Справа № 824/124/19-а
Суддя: Дембіцький Павло Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-07-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/124/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Дембіцький П.Д., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 , в інтересах якого звернувся ОСОБА_2 (позивач) просить суд: - визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.11.2018 року № 0-2412.

11.03.2020 року ухвалою суду замінено відповідача - Головне управління ДФС у Чернівецькій області на правонаступника Головне управління ДПС у Чернівецькій області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення від 20.11.2018 року № 0-2412 є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення не враховано те, що відповідно до даних зазначених в технічному паспорті, до загальної площі шести кімнатної квартири помилково включено будівлю гаражу. Підтвердженням помилки у вигляді включення гаражу до загальної площі квартири при врахуванні загальної площі є те, що сам по собі гараж не може знаходитись в квартирі, гараж може бути лише в будинку. Також відповідачем не взято до уваги той факт, що позивач 16.10.2017 року на підставі договору дарування подарував 60/100 частки квартири, під другим (2) номером загальною площею 346,10 в.м., в том числі житловою площею 139,40 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 під номером 12 своїй внучці ОСОБА_3 . Саме податкове повідомлення-рішення винесено за податковий період 2017 рік, що мається на увазі весь 2017 рік, що є помилковим, оскільки в жовтні 2017 року позивач уже не був власником нерухомого майна саме з такою площе.

Таким чином, на думку позивача, відповідачем невірно проведено розрахунок податку на нерухоме майно та незаконно прийняте податкове повідомлення-рішення.

19.03.2019 року до суду надійшов відзив Головного управління ДПС України у Чернівецькій області, відповідно до якого зазначив, що податкове повідомлення-рішення від 20.11.2018 року № 0-2412, є правомірним та таким, що відповідає чинному законодавству.

З урахуванням заявлених вимог та заперечень, пояснень представників сторін, судом з метою з`ясування обставин справи було зобов`язано сторони надати письмові докази на підтвердження, або спростування позовних вимог та заперечень.

Оскільки сторонами на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги, заперечення не було надано належні письмові докази, що вказувало на їх недостатність для встановлення обставин справи, суд відповідно до вимог частини 4 статті 9 КАС України зобов`язував сторони ухвалою суду надати суду письмові докази в обґрунтування заявлених вимог та заперечень, у зв`язку з чим розгляд справи відкладався, оголошувалась перерва.

Частиною 1 статті 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 3 статті 77 КАС України визначено, що докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги, а також справу розглядати в порядку письмового провадження.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти позову, надав пояснення суду по суті спору, а також клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, у разі неявки відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового розгляду, без поважних причин розгляд справи може не відкладатися і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

У частині 9 статті 205 КАС України зазначено, що якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи приписи ст. 205 КАС України, суд вважає, що немає перешкодою для розгляду і вирішення справи за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, судом встановлено.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) проживає та зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 (т. 1 а. с. 37-39).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.10.2014 року Серія НАЕ №389336 посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Мойса О.В., зареєстрованого в реєстрі за №1811, позивач є власником шестикімнатної квартири під номером АДРЕСА_3 . (т. 1 а. с. 44).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.03.2018 року за індексний номер витягу № 119159262 видно, що 21.10.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: НОМЕР_2 , реєстровий № 1811, виданий 21.10.2014, видавник: нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Мойса Ольга Василівна: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 125/16, виданий 13.03.2018, видавник: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради. Відповідно до якого ОСОБА_1 , на праві власності належить 20/100 частки в житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 ): 693,5, житлова площа (кв.м): 268,5, опис: житловий будинок літ. А, вигрібна яма І-ІІ, огорожа №1-6. (т. 1 а. с. 25, 52).

16.10.2017 року між ОСОБА_1 (дарувальником) та ОСОБА_3 (обдарованою) укладено договір дарування Серія НМІ НОМЕР_3 990089, посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Давньою О.І. та зареєстрований в реєстрі за №1184 (т.1 а.с. 49-50, 68).

Відповідно до п. 1 вказаного договору дарувальник подарував, а обдарований прийняв у дар АДРЕСА_4 /100 частини квартири АДРЕСА_5 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.03.2018 року за індексний номер витягу № 119159005 видно, що 16.10.2017 року на підставі договору дарування, серія та номер: р.н. 1184, виданий 16.10.2017 видавник: Давня О.І., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецького міського нотаріального округу; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 128/6, виданий 13.03.2018, видавник: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради. Відповідно до якого ОСОБА_3 , на праві власності належить 30/100 частки в житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_1 ): 693,5, житлова площа (кв.м): 268,5, опис: житловий будинок літ. А, вигрібна яма І-ІІ, огорожа №1-6. (т. 1 а. с. 24, 51).

30.05.2018 року відповідачем нараховано ОСОБА_1 за 2017 рік податок на нерухоме майно та винесено податкове повідомлення-рішення № 012 на загальну суму 31098,82 грн.

24.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про проведення перерахунку з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у зв`язку з договором дарування частини квартири АДРЕСА_5 . До заяви додано договір дарування від 16.10.2017 року № НМІ 990089. (т. 1 а. с. 112-113).

20.11.2018 року Головним управлінням ДФС у Чернівецькій області за результатами перерахунку винесено податкове повідомлення-рішення форми Ф№0-2412, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік у сумі 23114,89 грн. (т. 1 а. с. 15, 41, 66).

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 20.11.2018 року № 0-2412 протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Водночас суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У ході розгляду справи за клопотанням позивача, з урахуванням позиції відповідача 23.07.2019 року ухвалою суду призначено в справі судову будівельну-технічну експертизу.

Дослідженням висновку експерта судово будівельну-технічну експертизу від 28.01.2020 року висновок № 19057 встановлено, що експерт попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 384 Кримінального кодексу України за завідомо неправдивий висновок.

Із змісту висновку експерта видно, що житловий будинок по АДРЕСА_6 будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, призначена для постійного у ній проживання. Технічні та об`ємно-планувальні характеристики об`єкту експертизи відповідають вимогам державних будівельних норм, санітарних та протипожежних правил до житлових будинків та садибної забудови (садиба житловий будинок та господарські будівлі і споруди з прилеглими до них садом і городом, що разом з ними є окремим господарством).

Об`єкт експертизи житловий об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, і призначена для постійного у ній проживання являється житловим будинком.

П. 6.1.39 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій передбачає вбудовані в будинку гаражі (не в квартирі).

Ввід енергоносіїв за адресою вул АДРЕСА_7 в. м АДРЕСА_1 (газу, електроенергії, води) виконано за чинними нормативними вимогами до підключення будинків.

Розміщення приміщень в чотирьох рівнях (три надземні та один підвальний поверхи в житловому будинку АДРЕСА_6 ) також не передбачений жодною нормою щодо квартирного устрою.

Розміщення квартири на земельній ділянці не передбачено жодним нормативним документом, навпаки, відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 р. за № 1011/18306 Розділ 2.0 Землі житлової забудови землі, які використовується для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва.

Визначення «квартира» - внутрішня ізольована частина будівлі, яка відокремлена від інших суміжних приміщень стінами без прорізів або глухими перегородками, за наявності необхідності необхідних підсобних приміщень (кухня, туалет, ванна), а також має самостійний вихід на вулицю, двір, коридор загального користування або схову клітку. Квартирою в житлових будинках коридорного типу з окремими кімнатами, що мають вихід у загальний коридор, уважається комплекс кімнат із загальною кухнею для них на кожний бік сходової клітки на кожному поверсі, якщо в них проживають сім`ї та одинаки має місце для багатоквартирних житлових будинків і не може бути використаним для об`єкту експертизи: будівлі житлового призначення, розташованій на земельній ділянці в АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 розумінні житлова квартира.

В досліджуваному випадку об`єкт експертизи, розташований в АДРЕСА_6 , відповідно об`ємно-планувальних характеристик має загальну площу, що складає суму площ всіх приміщень розташованих в будинку.

