Справа № 373/466/20
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 373/466/20 Суддя (судді) першої інстанції: Свояк Д.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Ключковича В. Ю., Пилипенко О.Є.
за участю секретаря: Присяжної Д. В.

позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Лиманюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Києві, апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року (місце ухвалення: місто Переяслав, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначено) у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського ВП, капрала поліції Мальківського Богдана Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області з позовом до поліцейського ВРПП Білоцерківського ВП, капрала поліції Мальківського Богдана Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №210732 від 25.03.2020 року щодо застосування відносно позивача, адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340,00 гривень.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову за ч. 6 ст. 121 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №210732, винесену 25.03.2020 року поліцейським ВРПП Білоцерківського ВП Мальківським Богданом Вікторовичем.

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст.121 КУпАП, закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головним управлінням Національної поліції в Київській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права та відмовити у задоволенні позовних вимог.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що спірну постанову винесено з дотриманням вимог чинного законодавства.

Крім того, апелянтом зазначено, що позивачем допущено порушення норм Правил дорожнього руху в частині експлуатації транспортного засобу, що переобладнаний з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху, що є порушенням п. 31.1 «а» та 32.2 «б» ПДР.

До Шостого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, поліцейським ВРПП Білоцерківського ВП, капралом поліції Мальківським Богданом Вікторовичем щодо позивача складено постанову серії БАА №210732 від 25.03.2020року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за те, що він 25.03.2020 року о 13 год. 10 хв. Керуючи транспортним засобом ЗАЗ 11026 номерний знак НОМЕР_1 рухався по трасі Київ-Одеса в напрямку Києва без вказаного встановленого ГБО в особливих відмітках в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу чим порушено п. 31.1 ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що факт належної реєстрації переобладнання транспортного засобу підтверджується наданими позивачем доказами.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з приписами ч. 4 ст. 32 Закону України «Про дорожній рух» переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 1992 р. № 47 затверджено зразки національних та міжнародного посвідчень водіїв і документів, необхідних для реєстрації транспортних засобів, у тому числі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, де передбачено графа «Тип пального» «Р.2».

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.04.2015 № 447 затверджений «останній» технічний опис бланка свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який відповідно до наказу Міністерства внутрішніх справ України від 27.08.2015 № 1028 визнано таким, що втратив чинність.

Як вбачається з матерів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль ЗАЗ 110206 , д.н. НОМЕР_1 , видане ТСЦ, у графі «Тип пального» «Р.2» міститься відмітка «S».

Як вбачається із змісту апеляційної скарги, апелянтом зазначається, що відмітка про реєстрацію ГБО відсутня саме у графі «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 32 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що переобладнання транспортних засобів, тобто зміна типу або марки (моделі), призначення чи параметрів конструкції транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, шляхом установки кабіни, кузова чи їх деталей, спеціального обладнання і номерних агрегатів, не передбачених нормативно-технічною документацією на даний транспортний засіб, повинно відповідати правилам, нормативам і стандартам України.

Не дозволяється без погодження з виробниками транспортних засобів та їх складових частин або іншої спеціально уповноваженої на це Кабінетом Міністрів України організації переобладнання, що призводить до зміни повної маси та її розподілу по осях, розміщення центру ваги, типу двигуна, його ваги і потужності, колісної бази чи колісної формули, системи гальмового і рульового керування та трансмісії.

Переобладнання, що призвело до зміни облікових даних механічного транспортного засобу, повинно бути відображено у його реєстраційних документах.

Переобладнання транспортних засобів здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків встановлено Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1388 від 7 вересня 1998 року (надалі - Порядок №1388).

Згідно із п.7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Положеннями п.8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Пунктом 33 вказаного Порядку № 1388 встановлено, що перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі, в тому числі та не виключно, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Відповідно до пункту 37 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни).

Переобладнання транспортних засобів для роботи на газових паливах здійснюється виключно суб`єктами господарювання, які провадять господарську діяльність з переобладнання п`яти і більше транспортних засобів протягом року та мають свідоцтво про погодження конструкції транспортного засобу на відповідний вид переобладнання. Зазначені суб`єкти можуть проводити перевірку відповідності таких засобів вимогам технічних умов і технічної документації підприємства виробника газобалонного обладнання.

Переобладнання транспортного засобу,у результаті якого змінюється його повна маса та її розподіл за осями, центр ваги, тип двигуна, його вага і потужність, колісна база чи колісна формула, система гальмового і рульового керування та трансмісії, здійснюється за погодженням з виробниками транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, або з державним підприємством "ДержавтотрансНДІпроект" чи Головним сервісним центром МВС. Зазначене погодження може надаватися тільки після проведення огляду транспортних засобів із дотриманням вимог пункту 15 цього Порядку та надання відповідного акта, засвідченого підписом та скріпленого печаткою адміністратора сервісного центру МВС.

Власникам переобладнаних транспортних засобів видаються нові свідоцтва про реєстрацію із зазначенням нових ідентифікаційних номерів складових частин або особливостей конструкції, що виникли в результаті її зміни.

У таких свідоцтвах зазначається рік випуску легкового автомобіля або виготовленого на його базі автомобіля, який повинен відповідати року випуску встановленого кузова. Рік випуску такого автомобіля не змінюється у разі неможливості встановити рік випуску його кузова.

З аналізу наведених норм вбачається, що нормами чинного законодавства не встановлено, що належним підтвердженням здійснення власником транспортного засобу перереєстрації такого транспортного засобу, після встановлення ГБО є саме відмітка у графі «Особливі відмітки» свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а відтак доводи апелянта є безпідставними.

Відповідно до змісту наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, наданої позивачем до позову, графа «Особливі відмітки» містить відмітку «ДКП ТСЦ 3248/2018/896596 12.04.2018», однак встановити її значення немає можливості.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як вбачається із змісту постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА №210732 від 25.03.2020року, на позивача накладено стягнення на підставі пункту 6 ст. 121 КУпАП за порушення п. 31.1 «а» ПДР України.

Положеннями п.31.1 ПДР України передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до п.п. «а» п.31.3 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: а) у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

Поряд із цим, із змісту сказаної постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що відповідачем встановлено допущення позивачем порушень ПДР, а саме: «керування транспортним засобом, який працює на газовому обладнанні не внесеному до свідоцтва про реєстрацію».

Зазначена постанова не містить відомостей щодо перевірки технічного стану такого транспортного засобу та газового обладнання.

Натомість, відповідно до п.30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що у спірній постанові зазначено відповідачем суть порушення ПДР, зокрема, не здійснення реєстрації переобладнання транспортного засобу, що не відповідає нормі ПДР за порушення якої позивача притягнуто до відповідальності.

Відтак доводи апелянта відхиляються колегією суддів за необґрунтованістю.

Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

У відповідності до ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Згідно ч. 3 ст. 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 229, 271, 286, 308, 310, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Київській області на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського ВРПП Білоцерківського ВП, капрала поліції Мальківського Богдана Вікторовича, Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 02 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов

Суддя В. Ю. Ключкович

Суддя О.Є. Пилипенко

(Повний текст постанови складено 28.07.2020 р.)