Справа № 214/2189/20
Суддя: Прасолов В. М.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/2189/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 липня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі - Шевченко Ю.С.

за участю позивача - ОСОБА_1

за участю відповідача - Кошарського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кошарського Віктора Миколайовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження по справі, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кошарського Віктора Миколайовича (далі за текстом «інспектор»), в якому просить: скасувати постанову інспектора про накладення на нього, позивача, адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП; провадження по справі відносно нього, позивача, закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає наступне. 16.03.2020 року відносно нього, позивача, інспектором була винесена постанова про визнання винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн., відповідно до якої, він, позивач, 16.03.2020 року о 21 годині 42 хвилин у м. Кривому Розі, Дніпропетровській область, по вулиці Нікопольське шосе, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099, державний номерний знак НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «ВАЗ», здійснив виїзд на зустрічну смугу, чим порушив п. 11.4 ПДР України. З зазначеною постановою не згоден та вважає її незаконною з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановленим законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечуються систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, а також вирішення її у відповідності з законом, уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 р. у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Положеннями ч. 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу, проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Таким чином, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст. 283 КУпАП, яка зазначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи. Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові матеріали; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката. Згідно з приписами ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Аналогічні вимоги передбачені і п.9 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395. Вважає, що відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП. Крім того, згідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому, постанова серії ЕАК № 2255934 від 16.03.2020 р. не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, показання технічних приладів та засобів, посилання на офіційні документи, тощо, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. Стаття 252 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, підставою для притягнення тієї чи іншої особи до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення. Зазначає, що дійсно, відповідно до п. 11.4 ПДР України виїзд на зустрічну смугу заборонено. Наполягає, що вищевказані правила дорожнього руху він не порушував. Так, 16.03.2020 року десь о 21 годині 40 хвилин на автодорозі Нікопольське шосе м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, керуючи транспортним засобом ВАЗ, рухаючись по трасі він, позивач, помітив патрульний автомобіль, який дуже повільно рухався (десь 40 км/год) . Він, позивач, дотримувався правил дорожнього руху, через 10-15 кілометрів, його наздогнала патрульна машина та за допомогою подання звукових сигналів зупинила. Йому повідомили, що він нібито порушив правила, виїзд на зустрічну смугу. На прохання надати докази цього, його повідомили що все є на відео, але з відеозаписом йому ознайомитися не дали в повному обсязі, факту про правопорушення ним на відео він не побачив. При цьому, у місці де він здійснював виїзд на зустрічну смугу жодних забороняючи знаків, попереджувальних знаків, знаків, а також розділення дорожньої смуги не було. Наполягає, що в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити, вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні надав заяву, в якій позов визнає в повному обсязі та просить позов задовольнити, цю заяву підтвердив усно.

Вислухавши позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що маються підстави для задоволення позову. При цьому суд виходить з наступного.

Як передбачено ст.189 КАС України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання позову відповідачем повністю або частково, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог; суд не приймає визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Суд вважає, що є підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього є законні підстави, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Керуючись ст. ст. 189, 241-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кошарського Віктора Миколайовича (місце перебування: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, 11) - задовольнити повністю.

Постанову, винесену 16 березня 2020 року інспектором полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кошарським Віктором Миколайовичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП - скасувати

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП - закрити на підставі ст.247 ч.1 п.1 КУпАП, за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його підписання через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.286 КАС України.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя В.М. Прасолов