Спарені або заблоковані будинки з окремими, що мають свій власний вхід з вулиці за європейською традицією вважаються одноквартирними.

Ізольоване помешкання за номером 2, яке належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності і знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 є одноквартирним житловим будинком. (т. 2 а. с. 1-46).

За висновком судової будівельну-технічну експертизу від 28.01.2020 року висновок №19057 підтверджено документально, що об`єкт експертизи житловий об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 Чернівці АДРЕСА_6 будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, і призначена для постійного у ній проживання являється житловим будинком.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02.12.2010 року (далі ПК України) (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Податковий кодекс України є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно п. п. 3. 1. ст. 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

До загальнодержавних належать податки та збори, що встановлені цим Кодексом і є обов`язковими до сплати на усій території України, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

До місцевих належать податки та збори, що встановлені відповідно до переліку і в межах граничних розмірів ставок, визначених цим Кодексом, рішеннями сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, у межах їх повноважень і є обов`язковими до сплати на території відповідних територіальних громад.

Відповідно до п.п. 10.1.1. п. 10.1. ст. 10 ПК України до місцевих податків належать податок на майно.

Згідно п.п. 12.3.1.-12.3.2. п. 12.3. ст. 12 ПК України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

При прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Відповідно до п.п. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно п.п. 266.2.1. п. 266.2 ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно п.п. 266.4.1 п. 266.4. ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно п.п. 266.6.1. п. 266.6. ст. 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно п. п. г п. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Рішенням Чернівецької міської ради від 25.06.2015 року № 1635, затверджено Положення про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (далі Положення № 1635).

Відповідно до п. 4 Положення № 1635 базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності юридичних осіб, обчислюється такими особами самостійно виходячи із загальної площі кожного окремого об`єкта оподаткування на підставі документів, що підтверджують право власності на такий об`єкт.

Згідно п. 5.1 Положення № 1635 база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: - Для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів. - Для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів. Для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Відповідно п. 5.3 Положення № 1635 Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно до п. 6.3. Положення № 1635 ставки податку для фізичних осіб встановити в таких розмірах: - 0,5 відсотка - для складських приміщень (в тому числі їх часток), що перебувають у власності платника податку, який знаходиться на обліку в територіальному контролюючому органі, що реалізує державну податкову політику, за основним місцем обліку в м. Чернівцях, крім об`єктів нежитлової нерухомості, що знаходяться на земельних ділянках, які перебувають у власності або користуванні, та за які сплачується земельний податок або орендна плата за землю. - 1 відсоток - для всіх інших типів об`єктів нежитлової нерухомості (в тому числі їх часток), що перебувають у власності платника податку, крім об`єктів нежитлової нерухомості, що знаходяться на земельних ділянках, які перебувають у власності або користуванні, та за які сплачується земельний податок або орендна плата за землю.

Для квартири/квартир, у тому числі їх часток: - Загальною площею від 60 до 120 кв. м (включно): ставка - 0,1 відсотка. - Загальною площею, що перевищує 120 до 145 кв. м (включно): ставка 0,1 відсотка - за площу від 60 до 120 кв. м (включно) та 0,5 відсотка - за площу понад 120 до 145 кв. м (включно). - Загальною площею понад 145 кв. м: ставка 0,1 відсотка - за площу від 60 до 120 кв. м (включно), 0,5 відсотка - за площу понад 120 до 145 кв. м (включно) та 1 відсоток - за площу понад 145 кв. м.

Для житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток: - Загальною площею від 120 до 250 кв. м (включно): ставка - 0,1 відсотка. - Загальною площею, що перевищує 250 до 300 кв. м (включно): ставка 0,1 відсотка - за площу від 120 до 250 кв. м (включно) та 0,5 відсотка - за площу понад 250 до 300 кв. м (включно). - Загальною площею понад 300 кв. м: ставка 0,1 відсотка - за площу від 120 до 250 кв. м (включно), 0,5 відсотка - за площу понад 250 до 300 кв. м (включно) та 1 відсоток - за площу понад 300 кв. м.

Для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток):

Сумарною загальною площею від 180 до 370 кв. м (включно): ставка - 0,1 відсотка.

Сумарною загальною площею понад 370 кв. м: ставка 0,1 відсотка - за площу від 180 до 370 кв. м (включно) та 1 відсоток - за площу понад 370 кв. м.

Відповідно п. 6.4. Положення № 1635 за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до цього Положення, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

У ході розгляду справи за клопотанням позивача, з урахуванням позиції відповідача 23.07.2019 року ухвалою суду призначено в справі судову будівельну-технічну експертизу.

Із змісту висновку експерта видно, що житловий будинок по АДРЕСА_6 будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, призначена для постійного у ній проживання. Технічні та об`ємно-планувальні характеристики об`єкту експертизи відповідають вимогам державних будівельних норм, санітарних та протипожежних правил до житлових будинків та садибної забудови (садиба житловий будинок та господарські будівлі і споруди з прилеглими до них садом і городом, що разом з ними є окремим господарством).

Об`єкт експертизи житловий об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, і призначена для постійного у ній проживання являється житловим будинком.

П. 6.1.39 ДБН Б.2.2-12:2019 Планування та забудова територій передбачає вбудовані в будинку гаражі (не в квартирі). Ввід енергоносіїв за адресою вул АДРЕСА_7 в. м АДРЕСА_1 (газу, електроенергії, води) виконано за чинними нормативними вимогами до підключення будинків. Розміщення приміщень в чотирьох рівнях (три надземні та один підвальний поверхи в житловому будинку АДРЕСА_6 ) також не передбачений жодною нормою щодо квартирного устрою.

Розміщення квартири на земельній ділянці не передбачено жодним нормативним документом, навпаки, відповідно до Класифікації видів цільового призначення земель, затвердженої Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів 23.07.2010 № 548, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 1 листопада 2010 р. за № 1011/18306 Розділ 2.0 Землі житлової забудови землі, які використовується для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва.

Визначення «квартира» - внутрішня ізольована частина будівлі, яка відокремлена від інших суміжних приміщень стінами без прорізів або глухими перегородками, за наявності необхідності необхідних підсобних приміщень (кухня, туалет, ванна), а також має самостійний вихід на вулицю, двір, коридор загального користування або схову клітку. Квартирою в житлових будинках коридорного типу з окремими кімнатами, що мають вихід у загальний коридор, уважається комплекс кімнат із загальною кухнею для них на кожний бік сходової клітки на кожному поверсі, якщо в них проживають сім`ї та одинаки має місце для багатоквартирних житлових будинків і не може бути використаним для об`єкту експертизи: будівлі житлового призначення, розташованій на земельній ділянці в АДРЕСА_8 АДРЕСА_6 розумінні житлова квартира.

В досліджуваному випадку об`єкт експертизи, розташований в АДРЕСА_6 , відповідно об`ємно-планувальних характеристик має загальну площу, що складає суму площ всіх приміщень розташованих в будинку.

Спарені або заблоковані будинки з окремими, що мають свій власний вхід з вулиці за європейською традицією вважаються одноквартирними.

Ізольоване помешкання за номером 2, яке належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності і знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 є одноквартирним житловим будинком. (т. 2 а. с. 1-46).

Отже, за висновком судової будівельно-технічної експертизи від 28.01.2020 року висновок № 19057 підтверджено документально, що об`єкт експертизи житловий об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 будівля капітального типу, споруджена з дотриманням вимог, встановлених законами, іншими нормативно-правовими актами та нормативними документами, і призначена для постійного у ній проживання являється житловим будинком.

Таким чином, беручи до уваги висновки судової будівельно-технічної експертизи, про те, що житловий об`єкт, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 являється житловим будинком, а відповідачем податкове повідомлення-рішення форми "Ф" № 0-2412 від 20.11.2018 року, винесено з урахуванням того, що вказаний об`єкт нерухомості є квартирою, а тому суд вважає, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки прийняте не на підставі належних доказів, як передбачено КАС України.

