Справа № 280/2229/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2020-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2020 року м. Дніпросправа № 280/2229/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020, ухвалене суддею Максименко Л.Я., по справі за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и В:

У травні 2019 року позивач звернулась із позовною заявою до Запорізької митниці ДФС, в якому позивач просила визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000020/1 від 09.04.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації №UA112080/2019/00344 від 09.04.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 адміністративний позов задоволенно.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу,в якій просив прийняти нове рішення , яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в документах, які надані позивачем до Запорізької митниці ДФС разом з митною декларацією, містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України у сукупності стали підставою для прийнятгя митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови органу доходів і зборів у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 02.04.2019 декларантом до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з ст. 257 МК України МД в режимі ІМ 40, якій присвоєно №UA 12080/2019/010773 (довідковий номер № UA 112/19/000115) на товар: "Автомобіль легковий, що був у використанні, призначений головним чином для перевезення людей на дорогах загального використання - 1шт-марка ACURA; модель MDX; - колісна формула 2x4, - номер кузова - 5 НОМЕР_1 ; - загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; - тип двигуна - бензин; - номер двигуна - НОМЕР_2; - робочий об`єм циліндрів 3475 смЗ; - календарний рік виготовлення - 2014; - модельний рік виготовлення - 2014; - дата першої реєстрації 30.12.2016р. Не містить у своєму складі передавачів або передавачів та приймачів". Виробник - Honda Motor Co., Alabama, Liс", країна виробництва - США, код згідно з УКТЗЕД - . Країна походження - невідома.

Декларантом заявлено митну вартість товару за основним методом на рівні 5400 Євро/шт. (6067,44 дол.США/шт), що складається з 4900,00 Євро вартість ТЗ+500 Євро витрати на доставку ТЗ.

Для підтвердження митної вартості декларантом надіслано документи зазначені в гр. 44 МД №UA 112080/2019/010773 від 02.04.2019, а саме: 1. Рахунок-фактура (інвойс) Serija UDD № 2019-0307/63 від 07.03.2019; 2. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 30.03.2019 №UA205010/2019/216925; 3. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 012972 від 17.01.2018; 4. Платіжне доручення в іноземній валюті б/н від 18.03.2019; 5. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 02.04.2019; 6. Довідка (щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам) № 34658 від 02.04.2019; 7. Довідка (щодо визначення номеру та робочого об`єму двигуна КЕЗ) № С2019/263 від 02.04.2019; 8. Довіреність № 388 від 25.03.2019; 9. Копії митних декларацій країни відправлення № 8LT902699 від 24.04.2018 та № 9LT904167 від 27.03.2019; 10. Купча від 07.03.2019 б/н; 11. Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № ЕР088361від 22.06.2012 та № FK681805 від 10.01.2018; 12. Паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України № 002330703 від 19.09.2018 та№ СА 782102 від 02.07.1998.

Запорізькою митницею ДФС проведено огляд транспортного засобу згідно наказу ДМСУ від 17.11.2005 № 1118 "Про затвердження Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України", з внесенням відповідної відмітки до акту митного огляду, оформленого митним органом у зоні якого розташований пункт пропуску через державний кордон України (акт про проведення огляду (переогляду) товарів від 30.03.2019 № UA205010/2019/216925). Посадовою особою митного поста "Запоріжжя - центральний" здійснено ідентифікацію транспортного засобу шляхом здійснення цифрової фотозйомки.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Запорізькою митницею ДФС повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) договір купівлі-продажу та додатки до нього у разі їх наявності; 2) договір (угода, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку транспортного засобу; 3) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 4) каталоги, специфікації, прейскуранти; 5) висновки про якісні та вартісні характеристики транспортного засобу, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, про вартість транспортного засобу.

Також відповідно до частини 6 статті 53 МК України декларанту було повідомлено про можливість за власним бажанням подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

09.04.2019 декларант відмовився від надання в повному обсязі документів, які підтверджують митну вартість згідно ч. 3 ст. 53 МК України, зокрема у відповіді декларанта зазначено: "Додаткові документи протягом 10 днів надаватись не будуть".

За результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів за МД № UA112080/2019/010773 від 02.04.2019 митницею винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА 112080/2019/00344 від 09.04.2019, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA 112000/2019/000020/1 від 09.04.2019.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД № UA112080/2019/011336 від 09.04.2019 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів № UA112000/2019/000020/1 від 09.04.2019. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу X МК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою (частина перша статті 52 Митного кодексу України).

Частинами другою-шостою статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частинами шостою та сьомою статті 54 Митного кодексу України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

За приписами частини восьмої статті 57 Митного кодексу України, у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, основним методом визначення митної вартості товарів є метод - за ціною договору. Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Відтак, рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості.

Як встановлено з матеріалів справи, зокрема, угода (інвойс)від 07.03.2019 та фактура Serija UDD № 2019-0307/63 від 07.03.2019, транспортний засіб придбаний ОСОБА_1 у підприємства UAB "Galimard Baltija" (арк.справи 85-86). Інвойс та фактура містять в собі дату продажу, ідентифікаційний код кузова, об`єм двигуна, модель транспортного засобу, рік його виготовлення, а також ПІБ позивача, як особи, що придбала автомобіль. Вказане відповідає вимогам п.п. б п. 2 Розділу І наказу № 1118.

Інвойс від 07.03.2019 та фактура Serija UDD № 2019-0307/63 від 07.03.2019 містять підписи як з боку продавця, так і покупця. В графі "клієнт" проставлений підпис ОСОБА_2 , який діяв за уповноваженням ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченої довіреності (арк. справи 94).

На підтвердження митної вартості транспортного засобу декларантом надіслано документи зазначені в гр. 44 МД №UA 112080/2019/010773 від 02.04.2019, а саме: 1. Рахунок-фактура (інвойс) Serija UDD № 2019-0307/63 від 07.03.2019; 2. Акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 30.03.2019 №UA205010/2019/216925; 3. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 012972 від 17.01.2018; 4. Платіжне доручення в іноземній валюті б/н від 18.03.2019; 5. Документ, що підтверджує вартість перевезення товару б/н від 02.04.2019; 6. Довідка (щодо відповідності транспортного засобу екологічним нормам) № 34658 від 02.04.2019; 7. Довідка (щодо визначення номеру та робочого об`єму двигуна КЕЗ) № С2019/263 від 02.04.2019; 8. Довіреність № 388 від 25.03.2019; 9. Копії митних декларацій країни відправлення № 8LT902699 від 24.04.2018 та № 9LT904167 від 27.03.2019; 10. Купча від 07.03.2019 б/н; 11. Паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України № ЕР088361від 22.06.2012 та № FK681805 від 10.01.2018; 12. Паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України № 002330703 від 19.09.2018 та№ СА 782102 від 02.07.1998.

Вказані документи містять ідентифікуючі дані придбаного позивачем транспортного засобу та зазначені в них відомості не спростовані митним органом, оскільки ним не надано суду доказів підтвердження чи не підтвердження обставин відчуження позивачу згаданого вище транспортного засобу.

З огляду на викладене, позивачкою подано митному органу всі належні та допустимі докази на підтвердження ціни придбаного автомобіля, що був у використанні.

Зазначені документи не містять розбіжностей щодо вартості та вказують, що їх дані піддаються обчисленню.

З огляду на викладене, митний орган, визначаючи необхідним застосування одного із другорядних методів визначення митної вартості товарів, виходив виключно із аргументів, які при їх системному аналізі не можуть належним чином підтвердити обґрунтованість застосовуваного методу. Неправильний вибір необхідного до застосування методу визначення митної вартості товарів призвів до незаконності проведеного митним органом коригування митної вартості товарів.

Як наслідок, Запорізькою митницею ДФС порушено вимоги принципу обґрунтованості при виконанні покладених на неї обов`язків.

Вказана позиція відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій, зокрема, у постанові від 23 липня 2019 року у справі №1140/3242/18.

За таких обставин, слід погодитися із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявності у митного органу обґрунтованих сумнівів щодо правильності визначеної декларантом митної вартості товару, а саме заявлення позивачем неповних та/або недостовірних відомостей про його митну вартість та відсутність у документах, поданих до митного оформлення, відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена, або підлягає сплаті за товари.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці ДФС -залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05.02.2020 р. - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова