Справа № 460/1008/20
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2020 року м. Рівне №460/1008/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Д.П. Зозулі за участю секретаря судового засідання Н.З. Минько та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_1 ,

відповідача: представник Охман Наталія Петрівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 , позивач) звернулася з адміністративним позовом до суду до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №162328 від 09.01.2020.

Ухвалою суду від 25.02.2020 року позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

10.03.2020 року до суду надійшли матеріали на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 18.03.2020 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання та встановлено відповідачу строк з дня вручення ухвали для подання до суду відзиву на позовну заяву.

Ухвалою від 27.04.2020 судове засідання відкладено на 20.05.2020 у зв`язку із перебуванням головуючого у відпустці.

Усною ухвалою суду від 20.05.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.06.2020.

Усною ухвалою суду від 22.06.2020 в судовому засіданні оголошено перерву до 22.07.2020.

В судовому засіданні 22.07.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.11.2019 при здійсненні руху по маршруту м. Львів - м. Дубно, водій транспортного засобу MERCEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_1 , був зупинений працівниками управління Укртрансбезпеки у Львівській області для проведення габаритно-вагового контролю, місце розташування пункту: автодорога М-06, км. 529 + 300 м. В ході вагового контролю співробітники Укртрансбезпеки провели заміри ваги автомобіля. В подальшому, на адресу проживання позивача повідомлення про виклик на розгляд справи до Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області не надходило.09.01.2020 за результатами розгляду акту від 19.11.2019 № 001826 начальником Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №162328. Вказану постанову позивач вважає такою, що винесена незаконно. На обґрунтування покликається на те, що відповідно до змісту Акту № 001826 від 19.11.2019 неможливо встановити на якому пункті здійснювалася перевірка, якими вагами проводилося зважування транспортного засобу (марка). Крім того, вказує, що до акту не додано копію направлення на перевірку, не надано свідоцтво про повірку та калібровку обладнання на якому проводилося зважування транспортного засобу, не наведено даних зважування здвоєної осі. Разом з тим, позивач зазначає, що у Акті № 001826 від 19.11.2019 не заповнено п. 9 «Відстані між осями», у зв`язку з чим невідомо з яких міркувань співробітники Укртрансбезпеки дійшли висновку щодо наявності здвоєної осі. Також зауважив, що для визначення перевищення вагових обмежень на одну з осей має здійснюватися відповідно до певної методики зважування, яка контролюючим органом при ваговому контролі його транспортного засобу не застосовувалася. За сукупністю наведеного, позивач просив визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення.

У ході розгляду справи позивач підтримав позовні вимоги з обставин викладених у позовній заяві, та просив визнати протиправною та скасувати постанову № 162328 від 09.01.2020.

Згідно з відзивом на позовну заяву та пояснень представника відповідача Державна служба України з безпеки на транспорті позов не визнала. На обґрунтування своїх заперечень представник відповідача вказувала, що під час перевірки транспортного засобу, що належить позивачу, виявлено порушення ст. 48 Закону України Про автомобільний транспорт, зокрема надання послуг з перевезення вантажу без документу про внесення плати за проїзд великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами загального користування. Зазначено, що за результатами габаритно-вагового контрою транспортного засобу марки MERCEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на здвоєну вісь становить 18.63 т. при нормативно допустимому 16,32 т. За таких обставин, вважає, що відповідач, застосовуючи до позивача адміністративно-господарський штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому просила в задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

19.11.2019 посадовими особами управління Укртрансбезпеки у Львівській області, на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок та відповідно до направлення на перевірку № 009334 від 18.11.2019, на 529 км + 300 м автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп проводилась рейдова перевірка транспортних засобів перевізників, що здійснюють внутрішні та міжнародні перевезення пасажирів та вантажів (а.с. 32).

Сторонами визнається, а матеріалами справи підтверджується, що 19.11.2019 вищевказаними особами був зупинений транспортний засіб марки MERCEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 , який належить ОСОБА_1 . Для перевірки було надано: посвідчення водія відповідної категорії серії НОМЕР_2 012186, свідоцтво про реєстрацію ТЗ марки MERCEDES BENZ АСTROS 2535, державний номерний знак НОМЕР_1 серії НОМЕР_3 та видаткову накладну № 10943 від 19.11.2019 на плитку тротуарну (а.с. 38, 39).

Про результати габаритно-вагового контролю даного транспортного засобу на підставі талону про зважування (а.с. 35) складено довідку № 0007826 від 19.11.2019 (а.с. 34) та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 001826 від тієї ж дати (а.с. 36), в яких зафіксовано перевищення позивачем нормативних вагових параметрів, а саме: нормативно допустиме навантаження на здвоєну вісь 16,32 т., тоді як фактичне навантаження на здвоєну вісь становило 18,63 т., а також не забезпечення перевізником водія дозволом на перевезення великовагового вантажу.

Зважування здійснювалось за допомогою Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-АS2-PWIA заводський номер 17-411, що відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13.01.2016 та на який видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04.02.2019 № 3502/5350 з терміном дії до 04.02.2020 (а.с. 43).

На підставі зазначених вище документів габаритно-вагового контролю, посадовою особою управління Укртрансбезпеки у Львівській області, 14.12.2019 складено розрахунок № 389/040 плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування згідно акту від 19.11.2019 № 0018826, яким позивачу нараховано плату за проїзд в сумі 133,65 євро (а.с. 37).

Також за результатами перевірки було складено акт щодо додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом № 185000 від 19.11.2019, в якому зазначено про виявлення порушення ФОП ОСОБА_1 статей 34, 48 Закону України Про автомобільний транспорт у зв`язку з перевищенням норми навантаження на задню здвоєну вісь та відсутністю дозволу на перевезення вантажу з перевищенням вагових параметрів автомобільними дорогами України (а.с. 33).

В графі пояснення водія про причини порушень зазначено, що водій від ознайомлення та підпису акту відмовився.

В подальшому, матеріали вказаної перевірки були направлені в Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області для їх розгляду за місцезнаходженням перевізника.

Розгляд справ про порушення ФОП ОСОБА_1 законодавства про автомобільний транспорт по акту №185000 від 19.11.2019 було призначено на 09.01.2020 о 10:00 год.

Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області направило позивачу повідомлення від 28.12.2019 № 84999/34/24-19 про дату, час і місце розгляду справи рекомендованим листом від 28.12.2019 № 944, яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав особисто 30.12.2019 (а.с. 40-41).

09.01.2020 Управлінням Укртрансбезпеки в Рівненській області винесено постанову № 162328 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. відповідно до абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт за перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу (а.с. 2, 42).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України Про автомобільний транспорт №2344-ІІІ від 05.04.2001.

Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

В розумінні статті 1 вказаного Закону автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями.

Статтею 5 цього ж Закону визначено, що основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Частиною 14 статті 6 Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Згідно абзацу 3 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади №442 від 10.09.2014 Державна інспекція України з безпеки на наземному транспорті була реорганізована шляхом злиття з Державною інспекцією України з безпеки на морському та річковому транспорті, та утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті № 592 від 26.06.2015 утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, зокрема управління Укртрансбезпеки у Рівненській області.

Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1567 від 08.11.2006 (далі - Порядок №1567).

Відповідно до пункту 4 Порядку №1567 державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Пунктом 13 Порядку №1567 передбачено, що графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується наказом Укртрансінспекції або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин.

За приписами пункту 14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

За змістом пункту 15 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).

Згідно пункту 21 Порядку №1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

За статтею 48 Закону України Про автомобільний транспорт №2344-ІІІ від 05.04.2001, автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 (далі - Порядок №879).

За пунктом 32 Порядку №879, перевізник, який має намір використовувати великоваговий та/або великогабаритний транспортний засіб, зобов`язаний не пізніше ніж за три доби звернутися до уповноважених Укравтодором підприємств із заявою про видачу погодження маршруту. Дозвіл на рух великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу видається відповідним підрозділом МВС, що забезпечує безпеку дорожнього руху, після надання погодження маршруту.

Відповідно до пункту 2 Порядку №879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотриманий визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів. Попередній габаритно-ваговий контроль - це визначення параметрів великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу для встановлення наявності перевищення нормативів на стаціонарних пунктах; точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Згідно з пункту 3 Порядку №879, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п. 22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Пунктом 16 Порядку №879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль на стаціонарних пунктах включає документальний, попередній та/або точний контроль, на пересувних - документальний, точний контроль.

