Справа № 640/9378/20
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9378/20 Суддя (судді) першої інстанції: Шевченко Н.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Земляної Г.В., Файдюка В.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" до Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ :

Комунальне підприємство "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про:

- визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві під час здійснення позапланового заходу з 15.08.2019 по 29.08.2019 та щодо прийняття постанови від 20.02.2020;

- визнання протиправною та скасування постанови № 20 від 20.02.2020 про накладення штрафу у розмірі 910 074,65 гривень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 квітня 2020 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків. Підставою для залишення позову без руху стало визнання судом пропуску строку на звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дій відповідача під час здійснення позапланового заходу з 15.08.2019 по 29.08.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року позовну заяву Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» в частині вимоги про визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві під час здійснення позапланового заходу з 15.08.2019 по 29.08.2019 повернуто.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення процесуального питання, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

За приписами ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 5-7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

За наведеного, колегія суддів дійшла висновку щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Європейський суд з прав людини досить часто посилається на принцип рівності сторін у своїх рішеннях, при тому, що засади рівності і змагальності у судовому процесі виведені ним із принципу верховенства права, якому підпорядкована вся Конвенція, та є складовою права на справедливий суд, гарантованого статтею 6 Конвенції.

Так, в своїх рішеннях у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 p., заява № 14448/88, п. 33, та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 p., заява № 17748/91, п. 38, принцип рівності сторін у процесі було застосовано у розумінні «справедливого балансу» між сторонами, який вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представити справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», «Тошкуце та інші проти Румунії») і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах які зачіпають виборчі права (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Беєлер проти Італії»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

На думку колегії суддів, важливість дотримання і неухильного виконання процедури прийняття рішення безпосередньо пов`язана із забезпеченням права суб`єкта особи, інтересів якої вона стосується, а тому, невиконання суб`єктом влади вимог законодавства в частині проведення перевірки зводить нанівець законність всієї процедури та, як наслідок, прийнятих за її результатами рішень.

Із поданої позивачем заяви про поновлення пропущеного строку вбачається, що про порушене право та ймовірні негативні наслідки проведення позапланового заходу позивач дізнався лише 26.02.2020 після одержання оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 20.02.2020 №20, адже до цього часу незаконні дії посадових осіб відповідача не спричиняли для підприємства негативних наслідків, а відсутність заперечень на зауваження позивача до актів в установленому порядку, були сприйняті позивачем як визнання відповідачем їх правомірності.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви в частині визнання протиправними дій посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в місті Києві під час здійснення позапланового заходу з 15.08.2019 по 29.08.2019 є передчасним.

Відповідно до ч. з ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням до суду першої інстанції, оскільки ухвала про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 311, 312, 320, 321, 322, 325, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва" - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 травня 2020 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Г.В.Земляна

суддя В.В.Файдюк