Справа № 580/426/20
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

29 липня 2020 року справа № 580/426/20
Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання адвоката Драченка В.В. про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень,
Клопотання мотивоване понесення позивачем витрат на професійну правову допомогу. Оскільки розмір гонорару напряму залежить від результату вирішення спору, адвокат позивача вважає такі обставини поважною причиною ненадання відповідних доказів до закінчення судових дебатів. Позивач стверджує, що відповідно до акту виконаних робіт отримав послуги, на які витрачено 8 годин, на суму 8000,00грн. (1000,00грн. за годину роботи).
Оскільки судовий розгляд справи здійснювався правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) суд ухвалою від 21.07.2020 вирішив здійснити розгляд заяви в порядку письмового провадження 29.07.2020 о 09год. 30хв.
Розглянувши Клопотання та оцінивши доводи, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні, з огляду на таке.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Наведене свідчить, що в цій частині статті закріплене право адміністративного суду ухвалити додаткове судове рішення за наявності підстав, передбачених у законі.
Також 03.04.2020 представник позивача подав суду заяву, в якій повідомив, що подасть докази понесених судових витрат на правничу допомогу протягом 5 днів за днем оприлюднення рішення в ЄДРСР відповідно до ч.7 ст.139 КАС України.
До поданого 14.04.2020 Клопотання додано: акт виконаних робіт від 13.04.2020 №1; рахунок на оплату від 13.04.2020 №118-06, копію платіжного доручення від 13.04.2020 №1114 на суму 8000,00грн.
Суд врахував, що відповідно до вимог ч.ч.1-3 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з абз.1 ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Договором про надання правової допомоги позивачу від 21.06.2019 №118-06 із адвокатом Драченком В.В., який підписав згадану вище позовну заяву, підтверджується залучення позивачем для розгляду справи професійної правничої допомоги. Ним передбачено отримання винагороди адвокатом за надання правової допомоги у формі гонорару. Також передбачено сплату адвокату коштів для покриття фактичних витрат, пов`язаних з угодою (оплата роботи фахівців, транспортні витрати оплата друкарських та копіювальних робіт, оплата послуг нотаріуса, оплата телефонних розмов тощо).
Згідно з рахунком на оплату від 13.04.2020 №118-06 та копією платіжного доручення від 13.04.2020 №1114 позивач перерахував адвокату Драченку В.В. гонорар у сумі 8000,00грн. згідно з актом від 13.04.2020 №1.
Відповідно до акту від 13.04.2020 №1 виконання робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги №118-06 адвокат надав, а клієнт прийняв юридичні послуги у формі:
09.12.2019 - консультація (70 хв.);
04.02.2020 - підготовча робота для складення позовної заяви, збір та копіювання документів, аналіз законодавства та судової практики (70 хв.);
04.02.2020 - написання та подача позовної заяви (130 хв.);
02.04.2020 - написання та подача заяви про надання доказів понесених судових витрат на правничу допомогу протягом 5 днів за днем оприлюднення рішення в ЄДРСР (10хв.);
13.04.2020 - написання клопотання про розподіл судових витрат, складання актів та розрахунків (90 хв.).
Вказаний акт не містить ціни та вартості в розрізі вказаних видів робіт, а отже, не є детальним розрахунком понесених витрат. З нього неможливо встановити ні загальну вартість робіт, ні вартісну складову робочого процесу адвоката. Частина з них не стосується представництва адвокатом інтересів позивача в суді чи підготовки для подачі позову доказів (від 09.12.2019 та 19.12.2019), їхню вартість неможливо встановити із наданих документів та вони не підлягають відшкодуванню згідно зі ст.ст.134, 138-139 КАС України.
Відповідно до ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
На підставі ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Отже, вартість послуг є істотною умовою для визнання договору укладеним.
Суд врахував, що вартості ціни послуг адвоката не містить і договір від 21.06.2019 №118-06 про надання правової допомоги.
Отже, поданих до Клопотання доказів щодо понесення конкретних витрат на визначені актом види правничої допомоги у цій справі не достатньо для достовірного та належного підтвердження понесення вказаного виду витрат та їх відшкодування з дотриманням вимог процесуального закону.
Суд звернув увагу, що сума ціни позову з вартістю сплаченого судового збору є достатньо меншою, аніж вартість вказаного гонорару адвоката. Справа розглядалася судом без виклику сторін у судові засідання в спрощеному провадженні.
Крім того, акт свідчить, що за подання суду клопотань щодо того, що до закінчення судового розгляду не будуть надані докази понесення витрат на правничу допомогу (фактично бездіяльність адвоката щодо надання попереднього розрахунку та обов`язку своєчасного надання доказів понесених судових витрат), адвокатом покладено додатковий фінансовий тягар на позивача після прийняття судом рішення у його справі, чим штучно збільшено суму таких витрат, а отже, свідчить про порушення встановленого ч.2 ст.44, ч.1 ст.45 КАС України обов`язку учасників добросовісно користуватися своїми процесуальними правами.
Згідно з висновками Верхового Суду, викладеними у постанові від 15.05.2018 у справі №821/1594/17, які обов`язкові для врахування судом відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, із запровадженням положеннями КАС України відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вбачається доцільним приведення укладених договорів у відповідність до вимог діючого Кодексу адміністративного судочинства України та доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення".
Про необхідність ведення Книги обліку доходів та витрат зазначено також у Методичних рекомендаціях з оподаткування адвокатської діяльності, схвалених Національною асоціацією адвокатів України.
Суду не доведено, що адвокат Драченко В.В. належним чином веде Книгу обліку доходів та витрат, а кошти у відповідній сумі відображені в Книзі, тобто оприбутковані.
Суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними, а їх розмір обґрунтованим.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Врахувавши вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що Клопотання не підтверджене сукупністю належних, достовірних і допустимих доказів та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.2-20, 132-142, 252, 241-246, 255, 295 КАС України, суд
2. Копію рішення направити учасникам справи.
3. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.
Суддя А.М. Бабич
Додаткове рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 29.07.2020.