Підпунктами 5-1, 11 пункту 2 Порядку №879 визначено, що документальний габаритно-ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу, а точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Пунктом 18 Порядку №879 встановлено, що за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Згідно з абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт №2344-ІІІ від 05.04.2001 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу тягне за собою штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортного засобу марки MERCEDES BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 здійснювався за допомогою Приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі 030Т-АS2-PWIA заводський номер 17-411, що відповідає вимогам Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 94 від 13.01.2016 та на який видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 04.02.2019 № 3502/5350 з терміном дії до 04.02.2020.

За результатами проведеного зважування зафіксовано перевищення таким транспортним засобом нормативних вагових параметрів, яке полягало у тому, що навантаження на здвоєну вісь становить 18,63 т, при нормативно допустимому 16 т.

Жодних доказів щодо того, що показання цього пристрою були хибними суду не надано.

Отже, позивачем вчинено порушення абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт, а саме перевезення вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20% при перевезенні вантажу без відповідного дозволу.

При цьому, контролюючим органом також було складено довідку про результати габаритно-вагового контролю даного транспортного засобу на підставі талону про зважування № 0007826 від 19.11.2019 та акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 001826 від 19.11.2019. І на підставі зазначених вище документів габаритно-вагового контролю, складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування.

З огляду на наведене підстав ставити під сумнів правомірність дій контролюючого органу в ході здійснення перевірки немає, а тому, суд дійшов висновку, що встановлений законом порядок її проведення був дотриманий відповідачем.

При цьому, суд зауважує що, на момент виникнення спірних правовідносин, не була затверджена відповідна методика Мінекономрозвитку, якою мали керуватися органи Укртрансбезпеки під час проведення габаритно-вагового контролю.

Проте, оскільки за змістом статей 4 і 29 Закону України Про дорожній рух, статті 33 Закону України Про автомобільні дороги визначення порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування віднесено до компетенції Кабінету Міністрів України, і такий механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів визначено Порядком № 879, яким керувався відповідач, суд вважає, що відповідачем правомірно проведений габаритно-ваговий контроль транспортного засобу. Крім того, позивачем не наведено жодних обґрунтувань порушення його права у спірних правовідносинах внаслідок проведення габаритно-вагового контролю без використання методики Мінекономрозвитку.

Наведене узгоджується з подальшим нормативним регулюванням спірних правовідносин, а саме скасування п. 19 Порядку № 879 постановою Кабінету Міністрів України № 671 від 30.08.2017 без визначення необхідності застосування затвердженою Мінекономрозвитку або іншою методикою.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 09.08.2019 у справі № 817/1051/16.

Крім того, відповідно до пунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Так, судом встановлено, що Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області направило позивачу повідомлення від 28.12.2019 № 84999/34/24-19 про дату, час і місце розгляду справи рекомендованим листом від 28.12.2019 № 944, яке відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав особисто 30.12.2019. Тобто, письмові пояснення листоноші ВПЗ № 2 м. Дубно ОСОБА_3 (а.с. 81), яка вказала, що лист особисто ОСОБА_1 не вручила, а залишила його в поштовій скриньці, однак у звіті написала «Доставлено», не спростовує наявність на момент розгляду у начальника Управління Укртрансбезпеки в Рівненській області доказу належного повідомлення позивача та його обов`язок, за наявності підстав, винести постанову.

Відтак, суд дійшов висновку, що відповідач мав достатні правові підстави для винесення постанови №162328 від 09.01.2020 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн. за порушення абзацу 15 частини 1 статті 60 Закону України Про автомобільний транспорт №2344-ІІІ від 05.04.2001.

Інші доводи та аргументи, наведені сторонами, судом не оцінюються, позаяк не впливають на правомірність оскаржуваного рішення, а тому не мають значення для правильного вирішення судового спору по суті.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв у межах і спосіб наданих повноважень та відповідно до приписів матеріального права, а відтак правомірність винесення оскаржуваних постанов не спростована у ході судового розгляду.

Оцінюючи наявні в справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, в ході судового розгляду довів правомірність виданих ним постанов.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, проспект Перемоги, 14, м. Київ, ) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 162328 від 09.01.2020 - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 24 липня 2020 року.

Суддя Д.П. Зозуля