позивач звернулась до УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про отримання грошової допомоги при народженні дитини.

Листом від 23.11.2018 № 106-51-16/7902 УПСЗН Подільської районної в м. Києві державної адміністрації позивача повідомлено про відмову у призначенні їй допомоги при народженні дитини, оскільки вона звернулася зі спливом 12-ти місяців з дня народження дитини.

Позивач, вважаючи порушеним своє право на отримання вказаної допомоги, порушеним, звернувся до суду з цим позовом.

Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Конвенцією про права дитини, ратифікованою постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 № 789-ХІІ (далі - Конвенція), Сімейним кодексом України (далі - СК України), Законами України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» № 2811-XII (далі - Закон № 2811-XII), «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-III (далі - Закон № 2402-ІІІ), Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 № 1751 (далі - Порядок № 1751).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 1 Закону № 2811-XII установлено, шо громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України, призначення і виплата якої здійснюється управліннями праці та соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, структурними підрозділами з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Умови призначення і виплати державної допомоги та перелік документів, необхідних для її призначення, визначено цим Законом та Порядком № 1751.

У статті 11 Закону № 2811-XII визначено, що для призначення допомоги при народженні дитини до органу соціального захисту населення за умови пред`явлення паспорта або іншого документа, що посвідчує особу, та свідоцтва про народження дитини подається одним з батьків (опікуном), з яким постійно проживає дитина, заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, та копія свідоцтва про народження дитини. Даний перелік документів є вичерпним. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. У разі народження мертвої дитини допомога при народженні дитини не призначається.

Вказані норми Закону кореспондуються з положеннями Порядку № 1751.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1751, допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

У той же час, статтею 8 Закону № 2402-III визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Згідно з частиною сьомою статті 7 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно статті 3 Конвенції, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Висновки суду апеляційної інстанції.

Системний аналіз викладених норм надає підстави стверджувати, що допомога при народженні дитини за своєю правовою природою є допомогою самій дитині, а не її батькам, а тому неможливість своєчасного звернення одним з батьків до органу, який здійснює призначення допомоги при народженні дитини, призводить до порушення інтересів дитини.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 591/610/16-а, від 02.10.2018 у справі № 495/3711/17, від 05.09.2018 у справі № 223/859/16-а, від 07.04.2020 у справі № 226/450/17 та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для врахування колегією суддів при розгляді цієї справи.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем пропущено строк звернення із заявою про призначення допомоги при народженні дитини з об`єктивних, незалежних від її волі причин (у зв`язку з постійним проживанням у 2014 року у ФРН та неможливістю покинути територію зазначеної держави).

При цьому, апеляційний суд зазначає, що звернення за призначенням вказаної допомоги позивачем було здійснено невідкладно після повернення в Україну та отримання статусу внутрішньо переміщеної особи.

Огляду на це та враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 07.04.2020 у справі № 226/450/17, судова колегія приходить до висновку щодо протиправності відмови УПСЗН у призначенні позивачу допомоги при народженні дитини та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності відповідного рішення УПСЗН та необхідності реституції порушення права позивача шляхом поновлення пропущеного нею строку звернення з відповідною заявою.

Разом з тим, перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що судом при вирішенні цієї справи було неправильно обрано спосіб захисту порушеного права позивача, а саме безпосередньо поновлено пропущений нею строк звернення до УПСЗН із вказаною заявою, а не зобов`язано УПСЗН поновити позивачу такий строк, що призвело до порушення норм ст. 245 КАС України.

З огляду на це, відповідно до ст. 317 КАС України, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу УПСЗН задовольнити частково та змінити рішення суду першої інстанції в частині обраного способу захисту порушеного права позивача, а в іншій частині судове рішення залишити без змін.

Розподіл судових витрат.

З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2020 року в частині абзацу третього резолютивної частини - змінити.

Викласти абзац третій резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2020 року в наступній редакції: «Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Подільської районної в місті Києві державної адміністрації поновити ОСОБА_1 строк звернення із заявою про призначення державної допомоги при народженні дитини».

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 19 березня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлено 28 липня 2020 року.

Головуючий суддя

Судді: