Справа № 200/6666/20-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 р. Справа№200/6666/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, що 27.05.2020 року звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», між тим відповідачем прийнято рішення від 02.06.2020 року № 170 про відмову в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю мінімального страхового стажу, до якого вказаним рішенням не зараховано певні періоди її роботи через те, що, на думку відповідача, запис про прийом на роботу в її трудовій книжці зроблений з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162, а саме у даті про прийом на роботу міститься виправлення, крім того запис про звільнення в її трудовій книжці зроблений з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, а саме у номері наказу про звільнення містяться виправлення.

Вказане рішення вважала протиправним та таким, що не ґрунтується на положеннях законодавства, в тому числі вказаних Інструкцій.

У зв`язку з наведеним вважаючи свої права порушеними просила:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 02.06.2020 року № 170;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області зарахувати до її стажу роботи у Краматорському хлібокомбінаті період роботи з 06.09.1978 року по 07.09.1981 року та з 02.10.1985 року по 01.10.1993 року на підставі трудової книжки.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому виклав зміст оскарженого рішення. Вважав, що воно відповідало вимогам законодавства. Також вважав, що не порушив пенсійні права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що 27.05.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (заява від 27.05.2020 року №4379).

Рішенням Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 02.06.2020 року № 170 «Про відмову в призначенні пенсії за віком» в призначенні такої пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю на час звернення страхового стажу 27 років.

Рішення мотивовано тим, що згідно з наданими документами страховий стаж заявника складає 25 років 09 місяців 12 днів.

При цьому вказаним рішенням до страхового стажу не зараховано періоди роботи у Краматорському хлібокомбінаті:

- з 06.09.1978 року по 07.09.1981 року, оскільки запис про прийом на роботу в її трудовій книжці зроблений з порушенням п. 2.5 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162, а саме у даті про прийом на роботу міститься виправлення;

- з 02.10.1985 року по 01.10.1993 року, оскільки запис про звільнення в її трудовій книжці зроблений з порушенням п. 2.6 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58, а саме у номері наказу про звільнення містяться виправлення.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.

Так, згідно з вказаною статтею починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Відповідно до записів, що містяться в трудовій книжці позивача щодо спірних періодів, вона працювала, а саме:

з 06.09.1978 року по 19.05.1981 року - у Краматорському хлібокомбінаті (запис № 1);

19.05.1981 року - переведена в сухарний цех на посаду машиніста по 4 розряду (запис № 2);

07.09.1981 року - звільнена за ст. 38 Кодексу законів про працю УССР (за власним бажанням) на підставі наказу від 07.09.1981 року № 120/к § 2 (запис № 21);

02.10.1985 року - прийнята на посаду пакувальника сухаря по 2 розряду (запис № 6);

12.08.1988 року - переведена на посаду машиніста по 3 розряду; (запис № 7);

01.10.1993 року - звільнена за ст. 38 Кодексу законів про працю України (за власним бажанням) на підставі наказу від 01.10.1993 року (запис № 21).

Кожний із зазначених періодів містить посилання на відповідний наказ; також міститься відмітка про посаду та підпис відповідальної особи, яка заповнювала трудову книжку, печатка підприємства, де працювала позивач.

Судом досліджено оригінал трудової книжки позивача, що надана нею на вимогу суду.

Як вбачається з оригіналу трудової книжки, в ній у даті про прийом на роботу 06.09.1978 року міститься лише наведення першої цифри «0», а не виправлення, як помилково зазначав відповідач. Крім того, цей запис містить посилання на наказ про прийом на роботу №161/к, який датований тією ж датою - 06.09.1978 року.

Дата звільнення 01.10.1993 року співпадає з датою наказу про звільнення від 01.10.1993 року, з огляду на що наведення в трудовій книжці в номері наказу про звільнення останньої цифри не має вирішальне значення для справи.

Отже, всі записи зроблені у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162, та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, що затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Крім того, щодо заповнення трудової книжки, суб`єктом владних повноважень не враховані положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на пенсію.

Отже, оскаржене рішення не ґрунтується на положеннях законодавства та порушує пенсійні права позивача.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача із зарахуванням до страхового стажу позивача спірних періодів, що відображені в її трудовій книжці (ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 02.06.2020 року № 170 «Про відмову у призначенні пенсії за віком», прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.05.2020 року №4379 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до її страхового стажу періодів роботи з 06.09.1978 року по 07.09.1981 року, з 02.10.1985 року по 01.10.1993 року, які відображені в її трудовій книжці.

Стягнути за рахунок бюджетних Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Поштова, 5, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) здійснені нею документально підтверджені судові витрати в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 29 липня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда