Справа № 280/3408/20
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року Справа № 280/3408/20 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Агро» (вул. Центральна, буд. 2А, с. Антонівка, Вільнянський район, Запорізька область, 70040) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

25.05.2020 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Агро» (далі позивач або ТОВ «Прогрес-Агро») до Державної податкової служби України (далі відповідач або ДПС України), в якій позивач просить суд: визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за №1548155/32636746 від 04.05.2020 про неврахування поданої 28.04.2020 Таблиці даних платника податку на додану вартість позивача та зобов`язати відповідача врахувати Таблицю даних платника податку, днем її подання, а саме 28.04.2020.

Крім того, просить судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі, у разі якщо вона відповідає вимогам п.18 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11 грудня 2019 року. Зазначає, що позивачем виконано всі вимоги, які викладені у вказаному Порядку, щодо автоматичного врахування Таблиці платника податку на додану вартість - ТОВ «Прогрес-Агро». Проте незважаючи на вказані обставини, відповідач прийняв спірне рішення щодо неврахування Таблиці даних платника податку. При цьому у рішенні чітко не зазначені підстави для неврахування зазначеної Таблиці, що є порушенням вимог Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою від 27.05.2020 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 24.06.2020 з повідомленням (з викликом) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

19.06.2020 та 22.06.2020 від Головного управління ДПС у Запорізькій області надійшли заяви, про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області. Також просить надати час для підготовки пояснень щодо заявлених вимог.

Протокольною ухвалою від 24.06.2020 залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі третя особа або ГУ ДПС у Запорізькій області), в судовому засіданні оголошено перерву до 07.07.2020.

30.06.2020 від третьої особи надійшли письмові пояснення. В поясненнях ГУ ДПС у Запорізькій області не погодилось з заявленими вимогами та зазначило, що неврахування Таблиці даних платника податків за рішенням контролюючого органу не позбавляє платника права повторної подачі Таблиці даних платника податків з тими самими кодами згідно з УКТЗЕД, не звужує його прав щодо можливості реєстрації будь-яких ПН/РК у ЄРПН, таке рішення не створює для платника будь-яких додаткових обмежень та не накладає будь-яких обов`язків, оскільки коло прав та інтересів платника залишається незмінним. З урахуванням наданих пояснень просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01.07.2020 від ДПС України надійшов відзив на позовну заяву, в якому податковий орган посилається на те, що позивачем у заявленому позові не зазначено, в чому саме виразилося порушення передбачених Конституцією та законами України його прав, свобод та охоронюваних інтересів у сфері публічно-правових відносин у зв`язку із прийняттям відповідачем оскаржуваного рішення, не наведено аргументів про наявність прямого причинно-наслідкового зв`язку між прийняттям оскаржуваного рішення та будь-якими негативними наслідками для позивача, які стосуються його діяльності. З огляду на наведене, оскаржувані дії та рішення Комісії ДПС України, не створюють для позивача жодних юридичних прав та/чи обов`язків, оскільки не породжує, не змінює та не припиняє його прав і обов`язків у сфері публічно-правових відносин. Вважає, що оскаржуване рішення комісії ДПС України про неврахування ТПП від 28.04.2020, яка надавалась ТОВ «Прогрес-Агро» є законним. Просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «Прогрес-Агро» в повному обсязі.

07.07.2020 від представника позивача надійшла заява, погоджена з представником третьої особи, про розгляд справи за їх відсутності в порядку письмового провадження. Також на заяві представник позивача зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі. Представник третьої особи зазначив, що заперечує проти задоволення позовних вимог.

З урахуванням вимог ст.ст. 205, 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження та на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши наявні у справі матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що у березні 2020 року позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «Сільськогосподарське підприємство «НІБУЛОН». Господарські операції здійснювались на підставі Договору поставки №4317/2019 від 11.07.2019 (а.с. 33-35), відповідно до якого Постачальником виступало підприємство ТОВ «Прогрес-Агро», а Покупцем - ТОВ СГ «НІБУЛОН». Предметом Договору є поставка сільськогосподарської продукції власного виробництва (в подальшому - товар), в асортименті, за ціною, якістю, кількістю та на умовах узгоджених із Покупцем і вказаних у цьому Договорі та Додатках до нього, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Відповідно до Додатків до Договору №4317/2019 від 11.07.2019, здійснено постачання товару, а саме ячменю, що підтверджується видатковими накладними №45 від 25.03.2020, на загальну суму 107730,00 грн., в т.ч. ПДВ 17955,00 грн., №46 від 26.03.2020, на загальну суму 988470,00 грн., в т.ч. ПДВ 164745 грн., №47 від 27.03.2020, на загальну суму 777870 грн., в тому числі ПДВ 129465 грн., №48 від 28.03.2020, на загальну суму 257670,00 грн., в т.ч. ПДВ 42945 грн. (а.с. 37-40).

