Справа № 460/4890/20
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

27 липня 2020 року м. Рівне №460/4890/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Н.В. Друзенко, розглянувши заяву позивача з питань забезпечення адміністративного позову по справі за позовом

Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1
доКваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру
проскасування рішень,
В С Т А Н О В И В :

06.07.2020 Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення від 19.05.2020 Кваліфікаційної комісії щодо внесення подання Держгеокадастру України від 28.05.2020 №20/158 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № 012837 від 31.03.2015 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Держгеокадастру України від 03.06.2020 №204 про анулювання кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ; та зобов`язання Держгеокадастру України поновити дію кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015.

Ухвалою від 09.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі №460/4890/20. Розгляд справи вирішено провести за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 28.07.2020.

24.07.2020 до суду надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову в справі №460/4890/20.

Заява обґрунтована тим, що наказ Держгеокадастру України від 03.06.2020 № 204 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 прийнятий з порушенням порядку, встановленого законом, а саме вимог ст. 68 Закону України «Про землеустрій» - без встановлених у відповідності до законодавства підстав анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-земле-впорядника, що є очевидною ознакою протиправності наказу. Позивач не може працювати сертифікованим інженером-землевпорядником у галузі землеустрою до вирішення питання поновлення дії кваліфікаційного сертифіката до ухвалення остаточного рішення в адміністративній справі. Відповідно, його сім`я залишається без засобів для існування. Крім цього, на момент анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника в провадженні ФОП ОСОБА_1 знаходяться згідно укладених договорів на різних стадіях розроблення, погодження та державної реєстрації земельних ділянок різні види документації із землеустрою, за які замовниками документації із землеустрою сплачено кошти. Відповідно до цього, дія наказу Держгеокадастру від 03.06.2020 №204 призведе до порушення, крім прав та інтересів розробника документації із землеустрою, ФОП ОСОБА_1 , також майнових прав замовників документації із землеустрою, що сплатили за роботи (послуги). Спірний наказ має очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам як розробника документації із землеустрою, ФОП ОСОБА_1 , так і замовників документації (у вигляді фінансових та інших матеріальних втрат), для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат. А тривалий судовий розгляд справи до ухвалення остаточного рішення в адміністративній справі № 460/4890/20 від 09.07.2020 взагалі призведе до банкрутства підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 у галузі землеустрою.

За наведеного, ФОП ОСОБА_1 просив в порядку забезпечення адміністративного позову до ухвалення остаточного рішення в адміністративній справі №460/4890/20 зупинити дію наказу Держгеокадастру України від 03.06.2020 №204 про анулювання кваліфікаційного сертифіката інженера-землевпорядника ОСОБА_1 №012837 від 31.03.2015.

За правилами частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши у вказаний строк заяву про забезпечення позову суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідні підстави і необхідність забезпечення позову, згідно статті 152 Кодексу адміністративного судочинства України, повинні бути зазначені та обґрунтовані у заяві про забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі №826/8556/17, від 25.04.2019 у справі №826/10936/18.

В разі забезпечення позову з підстав, зокрема, передбачених пунктом 2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, необхідно враховувати, що, по-перше: виходячи з конструкції зазначеної правової норми процесуального закону, поряд з наявністю очевидних ознак протиправності рішення, яке оскаржується в судовому порядку, законодавець, як обов`язкову умову, для застосування заходів забезпечення позову, визначив існування, внаслідок цього, порушення прав або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням; а по-друге: значення вжитого законотворцем поняття «очевидні ознаки» необхідно розуміти як оціночну характеристику обставин, які сприймаються однозначно, є беззаперечними, не викликають жодних сумнівів й, не потребуючи оцінки доводів і аргументів позовної заяви, висловлених по суті спору, явно свідчать про протиправний характер адміністративного акту, який оскаржується до суду.

Таке тлумачення зазначеної пункту 2 частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України зроблено в постанові Верховного Суду від 29.01.2020 у справі № 640/9167/19.