Крім того, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.03.2018 року за індексний номер витягу №119159262 видно, що 21.10.2014 року на підставі свідоцтва про право на спадщину, за законом, серія та номер: НОМЕР_2 , реєстровий № 1811, виданий 21.10.2014, видавник: нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Мойса Ольга Василівна: рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 125/16, виданий 13.03.2018, видавник: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради. Відповідно до якого ОСОБА_1 , на праві власності належить 20/100 частки в житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_7 ): 693,5, житлова площа (кв.м): 268,5, опис: житловий будинок літ. А, вигрібна яма І-ІІ, огорожа №1-6. (т. 1 а. с. 25, 52).

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 30.03.2018 року за індексний номер витягу № 119159005 видно, що 16.10.2017 року на підставі договору дарування, серія та номер: р.н. 1184, виданий 16.10.2017 видавник: ДАВНЯ О.І., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецького міського нотаріального округу; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 128/6, виданий 13.03.2018, видавник: Виконавчий комітет Чернівецької міської ради. Відповідно до якого ОСОБА_3 , на праві власності належить 30/100 частки в житловому будинку, розташованому за адресою АДРЕСА_7 ): 693,5, житлова площа (кв.м): 268,5, опис: житловий будинок літ. А, вигрібна яма І-ІІ, огорожа №1-6. (т. 1 а. с. 24, 51).

Статтею 108 КАС України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивованим у судовому рішенні.

Враховуючи наведене, суд погоджуються з висновками експерта в цій частині.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що відповідач надаючи письмові пояснення щодо висновку експерта в цій частині, посилаючись на сумніви щодо її правильності та повноти, не скористався правом, передбаченим ст.111КАСУ, щодо призначення додаткової або повторної експертизи.

Оскільки податкове повідомлення-рішення від 20.11.2018 року № 0-2412 ґрунтуються на даних, які не підтверджені документально наявними матеріалами справи, а тому нарахування відповідачем у визначених сумах грошових зобов`язань позивачу, є протиправним.

З огляду на зазначене, беручи до уваги наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення форми "Ф" №0-2412від 20.11.2018 року прийняте відповідачем необґрунтовано, а тому його слід скасувати, як протиправне.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що у відповідності до ч. ч.1-2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти висновку, що суд не наділений повноваженнями здійснювати розрахунок фінансових санкцій, тим самим перебирати на себе не властиві функції, які є притаманними суб`єкту владних повноважень.

При вирішенні даного спору судом надається оцінка виключно щодо застосування норм матеріального права.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 73 КАС України передбачено належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74-76 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду належних доказів щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішення з урахуванням висновку експерта.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що адміністративний позов слід задовольнити.

Згідно з ч. 1 та ч. 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 227 від 05.02.2019 року. Оскільки, позов задоволено в повному обсязі, суд стягує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 768,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Крім того, представником позивача надано до суду клопотання про стягнення на користь позивача з відповідача витрат за проведення будівельно-технічної експертизи в сумі 4720,00 грн.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз.

Згідно з ч. 5 ст. 137 КАС України, розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, перекладача чи експерта встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Статтею 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Судом встановлено, що 23.07.2019 року ухвалою суду призначено в справі судову будівельну-технічну експертизу.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру витрат на проведення судово-економічної експертизи по справі № 824/124/19-а, позивачем було сплачено 4720,00 грн. за висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 28.01.2020 року висновок № 19057, що підтверджується квитанцією до прибуткового ордеру № 21 від 03.02.2020 року, яка міститься в матеріалах справи.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судових витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи в загальному розмірі 4720,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-80, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми "Ф" від 20.11.2018 року № 0-2412.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

4. Стягнути з Головного управління ДПС у Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на корить ОСОБА_1 4720,00 грн., судових витрат на проведення судової будівельно-технічної експертизи.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

Позивач: - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: - Головне управління ДПС у Чернівецькій області (58013, м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, 200-А, ).

Суддя П.Д. Дембіцький