На дату виникнення податкових зобов`язань, відповідно до п. 187.1 ст.187 Податкового кодексу України, а саме здійснення поставки товару, було складено податкову накладну №1 від 25.03.2020, №1 від 26.03.2020, №1 від 27.03.2020, №1 від 28.03.2020 (а.с. 41-44), після чого вони були направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманими квитанціями від 25.03.2020 за №, від 26.03.2020 за №, від 27.03.2020 за № та від 28.03.2020 за № податкові накладні прийнято, але їх реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації стало те, що коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 1003, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, а також запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 45-48).

28.04.2020 з метою реєстрації зазначених податкових накладних, Позивачем, відповідно до Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1165 від 11.12.2019, засобами електронного зв`язку, сформовано та направлено на реєстрацію до Державної податкової служби України, шляхом застосування спеціалізованого програмного забезпечення в електронному вигляді таблицю даних платника податків в якій відображено види економічної діяльності відповідно до Класифікатора видів економічної діяльності (КВЕД ДК 009:2010); коди товарів згідно з УКТЗЕД/ДК 016-2010 (придбання (отримання) товарів/послуг); коди товарів згідно з УКТЗЕД/ДК 016-2010 (постачання (виготовлення) товарів/послуг) (а.с. 28).

Відповідно до квитанції №2 від 28.04.2020 за № Таблицю даних платника податку на додану вартість, зареєстровано у контролюючому органі та прийнято до розгляду (а.с. 29).

Разом з вказаною Таблицею, надано пояснення та копії документів на її підтвердження (а.с. 30-31).

30.04.2020 третьою особою було прийняте рішення №1547321/32636746 про врахування Таблиці позивача.

Однак, Комісією ДПС України з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято Рішення про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість за №1548155/32636746 від 04.05.2020 з підстав: «наявність в органах державної податкової служби України податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операції» (а.с. 32).

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у врахуванні Таблиці даних платника податку, звернувся з позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі ПК України).

Підпунктами 16.1.2, 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлено, що платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 36.1 ст.36 ПК України, податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Розділ V ПК України (статті 180-211) регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165, яка набула чинності з 01.02.2020, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів (далі Порядок №1165).

Відповідно до приписів п.2 Порядку №1165 таблиця даних платника податку - зведена інформація, що подається платником податку до контролюючого органу, щодо кодів видів економічної діяльності платника податку згідно з Класифікатором видів економічної діяльності, кодів товарів згідно з УКТЗЕД та/або кодів послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України.

Відповідно до п.п. 4 п. 3, п. 4 Порядку №1165, податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі ознаки безумовної реєстрації): у податковій накладній/розрахунку коригування відображена операція з товаром за кодом згідно з УКТЗЕД та/або послугою за кодом згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, які зазначені у таблиці даних платника податку, врахованій контролюючим органом.

У разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Згідно з п.12 Порядку №1165 платник податку має право подати до ДПС таблицю даних платника податку за встановленою формою (додаток 5).

У таблиці даних платника податку зазначаються:

види економічної діяльності відповідно до КВЕД;

коди товарів згідно з УКТЗЕД, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України;

коди послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, що постачаються та/або придбаваються (отримуються) платником податку, ввозяться на митну територію України. (п.13 Порядку №1165).

Пунктами 14-17 Порядку №1165 встановлено, що Таблиця даних платника податку подається з поясненням, в якому зазначається вид діяльності, з посиланням на податкову та іншу звітність платника податку.

Таблиця даних платника податку з поясненнями розглядається комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів після її отримання.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про врахування або неврахування таблиці даних платника податку, яке надсилається платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу (додаток 6).

У рішенні про неврахування таблиці даних платника податку в обов`язковому порядку зазначається причина такого неврахування.

Згідно з п.18 Порядку №1165 Таблиця даних платника податку враховується ДПС в автоматичному режимі у разі, коли:

така таблиця подається платниками податку - сільськогосподарськими товаровиробниками, включеними до Реєстру отримувачів бюджетної дотації відповідно до Закону України Про державну підтримку сільського господарства України, та/або сільськогосподарськими товаровиробниками, які на 31 грудня 2016 р. застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 Кодексу (у редакції, що діяла на 31 грудня 2016 р.) та мають у власності (право власності/користування) та/або на умовах оренди земельні ділянки, загальна площа яких становить не менш як 200 гектарів включно станом на 1 січня та які відображені в податковій звітності до 20 лютого поточного року (до 20 лютого поточного року враховується наявність таких ділянок за звітний період попереднього року), та у поданій таблиці даних платника податку зазначаються відомості про постачання (виготовлення) таких груп товарів за кодами згідно з УКТЗЕД, як живі тварини (код згідно з УКТЗЕД 01); риба і ракоподібні, молюски та інші водяні безхребетні (код згідно з УКТЗЕД 03); молоко та молочні продукти; яйця птиці; натуральний мед; їстівні продукти тваринного походження, в іншому місці не зазначені (код згідно з УКТЗЕД 04); овочі та деякі їстівні коренеплоди і бульби (код згідно з УКТЗЕД 07); їстівні плоди та горіхи; шкірки цитрусових або динь (код згідно з УКТЗЕД 08); зернові культури (код згідно з УКТЗЕД 10); насіння і плоди олійних рослин; інше насіння, плоди та зерна; технічні або лікарські рослини; солома і фураж (код згідно з УКТЗЕД 12);

