Справа № 560/4091/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4091/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Тарновецький І.І.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

27 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Франовської К.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Турфлора" до Подільської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

у грудні 2019 року приватне підприємство «Турфлора» звернулось в суд з адміністративним позовом до Подільської митниці Держмитслужби в якому просило:

-визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 11.09.2019 №UA400030/2019/000060/1;

- визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA400030/2019/02400.

10 лютого 2020 року Хмельницький окружний адміністративний суд прийняв рішення про задоволення адміністративного позову.

Не погоджуючись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

У судове засідання позивач повноважного представника не направив, проте 16 липня 2020 року подав до суду заяву в якій просив апеляційну скаргу розглянути без його участі.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між ПП «Турфлора» та Фермерським господарством «Діана» (Республіка Білорусь) укладено зовнішньоекономічний контракт (договір) № КП-18/19, згідно якого ПП «Турфлора» - Покупець, Фермерське господарство «Діана» - Постачальник.

Так, предметом даного договору є зобов`язання Постачальника на умовах визначених даним Договором, поставити у власність Покупця Товар (картоплю продовольчу), а Покупця прийняти і оплатити Товар, у відповідності до Специфікацій, які є невід`ємною частиною даного Договору (п. 1.1 Договору).

Згідно п. 2.2 Покупець зобов`язується на умовах, визначених в даному Договорі, прийняти і оплатити Товар. Орієнтовна сума Договору складає 100000,00 доларів США. (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 3.1 Контракту, поставка товару здійснюється автотранспортом і за рахунок Покупця на протязі 10 днів після попередньої оплати. Умови поставки РСА відповідно до ІНКОТЕРМС 2010 року.

Відповідно до Специфікації № 2 від 04.09.2019 - додаток № 2 до договору № КП-18/19 від 04.09.2019, товаром, який продавався позивачу зарубіжним контрагентом була картопля продовольча (2 сорт «Бриз»), відправник СФГ «Діана», кількість 63 тони (фізична вага 3 машини), вартість за тонну 67,90 дол. США, загальна вартість 4277,870 дол. США.

Після підписання сторонами по договору вказаної специфікації № 2 від 04.09.2019, зарубіжним контраген том було виставлено рахунок на попередню оплату КП 18/19-2 від 04.09.2019 року, де зазначено вартість партії товару відповідно до специфікації № 2, а саме на суму 4277,70 дол. США. та вказано назву продукції - картопля продо вольча (2 сорт «Бриз»), відправник СФГ «Діана», кількість 63 тони (фізична вага 3 машини), вартість за тонну 67,90 дол. США. загальна вартість 4277,870 дол. США.

Так, позивачем було проведену попередню оплату, що підтверджує платіжне доручення на попередню оплату № 365JBKLJO від 05.09.2019 року на суму 4277,70 дол. США де вказано призначення платежу КП 18/19-2 від 04.09.2019 та отримувача СФГ «Діана», його адресу.

У подальшому, згідно Контракту на умовах FСА та інвойсу № КП-18/19-1 від 09.09.2019 було поставлено товар (картоплю продовольчу).

До першої з поставок ав томобілем МАН/кегель реєстраційний номер НОМЕР_1 (зазначений в товарно-транспортній накладній (СМК) в графі 25), яким перевозилася першу партію товару в кі лькості 21.43 тони видано супровідний документ - інвойс рахунок-фактура КП-18/19-1 від 09.09.2019. Даний інвойс відповідно зазначений в товаро транспортній накладній від 09.09.2019 в декларації країни походження товару від 09.09.2019 та в електронній декларації.

З метою здійснення митного контролю та митного оформлення товару декларантом за посередництвом митного брокера Кисіль О.П. до митного поста "Хмельницький центральний" (UА400030) Хмельницької митниці ДФС подано електронну митну декларацію №UА400030/2019/030566, де було визначено митну вартість Товару, що імпортується, за основним методом, за ціною зовнішньо - економічного контракту № КП-18/19-1 від 09.09.2019.

Так, до митної декларації №UА400030/2019/030566 декларантом було подано документи: зовнішньоекономічний контракт (договір) №КП-18/19, рахунок-фактура (інвойс) КП-18/19-1 від 09.09.2019, автотранспортна накладна б/н від 09.09.2019, калькуляція транспортних витрат б/н від 06.09.2019, Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №2 від 04.09.2019, договір про надання послуг митного брокера №67 від 09.01.2019, договір (контракт) про перевезення № 12 від 05.09.2019, заява про відсутність ГМО б/н від 09.09.2019, сертифікат про проходження товару форми СТ-1 ВYUА4264491 від 09.09.2019, копія митної декларації країни відправлення 20733/090919/0039872 від 09.09.2019.

За результатами розгляду поданих позивачем документів відповідачем встановлено, що відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, документи, подані до митного оформлення, містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості.

За таких обставин, митним органом були витребувані додаткові документи у відповідності до вимог ст. 53 Митного кодексу України, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

На виконання вказаної вимоги позивачем додатково надано наступні документи: рахунок на попередню оплату КП 18/19-2 від 04.09.2019, платіжне доручення на попередню оплату № 365JBKLJO від 05.09.2019 року на суму 4277,70 дол. США де вказано призначення платежу КП 18/19-2 від 04.09.2019 та отримувача СФГ «Діана», його адресу, лист відправника № 218 від 11.09.2019, інформаційну цінову довідку Хмельницької ТПП №22-05/810 від 11.09.2019, прайс-лист виробника товару б/н від 04.09.2019.

