Справа № 160/4986/20
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 липня 2020 року Справа № 160/4986/20
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Захарчук-Борисенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій,-
06.05.2020 фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якій просив:
Ухвалою суду від 07.05.2020 було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
За приписами ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
За викладених обставин, відповідно до вимог ст. ст. 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Оскільки у період з 06.07.2020 по 15.07.2020 (включно) суддя Захарчук-Борисенко Н.В. перебувала у відпустці, рішення у даній справі прийнято 16.07.2020.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 №507-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 №2557-п» з 31.01.2019 було проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 тривалістю 10 робочих днів.
Рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 08.10.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 59 541,43 грн.

Як вбачається зі змісту рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 08.10.2019, його було прийнято заступником начальника управління - начальником відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Чорнодобравською Т. Є. за результатами розгляду матеріалів перевірки від 20.02.2019 №7365/04-36-13-05/ ФОП ОСОБА_1 з питань правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, якою виявлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 13, п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року №2464-VI за наслідками якої донараховано 170 720,58 грн. єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на підставі пункту 3 частини одинадцятої ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Однак, суд звертає увагу, що в матеріалах справи міститься рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №160/7280/19, яке набрало законної сили 10.02.2020 та відповідно до якого було визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 №507-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 №2557-п».

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України - контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

В обґрунтування висновків рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №160/7280/19 Дніпропетровський окружний адміністративний суд зазначив, шо 28.01.2019 відповідачем було винесено оскаржуваний наказ №507 -п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 № 2557-п», зі змісту якого судом встановлено, що останній винесено відповідачем на підставі доповідної записки заступника начальника управління - начальника відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області, та керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.77.1, п.77.4 ст.77 Податкового кодексу України.

При цьому, відповідно до тексту оскаржуваного наказу зазначено: «Провести з 31.01.2019 року документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2016 тривалістю 10 робочих днів».

В наказі також наявний напис про його безпосереднє отримання позивачем фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , рнокпп НОМЕР_1 31.01.2019 року о 12.20.

На підставі викладеного вище, суд зазначив, що системний аналіз наведених вище норм Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що необхідними умовами для проведення планової документальної перевірки платника податків є включення останнього до плану-графіка перевірок та видача наказу про її проведення, а також вручення такому платнику податків посадовою особою контролюючого органу, зазначеною в направленні на проведення перевірки, наказу та направлення на її проведення, які в свою чергу повинні відповідати вимогам, встановленим ПК України.

Судом в рішенні від 04.11.2019 також встановлено, що наказом №507-п від 28.01.2019 відповідач вніс зміни до наказу №2557-п від 18.05.2017, в результаті чого фактично змінив період проведення планової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 на підставі плану-графіка проведення документальних планових перевірок у II кварталі 2017 році на період з 01 01.2015 по 31.12.2016 р.

Водночас, суд зазначив, що нормами ПК України не передбачено можливості зміни періоду проведення планової виїзної документальної перевірки, в тому числі шляхом прийняття наказу про внесення змін до наказу, яким призначено проведення такої перевірки.

Таким чином, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.11.2019 по справі №160/7280/19 було встановлено факт відсутності правових підстави для здійснення перевірки (контролюючого контролю) позивача саме на підставі оскаржуваного наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 №507-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 №2557-п», у якому відсутні посилання на конкретні фактичні підстави призначення перевірки, окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої.

Так, відповідно до вищенаведених норм ПК України та Порядку №524, обов`язковою передумовою для проведення планової документальної перевірки є включення платника податків до плану-графіку перевірок відповідного кварталу, чого при прийнятті відповідачем наказу №507-п від 28.01.2019 здійснено не було, що, в свою чергу, свідчить про порушення вимог пункту 77.1 статті 77 ПК України та, як наслідок, протиправність оскаржуваного наказу.

Крім того, судом було встановлено, що відповідачем було повідомлено позивача про проведення документальної планової виїзної перевірки всупереч вимогам ст .ст. 77, 81 ПК України, а саме: без дотримання передбаченого п.77.4 ст.77 ПК України 10-ти денного строку до дня проведення перевірки, що додатково свідчить про недотримання контролюючим органом процедурних питань проведення певного виду перевірки визначеного позивачем відповідно до норм чинного ПК України наведених вище.

На підставі викладеного вище, Дніпропетровський окружний адміністративний суд в рішенні від 04.11.2019 при розгляді справи №160/7280/19 прийшов до висновку, що оскаржуваний наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 №507-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 №2557-п» є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно з частиною четвертою статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Тому, перевірка підприємства позивача була проведена службовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з порушенням норм чинного законодавства, а саме: на підставі протиправного наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 №507-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 №2557-п», який у судовому порядку визнаний таким.

Відтак, у зв`язку з визнанням протиправним та скасуванням наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 28.01.2019 №507-п «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 18.05.2017 №2557-п», рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 08.10.2019 року про застосування штрафних санкцій и донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не врахованого єдиного внеску, яким до позивача застосовано штрафні санкції в розмірі 59 541, 43 грн. також підлягає скасуванню.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду України у постанові від 21.02.2018 (справа №821/371/17).

Згідно із приписами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відтак, беручи до уваги все вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій є обгрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання даної позовної заяви у сумі 2 102,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 1643 від 17.04.2020, копія якого міститься в матеріалах справи.

З огляду на те, що позовну заяву задоволено, то сума сплаченого позивачем судового збору за подачу позовної заяви до суду у сумі 2 102,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати повністю рішення ГУ ДПС у Дніпропетровській області № від 08.10.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску.

Стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві грн. 00 коп.) відповідно до платіжного доручення № 1643 від 17.04.2020, копія якого міститься в матеріалах справи.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко