Справа № 480/3007/20
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 р. Справа № 480/3007/20

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), і просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.01.2020 №264 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Сумській області призначити з 30.01.2020 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи в лісовій промисловості в період з 12 квітня 1984 року по 27 серпня 1984 року та з 16 березня 1993 року по 3 січня 1996 року, який дає право на пенсію за віком за вислугу років.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області протиправно відмовило позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, на момент звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії, у нього були наявні усі необхідні для цього підстави та умови, зокрема, наявність відповідного пільгового стажу роботи. Вважаючи оскаржуване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.01.2020 №264 протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04.06.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

24.07.2020 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган. Позивач звернувся до головного управління 21.01.2020 із заявою про призначення пенсії за Списком № 2. Згідно з наданою довідкою Качанівського газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта» від 2.1.08.2019 № 01/01/06/04/23 до стажу роботи за Списком № 2 зарахований період роботи з 14.06.2004 по 02.08.2016, що складає 12 років 01 місяць 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії у 55-річному віці. Тому, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.01.2020 № 264 позивачеві відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком № 2.

Щодо виконуваної роботи позивача за професією звальщика лісу в Гунському лісництві та на посаді майстра Олешківської лісозаготівельної дільниці Охтирського лісгоспу, то зазначає, що вказані посади передбачені Списками професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583. Зауважує, що сумування періодів роботи, що дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» статті 55 Закону № 1788-ХІІ та роботи за Списком № 2 чинним законодавством не передбачено.

З урахуванням зазначеного, за наявності стажу роботи за Списком №2 тривалістю 12 років 01 місяць 20 днів право на призначення пенсії за віком позивач набуде лише після досягнення 56 років.

Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 21.01.2020 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 (а.с.18).

Листом від 04.02.2020 відповідач повідомив позивача, що рішенням від 28.01.2020 №264 (а.с.16) йому відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки згідно з наданими документами страховий стаж складає 38 років 9 місяців 9 днів, в тому числі на пільгових умовах 12 років 1 місяць 20 днів. За наявності такого пільгового стажу право на призначення пенсії позивач матиме після досягнення віку 56 років та звернення до управління (а.с.11).

Не погоджуючись із рішенням відповідача щодо відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII, «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 9 липня 2003 року (далі Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі Закон України Про пенсійне забезпечення) .

Згідно пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України за № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з пункту 1 цього Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 вказаного Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Відповідно до записів трудової книжки та довідки №2182 від 25.09.2019, виданої Державним підприємством «Охтирське лісове господарство», ОСОБА_1 працював повний робочий день в державному підприємстві «Охтирське лісове господарство» у період з 12.04.1984 по 27.08.1984 за професією «вальник лісу Грунського лісництва державного підприємства «Охтирське лісове господарство», тобто, виконував роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і був безпосередньо зайнятий у виробництві на підготовці лісосік, трелювання лісу та вивезенні лісу.

Також у період з 16.03.1993 по 03.01.1996 позивач працював за посадою «майстра Олешнянського лісозаготівельного участка державного підприємства «Охтирське лісове господарство», тобто, виконував роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років відповідно до п. «в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і був безпосередньо зайнятий у виробництві на підготовці лісосік, трелювання лісу та вивезенні лісу».

Вказані роботи (вальника лісу та майстра лісозаготівельної дільниці) передбачені Списком професій і посад працівників підприємств лісової промисловості та лісового господарства, постійно діючих лісопунктів, лісництв, лісозаготівельних дільниць, зайнятих на заготівлі лісу, лісогосподарських роботах, підсочці лісу та лісосплаві і робота на яких дає право на пенсію за вислугу років ( п. «в» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення та Постанова Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення»).

Отже, вказаними документами підтверджено, що у період з 12.04.1984 по 27.08.1984 та з 16.03.1993 по 03.01.1996 (загальний стаж роботи складає 3 роки 2 місяці 2 дні) позивач виконував роботу із шкідливими умовами праці, передбачену Списком 2, довідки про яку відповідають вимогам Постанови КМУ №637. Відповідач вказаний факт не врахував та протиправно відмовив позивачеві у зарахуванні до стажу, що дає право на призначення пільгової пенсії з урахуванням спірних періодів.

Відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають робітники, майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання, - за списком професій, посад і виробництв, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

У разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах (ч.5 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Окрім того, відповідно до ч. 6 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» при призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно з наданою довідкою Качанівського газопереробного заводу ПАТ «Укрнафта» від 2.1.08.2019 № 01/01/06/04/23 до стажу роботи за Списком № 2 зарахований період роботи з 14.06.2004 по 02.08.2016, що складає 12 років 01 місяць 20 днів.

Тобто, період роботи позивача з 12.04.1984 по 27.08.1984 за професією «вальник лісу Грунського лісництва державного підприємства «Охтирське лісове господарство», а також з 16.03.1993 по 03.01.1996 за посадою «майстра Олешнянського лісозаготівельного участка державного підприємства «Охтирське лісове господарство» підлягає взаємозарахуванню до стажу, який дає право на пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. п. 4, 23 ч. 1 Європейської соціальної хартії від 03.05.1996, ратифікованої Закону України "Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої)" №137-V 14.09.2006 усі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З урахуванням того, що позивач має достатній стаж для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.01.2020 №264 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду у Сумській області призначити з 30.01.2020 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням стажу роботи в лісовій промисловості в період з 12 квітня 1984 року по 27 серпня 1984 року та з 16 березня 1993 року по 3 січня 1996 року, який дає право на пенсію за віком за вислугу років, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується дати, з якої має бути призначена пенсія, суд зазначає, що відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Оскільки позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії 21.01.2020, і матеріалами справи підтверджено, що на той час він мав достатньо стажу для призначення пільгової пенсії, суд вважає, що така має бути призначена саме з дати дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку ОСОБА_1 , а саме, з 31.01.2020.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи, що відповідачем не доведено правомірності прийняття рішення від 28.01.2020 №264 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача про відшкодування на його користь витрат на правову допомогу у розмірі 3000 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

З огляду на викладене, суд, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, виходить зі складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг), надання до суду доказів, які стосуються спірних правовідносин.

З матеріалів справи судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано: договір про надання правничих послуг від 20.12.2019 та додаткову угоду від 10.01.2020 (а.с. 41, 42), копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 181 Єфіменко Л.І. (а.с. 43), ордер СМ № 21 (а.с. 44), акт прийому-передачі виконаних робіт від 08.05.2020 № 1 (а.с. 46), квитанцію від 08.05.2020 № 9 (а.с. 47).

Як вбачається із акту прийому-передачі виконаних робіт від 08.05.2020 № 1 (а.с. 46) адвокатом надано, а позивачем прийнято і оплачено наступні послуги:

- у період з 27.04.- 07.05.2020 складання позовної заяви з проведенням аналізу наявних матеріалів та застосування відповідних правових норм (їх вивчення та можливість застосування), підготовка додатків до позовної заяви, комплектування матеріалів для відповідача у справі, вивчення судової практики по даній категорії справ, підготовка справи до розгляду (витрачений час - 6 годин, вартість послуги - 2400 грн).

- одне відрядження та участь в судовому засіданні в Сумському окружному адміністративному суді (витрачений час орієнтовно з врахуванням часу витраченого на переїзд складає 5 годин, вартість послуги - 600 грн).

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача задоволено, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд оцінює рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З огляду на викладене, вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд виходить з оцінки складності справи та обсягу наданих адвокатом послуг позивачу, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг).

Враховуючи те, що у даній справі провадження було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, для розгляду справи адвокат у судові засідання не з`являвся, надані послуги зводились виключно до формування позовної заяви, суд вважає розмір витрат позивача, пов`язаних з правничою допомогою неспівмірними із складністю справи та виконаними адвокатом роботами.

З огляду на викладене, при вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд, враховує предмет спору та виходячи із критеріїв, визначених частинами 3, 5 статті 134, частиною 9 статті 139 КАС України, вважає, що на користь позивача необхідно стягнути за рахунок відповідача витрати на надання професійної правничої допомоги в розмірі 1 000 грн.

Враховуючи положення ст. 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області суму судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області від 28.01.2020 №264 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 31.01.2020 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, з урахуванням стажу роботи в лісовій промисловості за період з 12.04.1984 по 27.08.1984 та з 16.03.1993 по 03.01.1996.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду у Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м.Суми, 40009, ) судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп. та витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 (одна тисяча) грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька