Справа № 120/2911/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 120/2911/19-а

23 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької районної ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Теплицької районної ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Не погодившись із вказаним рішенням позивач та відповідач оскаржили його в апеляційному порядку.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року апеляційну скаргу Теплицької районної ради Вінницької області залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької районної ради Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення в частині відмови в задоволенні позову щодо поновлення на посаді голови Теплицької районної ради Вінницької області та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Теплицької районної ради Вінницької області середній заробіток за час вимушеного прогулу скасовано.

Прийнято в цій частині нову постанову, якою позов задоволено.

Поновлено ОСОБА_1 з 12 серпня 2019 року на посаді голови Теплицької районної ради Вінницької області.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Теплицької районної ради Вінницької області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 13 серпня 2019 року по 25 лютого 2020 року в сумі 224 тисячі 705 гривень (двісті двадцять чотири тисячі сімсот п`ять гривень).

Допущено до негайного виконання постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року в частині поновлення на посаді голови Теплицької районної ради Вінницької області ОСОБА_1 та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу.

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року залишено без змін.

01 червня 2020 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Як вбачається зі змісту клопотання, ОСОБА_1 зазначає, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №120/2911/19-а відповідачем станом на час подання вказаної заяви не виконана.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду вказану заяву було призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

14 та 20 липня 2020 року до суду від Теплицької районної ради Вінницької області надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 .

В своїх поясненнях Теплицька районна рада Вінницької області вказує на те, що невиконання рішення суду полягає в першу чергу у незгоді відповідача із рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, у зв`язку з чим була подана касаційна скарга.

Крім того, відповідач звертає увагу на те, що стягнення середньомісячного заробітку на користь ОСОБА_1 призведе до того, що весь апарат Теплицької районної ради Вінницької області залишиться без заробітної плати.

21 липня 2020 року Сьомим апеляційним адміністративним судом було прийнято додаткову постанову, якою суд допустив до негайного виконання постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року в частині стягнення на користь ОСОБА_1 середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в сумі 33 044 грн. (тридцять три тисячі сорок чотири гривні).

12 та 14 травня 2020 року до суду від ОСОБА_1 надійшли клопотання про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2020 року в задоволенні клопотань було відмовлено, оскільки позивачем не надано суду доказів пред`явлення виконавчого листа до виконання, інформації про хід виконання судового рішення в примусовому порядку, а також доказів неможливості виконання рішення суду в порядку передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, та пояснень, колегія суддів вважає, що оскільки в вищезазначеному клопотанні ОСОБА_1 та наданих до справи матеріалів, підтверджено невиконання рішення Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року, тому в даному випадку суд вважає, що є всі підстави для задоволення зави позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, норми КАС України надають можливість встановити обов`язок суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, як під час ухвалення судового рішення, так і після винесення судового рішення.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції узгоджується із ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 по справі №800/592/17.

Конституційний Суд України у Рішенні від 30.06.2009р. №16-рп/2009 зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

У справі Soering vs UK (judgement of 7 July 1989) Європейський суд визначив, що Конвенція як правовий акт, що забезпечує захист прав людини, передбачає, що її гарантії мають бути реальними та ефективними. Крім того, будь-яке тлумачення прав та свобод, що гарантуються, має відповідати загальним рисам Конвенції, мета якої забезпечення і розвиток ідеалів та цінностей демократичного суспільства. Таким чином, на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили.

Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Конвенції.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що докази і доказування - один із найважливіших інститутів адміністративного права. Адже саме з допомогою доказів суд з`ясовує дійсні правовідносини сторін, обставини, що мають значення для справи.

Доказом є не факт, не обставина, а фактичні дані.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у справі, та інших обставин, які мають значення, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Достатність доказів визначається як наявність у справі такої сукупності зібраних доказів, яка викликає у суб`єкта доказування внутрішню переконаність у достовірному з`ясуванні наявності або відсутності обставин предмету доказування, необхідних для встановлення об`єктивної істини та прийняття правильного рішення у справі.

Водночас, колегія суддів враховує ту обставину, що матеріали справи не містять доказів виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 у справі №120/2911/19-а, що вказує на обґрунтованість доводів поданої заяви.

Більше того, про факт невиконання судового рішення не заперечується і Теплцькою районною радою Вінницької області, у зв`язку із чим наявні підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у даній справі.

Отже, приймаючи до уваги обставини справи, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 підлягає задоволенню.

Разом з цим, суд звертає увагу відповідача, що частиною 2 ст. 382 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 243, 325, 328, 329, 382 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1.Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Теплицької районної ради Вінницької області про визнання протиправним і скасування рішення - задовольнити.

2. Зобов`язати Теплицьку районну раду Вінницької області подати протягом одного місяця з дати прийняття цієї ухвали звіт про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 лютого 2020 року у справі №120/2911/19-а.

3. Копію даної ухвали надіслати заявнику та іншим учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.