Проте, відповідачем винесено рішення від 11.09.2019 року №UA400030/2019/000060/1 про коригування митної вартості товарів, в якій митний орган самостійно визначив митну вартість товару за третім методом її визначення, на підставі чого ПП "Турфлора" видана картка відмови в митному оформленні №UA400030/2019/02400.

Не погоджуючись з такими рішенням та карткою відмови позивач оскаржив їх до Хмельницького окружного адміністративного суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженого рішення діяла не на підставі, не в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України, а відтак рішення прийняті не обґрунтовано, без урахування усіх обставин що мають значення для прийняття рішення та не відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 49 Митного кодексу України (МК України) встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Відповідно до переліку даних документів, наведеного в частині другій даної статті, такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Тобто, вимоги вказаних норм дають змогу виокремити наступні обставини, за наявності яких митний орган має право зобов`язати декларанта подати додаткові документи для підтвердження митної вартості:

1) наявність розбіжностей між окремими документами;

2) наявність ознак підробки певних документів;

3) відсутність достатніх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Таким чином, висновок митного органу щодо наявності даних обставин повинен бути обґрунтованими та підтверджений відповідними доказами. Так, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Частинами 4, 5 ст. 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України визначено перелік складових митної вартості. Але зазначено, що ці складові (додаткові витрати) повинні додаватись до ціни товару для визначення митної вартості лише в тому випадку, коли вони не були включені до ціни товару.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що відповідачем не було вказано, які саме складові митної вартості є не підтвердженими та які саме документи необхідно подати для підтвердження конкретної складової.

Згідно ст. 58 Митного кодексу України та з урахуванням вищевказаного визначення митної вартості, основним методом визначення митної вартості товару є метод її визначення за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 МК України).

При цьому, згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості, у зв`язку із наявністю розбіжності в частині заявленої вартості згідно наданих комерційних документів та дійсній ціні продажу товару виробника, яка присутня у відкритих джерелах Інтернет ресурсів, зокрема, сайт www.diana.agrork.by., що суперечить положенням ст. 7 ГАТТ, а тому коригування митної вартості здійснено на підставі раніше визнаній митним органом митній вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено за МД №UА102230/2019/636886 від 10.09.2019.

Проте, згідно зі змісту Інформаційної цінової довідки Хмельницької торгово-промислової палати (ТПП) №22 - 05/810 від 11.09.2019, встановлено, що Інтернет сторінка виробника (постачальника) картоплі: Крестьянское Фермерское Хозяйство (КФХ) «Диана» є - www.diana. fermer.by. , а не www.diana . agrork.by, а тому використаний відповідачем сайт для порівняння вартості картоплі не належить її постачальнику.

Крім того, позивачем на підтвердження якості товару, що поставляється, його сорту та вартості надано лист ФГ «Діана» №б/н від 09.09.2019, в якому зазначено, що товар (картопля продовольча) не є генно-модифікованою (не ГМО), Сертифікат походження товару - картоплі продовольчої сорту "Бриз" від 09.09.2019, лист ФГ «Діана» № 218 від 11.09.2019 про підтвердження вартості товару - картоплі продовольчої сорту "Бриз", Сорт 2, Інформаційну цінову довідку видану Хмельницькою торгово-промисловою палатою № 22-05/810 від 11.09.2019.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставне посилання відповідача про те, що подані позивачем документи не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, зокрема витрати на навантаження, пакування, страхування та витрати на обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України, оскільки умовами поставки, зазначеними в міжнародному контракті №КП-18/19 від 04.09.2019, на підставі якого здійснювалась поставка задекларованих товарів (картоплі продовольчої) визначена інформація щодо навантаження, пакування та транспортування товару.

Також, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставне посилання відповідача про наявність сумнівів щодо цифрового значення митної вартості задекларованого позивачем товару спричиненого розбіжностями банківських реквізитів, з огляду на наступне.

Так, позивачем до митного органу надано платіжне доручення на попередню оплату №365JBKLJO від 05.09.2019 року на суму 4277,70 дол. США, де вказано призначення платежу КП 18/19-2 від 04.09.2019 та отримувача СФГ «Діана», його адресу, яке підтверджує оплату товару за ціною визначеною у інвойсі до моменту його поставки.

Крім того, в матеріалах справи наявний протокол (англійською мовою), зі змісту якого встановлено, що банк відправник є Приват Банк Київ, який направляє кошти через банк з яким він співпрацює JP MORGAN CHASE BANK до банку кореспондента зазначеного в рахунку №КП-18/19-2 - DEUTSCHE BANK TRUST COMPANY AMERICAS NEW YORK, USA, також у зазначеному протоколі вказано отримувача бенефіціата рахунок в банку ОАО «Белегпромбанк» в місті Мінськ та вказано призначення платежу (переклад з англійської) - "за картоплю згідно інвойсу № 18/19-2" («for potato invoise nkp - 18/19-2»).

Також, із змісту рахунку-фактури (інвойс) КП-18/19-1 від 09.09.2019 до Договору №КП-18/19 від 04.09.2019 на оплату частини продукції за договором, що підлягає розмитненню встановлено, що зазначені рахунки виписані відповідно до умов договору п. 3.1, якого передбачає попередню оплату.

Враховуючи вище викладене, подані позивачем документи для митного оформлення товару дають змогу встановити митну вартість товару, а митним органом не надано належного обгрунтування причин їх неврахування для встановлення митної вартості товару та необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про безпідставну відмову у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та коригування митним органом митної вартості товару із застосуванням резервного методу визначення такої вартості.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Подільської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 лютого 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Франовська К.С.