Справа № 260/799/19
Суддя: Іванов А. П.
Дата ухвалення: 2020-07-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 260/799/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Іванова А.П.,

за участі секретаря судових засідань Боти О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом громадянки Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дії Закарпатської митниці ДФС України протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 10.01.2019,

встановив:

06.06.2019 громадянка Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дії Закарпатської митниці ДФС України протиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 10.01.2019.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 передано адміністративну справу розгляд до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2019 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Закарпатської митниці ДФС України про визнання дій протиправними та скасування постанови відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду та поновлено строк на оскарження постанови в справі про порушення митних правил №5659/30500/18 від 10.01.2019.

Мотивуючи позовні вимоги вказує на те, що 03.07.2016 через митний пост «Лужанка» Закарпатської ДФС в якості пасажира легкового автомобіля марки «BMВ 520» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 приїхала в Україну. При перетині кордону працівникам Української митниці пред`явила паспорт громадянки Угорщини НОМЕР_3 від 07.09.2013 виданий органом КЕК КН. Окрім зазначеного паспорту жодного документа не пред`являла. При перетині кордону 03.07.2016 під час здійснення митного контролю працівники митниці не роз`яснили їй вимоги ст. 380 Митного кодексу України «щодо особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України», а тим більше працівники митниці не попереджували її про відповідальність передбачену статтями 481 і 485 Митного кодексу України в разі порушення зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля.

Зазначила, що вона не являється власником автомобіля і не надавала працівникам митниці 03.07.2016 року документи для ввезення легкового автомобіля марки «BMВ 520» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 через митний пост «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС. Через декілька місяців після зазначеної події виїжджала із України та дізналась про те, що легковий автомобіль марки «BMВ 520» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 працівники митниці протиправно і незаконно провели по митним документам на її прізвище, хоча при перетині кордону була пасажиром, документів на автомобіль в неї не було та документи на автомобіль пред`являв ОСОБА_5 . За кермом не їхала, оскільки в неї відсутнє посвідчення водія.

Зважаючи на викладене позивач просить суд визнати дії Закарпатської митниці ДФС України протиправними та скасувати постанову від 10.01.2019 № 5659/30500/18 у справі про порушення митних правил .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та її представник адвокат Биркович О. не з`явились. Представник позивачки надав суду заяву, згідно з якою просив врахувати клопотання подане ними 21.01.2020 про скасування постанови про порушення митних правил, просив розглянути справу без їх участі та скасувати оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил.

Представник Закарпатської митниці ДФС Селеш О.Я. в судове засідання не з`явився, однак подав заяву в якій просив суд, розглянути справу без його участі та залишити адміністративний позов без задоволення, а постанову в справі про порушення митних правил від 10.01.2019 без змін. Проти позовних вимог заперечує в повному обсязі.

Врахувавши позицію сторін, дослідивши та оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ст.5КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

З постанови про порушення митних правил № 5659/30500/18 від 10.01.2019 вбачається, що 19 вересня 2018 року до Закарпатської митниці ДФС із заявою звернулась громадянка Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), щодо ввезення нею у липні 2016 року транспортного засобу марки «ВМВ 520»

В ході проведення аналітично - перевірочних заходів з використанням баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС Україн встановлено, що 03.07.2016 громадянка ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ввезла через пункт пропуску «Лужанка» Закарпатської митниці ДФС легковий автомобіль`ВМВ 520» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 , в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року».

Під час здійснення митного контролю їй було роз`яснено вимоги статті 380 Митного кодексу України «щодо особливостей тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування на митну територію України» та попереджено про відповідальність, передбачену статтями 481 і 485 Митного кодексу України в разі порушення зобов`язання про зворотне вивезення автомобіля.

Відповідно до інформації ПІК «Інспектор» громадянка ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) мала вивезти вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України в строк до 03.07.2017. однак цього не зробила.

Станом на 06.12.2018 транспортний засіб марки «ВМВ 520» реєстраційний номер НОМЕР_4 вивезеним за межі України не значилася.

Таким чином, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) перевищила строк тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу ««BMВ 520» VIN-код НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак Чехії НОМЕР_2 » більше як на 10 днів, але не більше як на 20 діб чим порушила ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України.

Згідно вказаної постанови в справі про порушення митних правил №5659/30500/18 від 10.01.2019 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481МК України та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.

21.01.2020 ОСОБА_1 подано клопотання про скасування постанови про порушення митних правил в.о. Закарпатської митниці ДФС - начальника управління притидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухара Анатолія Васильовича від 10 січня 2019 року №5659/30500/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України У вигляді штрафув розмірі 17000,00 грн. Та закрити провадження у звязку із за відсутності події адміністративного правопорушення, в якій просила суд винести постанову суду, якою постанову в.о. Закарпатської митниці ДФС начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухара Анатолія Васильовича від 10 січня 2019 року №5659/30500/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України У вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн. - скасувати, закрити провадження за відсутності події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 зверталася до Берегівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області з заявою про вчинення кримінального правопорушення 07.07.2017 в якій просила прийняти міри ОСОБА_6 та його знайомих які зловживаючи її довірою, переслідуючи корисливий мотив оформили на неї автомобіль «БМВ» при перетині митного посту «Лужанка», після чого незаконно розпорядились ним.

За наслідками вказаної заяви внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 190 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Номер кримінального провадження№0000509.

Довідкою Територіального сервісу центру 2141 Регіонального сервісного центру Закарпатської області Міністерства внутрішніх справ від 04.06.2019, 331/7/1-460 видана в тому, що згідно регіонального інформаційного масиву та баз даних підсистеми НАІС Єдиного державного реєстру МВС, станом на 24.05.2019, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серед виданих не зазначається.

Імператив статті 487 МК України вказує, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил, статті 488 МК України.

Відповідно до частини 1 статті 494 МК України, про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Докази у справі про порушення митних правил визначаються статтею 495 МК України.

Дана норма закону передбачає, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Статтею 103МК України передбачено, що тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.108МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється органом доходів і зборів у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Разом з цим, відповідно до ч.3 ст.108МК України з урахуванням мети ввезення товарів та інших обставин попередньо встановлений строк тимчасового ввезення товарів за письмовою заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи може бути продовжений відповідним органом доходів і зборів. У разі відмови у продовженні строку тимчасового ввезення орган доходів і зборів зобов`язаний невідкладно письмово або в електронній формі повідомити особі, яка звернулася із заявою про його продовження, про причини та підстави такої відмови.

Якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу ( ч.1 ст.192 МК України).

Згідно норм ч. 1 ст.380МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року.

Згідно норм ч. 6 ст.380МК України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно зі ст. 103 МК України тимчасове ввезення це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Судом констатується відсутність будь-яких доказів на підтвердження обставин, які свідчать про поважність причин пропуску строку для вивезення автомобіля за межі митної території України.

Вказані в сукупності зібрані матеріали свідчать про наявність в діях громадянки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 481 МК України. Дії громадянки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 )за ч. 3 ст. 481 МК України - кваліфіковані правильно.

Відповідно до ч. 3 ст.481Митного кодексуУкраїни перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України або строку тимчасового вивезення товарів за межі митної території України більше ніж на десять діб тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Строк доставлення ввезеного громадянкою ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) транспортного засобу збіг, після чого почалась бездіяльність останньої щодо виконання обов`язку доставлення автомобіля в митницю виїзду, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч. 3 ст. 481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, твердження представника позивача щодо спливу строку давності притягнення позивача до відповідальності є безпідставними, оскільки правопорушення було виявлено в день складання протоколу, тобто 10.01.2019. Будь-яких інших порушень процесуального чи матеріального права при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача посадового особою митниці, судом під час розгляду даної справи не встановлено.

Таким чином, оскільки Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» було передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 470 МК за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» у розумінні ст. 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

За таких умов до позивача мають бути застосовані положення абз. 2 п. 9, 9-3 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, що були внесені до Митного кодексу на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», він підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, обмежившись усним зауваженням, а справа про порушення митних правил підлягає закриттю.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

По суті правопорушник звільняється від правових наслідків свого протиправного діяння, виходячи із засад гуманності, хоча це діяння як під час вчинення, так і під час звільнення від відповідальності залишається правопорушенням. У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Для встановлення ступеня суспільної небезпечності необхідно проаналізувати всі сторони допущеного порушення, оцінити обставини вчинення порушення, мету, мотив і спосіб, а також наявність умов, що дають змогу досягти виховних та превентивних дій.

Згідно з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 року № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП. При цьому, слід враховувати мету, мотив і спосіб вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведене, дослідивши докази у їх сукупності, беручи до уваги що ОСОБА_1 була введена іншими особами в оману щодо законності ввезення автомобіля іншими особами, правомірність дій яких перевіряється в рамках кримінального провадження №0000509 за ч. 1 ст. 190 КК України, суд приходить до висновку, що постанову у справі про порушення митних правил №5659/30500/19 від 10.01.2019, згідно якої ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.481 МК України в частині накладення стягнення слід змінити, звільнивши ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 77, 90, 245, 271, 286 КАС України,

ухвалив:

Позовну заяву громадянки Угорщини ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби України про визнання дії Закарпатської митниці Державної Фіскальної служби Українипротиправними та скасування постанови в справі про порушення митних правил від 10.01.2019 - задовольнити частково.

Постанову в.о. заступника начальника Закарпатської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Кухар Анатолія Васильовича в справі про порушення митних правил №5659/30500/18 від 10.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності ч. 3 ст. 481 Митного кодексу України в частині накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн., змінити, звільнивши останню від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) закрити.

У решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов