Справа № 320/2670/20
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/2670/20 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Брагіна О.Є.
Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенко Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій щодо ненарахування та невиплати грошової компенсації щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, передбаченої пунктом 12 статті 12 Закону України № 3551-XII за період з 2015 по 2017, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби тобто з 07.11.2017, та зобов`язання нарахувати та виплатити таку компенсацію.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції зробив хибний висновок про те, що у даному випадку право на доступ до правосуддя позивача поставлено в залежність від його особистої волі виконати чи не виконати вимоги судового рішення, яке набрало законної сили.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 16 березня 2020 року позивач звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позивача зобов`язано усунути виявлені судом недоліки позову шляхом:

- подання позовної заяви у кількості екземплярів, що відповідає кількості учасників справи із зазначенням у ній: номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти позивача, РНОКПП позивача та його представника;

- викладення обставин, якими обґрунтовані заявлені вимоги з посиланням на докази, що підтверджують ці обставини, а саме, що відповідач є розпорядником грошових коштів для здійснення виплат за невикористані додаткові відпустки учасникам бойових дій;

- зазначення порядку звільнення з військової служби позивача та дії, які були вчинені позивачем для одержання компенсаційних виплат за невикористані додаткові відпустки, в тому числі, коли та кому було подано відповідний рапорт з вимогою провести виплату грошової компенсації та рішення командира військової частини за наслідком його розгляду;

- зазначення загального розміру виплат, які були одержані позивачем за спірний період, тобто з 01.01.2015 по 31.12.2017 у розрізі помісячних виплат із окремим зазначенням кожної виплати та представленням суду відповідних доказів, якими підтверджені суми нарахованих та одержаних виплат (довідки з в/ч; копії відомості; копії витягу про рух коштів банківської картки тощо);

- надання рішення відповідача про відмову у здійсненні нарахування та виплати грошової компенсації за невикористані дні календарної відпустки із зазначенням тривалості невикористаної відпустки та періодів, в яких так відпустка не була використана та надання доказів щодо невиплати грошової компенсації та зазначення загального розміру грошових виплат при звільненні у розрізі кожної виплати та підтвердження факту одержання коштів (копія відомості, виписка із банківської картки; надходження на р/р позивача) тощо;

- зазначення розпорядника грошових коштів;

- конкретизації розрахункового періоду, тобто періоду за виключенням святкових та вихідних, днів відпустки та тимчасової непрацездатності позивача;

- зазначення алгоритму розрахунку суми компенсації; розміру посадового (місячного) окладу (тарифної ставки), установленого позивачеві на момент нарахування компенсаційних виплат; зазначення відомостей про розмір грошового забезпечення позивача у період з 2015 по 2018 із визначенням помісячних виплат та надання довідки, якими ці виплати підтверджені. При цьому, суд звертав увагу, що розрахунок передбачає обрахунок математичних величин із застосуванням арифметичних дій;

- обґрунтування порушення прав, свобод та інтересів заявника із визначенням змісту порушених прав.

- заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин пропуску процесуального строку.

На виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, оновлений адміністративний позов, який ідентичний по змісту первісному позову та копії: постанови Верховного Суду від 21.08.2019 у справі № 620/4218/18 та листа Департаменту фінансів Міністерства оборони України № 7096 від 04.10.2019.

За результатом дослідження поданої заяви та документів, суд першої інстанції дійшов висновку про не усунення недоліків позовної заяви, та керуючись п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, повернув позовну заяву оскаржуваною ухвалою.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю (частина 1 статті 5 КАС України).

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

На виконання викладених вимог процесуального закону суд першої інстанції ухвалою від 23 березня 2020 року вказав на недоліки позовної заяви та надав максимальний десятиденний строк для усунення таких.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, позивачем не було належно виконані вимоги суду першої інстанції та не подано позовну заяву з дотриманням вимог ст.ст. 160, 161 КАС України, усунувши недоліки первісної позовної заяви, як того вимагав суд.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з тим, що ОСОБА_1 не усунув недоліки позову, перелічені в ухвалі Київського окружного адміністративного суду від 23 березня 2020 року, належно обґрунтувавши позовні вимоги та зазначивши суми компенсації, з наданням відповідних доказів відмови у виплаті таких, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 76 КАС України.

Правовими положеннями п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України встановлено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, під час апеляційного розгляду справи, колегією суддів установлено, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального та процесуального права, повернувши позовну заяву на підставі п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на положення ч. 8 ст. 169 КАС України, відповідно до якого, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності ухвали суду першої інстанції

Оцінюючи доводи апелянта щодо необхідності врахування правової позиції Верховного Суду, висловлену у постанові від 21.08.2019 у справі № 620/4218/18, колегія суддів вказує, що дана позиція може бути врахована судами лише під час розгляду справи по суті, оскільки стосується питань стягнення сум компенсації за невикористану відпустку учаснику бойових дій, проте не спростовує обгрунтованість мотивів суду першої інстанції під час перевірки форми та змісту позовної заяви. А отже, такі висновки касаційного суду жодним чином не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Також відхиляються й інші посилання апелянта щодо наявності підстав для одержання компенсаційних виплат за невикористані додаткові відпустки, як учаснику бойових дій, оскільки такі твердження є передчасними, стосуються безпосередньо суті спору та виходять за межі апеляційного перегляду ухвали Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року про повернення позовної заяви.

В контексті викладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком Київського окружного адміністративного суду щодо наявності підстав для повернення позовної заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 травня 2020 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.