З огляду на зміст заяви про забезпечення позову відсутні підстави стверджувати про наявність очевидних ознак протиправності спірного рішення відповідача.

При цьому, суд зауважує, що питання правомірності та обґрунтованості прийнятого Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру наказу в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015, підлягає з`ясуванню під час розгляду справи по суті, позаяк підтвердження наявності чи відсутності факту вчинення позивачем порушень, які слугували підставою для анулювання кваліфікаційного сертифікату, може бути з`ясоване виключно в процесі розгляду справи по суті заявлених позовних вимог. Відповідно, забезпечення позову в спосіб, зазначений позивачем, буде означати вирішення спору по суті до ухвалення рішення по справі, що, в свою чергу, може призвести до порушення прав, свобод та інтересів інших осіб, що суперечить приписам Кодексу адміністративного судочинства України та не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин, як і інституту забезпечення позову в адміністративному процесі вцілому.

Крім цього, при вирішення клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд виходить з того, що, наказ Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.06.2020 №204 є актом індивідуальної дії, який є чинним, однак його дія вичерпалась у момент анулювання сертифіката. У зв`язку з цим вимога про зупинення дії індивідуального адміністративного акта, дія якого вичерпалась в силу виконання, є безпредметною.

Значення інституту забезпечення позову в адміністративному процесуальному праві в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач до прийняття судом рішення буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Фактично, з огляду навіть на сам предмет позову, в даному випадку, невжиття заходів забезпечення позову не може ні ускладнити, ні унеможливити виконання рішення суду, а також не може знівелювати захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Натомість, вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу від 03.06.2020 №204 надасть позивачу право виконувати обов`язки інженера-землевпорядника, хоча спірним наказом таке право анульоване. Тим самим, захід забезпечення позову, про який просить позивач, зумовить відновлення його права на проведення землевпорядних робіт, за відсутності рішення суду, про визнання протиправним та скасування наказу, яким таке право анульовано. Наведене ж трактуватиметься як вирішення справи по суті до постановлення рішення в даній справі.

Що стосується посилання позивача на те, що дія оскаржуваного наказу призведе до порушення не тільки його прав (права на працю та на підприємницьку діяльність), а й прав замовників проектної документації, що провели оплату за його послуги, то таке є абсолютно недоречним, позаяк інститут забезпечення позову встановлений саме на захист прав позивача, а не прав третіх осіб, які не входять до предмету судового спору. При цьому суд наголошує, що заходи забезпечення можуть бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Аналогічним чином це стосується доводів позивача про те, що різні державні органи та їх посадові/службові особи (територіальні органи Держгеокадастру та органи містобудування та архітектури, державні кадастрові реєстратори) безпідставно відмовляють як позивачу так і замовникам документації із землеустрою, яка виготовлена до 03.06.2020 і є дійсною, у погодженні документації із землеустрою та у державній реєстрації земельних ділянок, з мотивів недійсності документації із землеустрою по причині анулювання кваліфікаційного сертифікату позивача. Такі дії підлягають оскарженню в окремому порядку, і вони жодним чином не стосуються предмету позову в справі №460/4890/20.

За таких обставин, а також за відсутності підстав, передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що заява ФОП ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову до задоволення не підлягає.

Керуючись статтями 150, 151, 154, 241, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за його позовом до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, Кваліфікаційної комісії Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про визнання протиправним та скасування рішення від 19.05.2020 Кваліфікаційної комісії щодо внесення подання Держгеокадастру України від 28.05.2020 №20/158 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката № 012837 від 31.03.2015 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ; визнання протиправним та скасування наказу Держгеокадастру України від 03.06.2020 №204 про анулювання кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015 в частині анулювання кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015 інженера-землевпорядника ОСОБА_1 ; та зобов`язання Держгеокадастру України поновити дію кваліфікаційного сертифіката №012837 від 31.03.2015,- залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Повну ухвалу складено 27.07.2020.

Суддя Н.В. Друзенко