зазначена таблиця подається платниками податку, в яких значення показників D та P, розрахованих у порядку, встановленому пунктом 3 цього Порядку, мають такі розміри: D > 0,02, P < Pм ґ 1,4, та в такій таблиці зазначені товари/послуги, обсяг постачання яких згідно з податковими накладними/розрахунками коригування, зареєстрованими за останні 12 календарних місяців у Реєстрі, становить більше 25 відсотків загального обсягу операцій з постачання за останні 12 календарних місяців.

Позивач відповідає всім вищезазначеним критеріям, що підтверджується наданими до матеріалів справи документами (а.с. 49-145). Також проти даного факту відповідач не заперечував у наданому відзиві.

Суд зазначає, що рішення Комісії ДПС України містить лише формальну відмітку про наявність в органах державної податкової служби податкової інформації, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, але відсутні прямі посилання на обставини, які слугували підставою для неврахування поданої позивачем Таблиці, що є порушенням прав позивача. Крім того, відповідачем не надано суду будь-яких доказів в обґрунтування свого рішення.

Аналіз наведених правових норм дає підстав для висновку, що рішення Комісії ДПС України повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Проте, в рішенні не зазначено яка сама податкова інформація, що свідчить про здійснення платником податків ризикових операцій, наявна у ДПС України, відсутнє будь-яке посилання на таку інформацію та джерела її отримання, тощо.

Крім вищезазначеної фрази у спірному рішенні відсутнє будь-яке обґрунтування підстав відмови у реєстрації Таблиці даних платника податків.

Частинами 1 та 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР та вона набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржувані рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч.2 статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

Прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті рішення дотримано не було.

Суд зазначає, що саме лише зазначення (посилання) про наявність податкової інформації не є достатньою підставою для відмови в реєстрації Таблиці даних платника податків, оскільки контролюючим органом повинно бути зазначено об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації зазначеної Таблиці, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В даному випадку, відповідачами ґрунтовних недоліків щодо поданих позивачем документів не встановлено та не виказано у відповідному рішенні.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення від 04.05.2020 за №1548155/32636746 є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо посилань відповідача у відзиві на те, що прийняття рішення про неврахування Таблиці даних платника податків не порушують жодним чином права платника податків та не створює для позивача жодних правових наслідків, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція суддів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Отже, з наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні правовідносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини.

В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25 листопада 1997 року №6-зп «Щодо офіційного тлумачення частини другої статті 55 Конституції України та статті 248-2 Цивільного процесуального кодексу України» частину другу ст. 55 Конституції України необхідно розуміти так, що кожен, тобто громадянин України, іноземець, особа без громадянства має гарантоване державою право оскаржити в суді загальної юрисдикції рішення, дії чи бездіяльність будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їх рішення, дія чи бездіяльність порушують або ущемляють права і свободи громадянина України, іноземця, особи без громадянства чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

З викладеної правової позиції Конституційного Суду України випливає, що підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Вказаний принцип також закріплений в частині 1 статті 5 КАС України, який визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Виходячи із положень КАС України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Так, згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Відповідно до п.22 Порядку №1165 Таблиця даних платника податку враховується у разі надходження до контролюючого органу рішення суду про скасування рішення про неврахування таблиці даних платника податку, яке набрало законної сили.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що рішення про неврахування Таблиці даних платника податків є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке в подальшому створює для платника податків, відносно якого воно прийнято, певні юридичні наслідки під час реєстрації податкової накладної/рахунку коригування, поданих таким платником податків, та оскарження такого рішення контролюючого органу фактично передбачено чинним Порядком №1165, а тому в даному випадку наявний публічно-правовий спір.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваного рішення.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ «Прогрес-Агро».

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Агро» (вул. Центральна, буд. 2А, с. Антонівка, Вільнянський район, Запорізька область, 70040; ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053; ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної податкової служби України з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних за №1548155/32636746 від 04.05.2020 про неврахування поданої 28.04.2020 Таблиці даних платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Агро».

Зобов`язати Державну податкову службу України врахувати Таблицю даних платника податку- Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Агро», днем її подання, а саме 28.04.2020.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес-Агро» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль