Справа № 200/3015/20-а
Суддя: Стойка В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 р. Справа№200/3015/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Стойки В.В.,

при секретарі Дідевич І.О.,

за участю:

представника позивача Петрова Я.М.

представника відповідача Вовченко С.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В березні 2020 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень:

№ від 20.01.2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 714 649 грн.;

№ від 20.01.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 3 049 591 грн. та нарахований штраф у розмірі 1 524 795,5 грн.;

№ від 20.01.2020, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних на суму 63 276,96 грн.

Обґрунтовує позовні вимоги тим, що всі первинні документи бухгалтерського та податкового обліку по господарським операціям в ході перевірки були надані, при цьому будь яких недоліків в наданих документів податковим органом не встановлено. Зазначає, що правомірність включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту позивачем підтверджена фактичним отриманням послуг, наявністю у платника податку належним чином оформлених податкових накладних та інших документів, передбачених чинним законодавством.

Вважає неправомірним податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2020, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховуються до складу податкового кредиту наступного звітного періоду, оскільки суми податкових зобов`язань були не узгоджені.

Також зазначив, що усі висновки щодо наявності або відсутності документів у платника податків податкова зробила на підставі документів наданих в рамках інформаційних запитів до початку перевірки, що грубим порушенням норм законодавства стосовно податкових перевірок.

Стосовно операції з ТОВ "ВІКТОРІЯ ЛОДЖИСТІК" по які якій начебто відсутності документи, що підтверджують витрати позивача на доставку товару до кордону з Російською Федерацією зазначає, що факт перетину кордону вантажу Позивач підтверджує вантажними митними деклараціями, по яким відповідач не робив жодного запиту в рамках перевірки стосовно надання додаткових документів або пояснень з цього приводу.

Списання неліквідної глини , що передбачено виробничим процесом розробки родовища. Витрати неліквідної глини у виробничому процесі платника податків врегульовані нормативними документами виробника та оформлені належними первісними документами, які додаються до позову і стосовно яких податкова не зазначила жодних претензій в акті. Тому висновки податкового органу про списання глини, як використання товару виготовленного з податком на додану вартість не є правомірним.

Крім того, позивач проводив ремонтні роботи на дорогах, які використовуються їм у виробничому процесі. На частину коштів, що були оплачені передплатою, підрядник не надав належній чином оформлених бухгалтерських документів Позивач не включив ці суми до складу власного податкового кредиту і не вважає правомірним нараховувати на ці суми податкові зобов`язання, так як це не підпадає під дію п.198.5. статті 198 ПКУ.

Також, зазначив, що придбані товари та послуги у TOB "АКВА ПРО ТРЕЙД", ТОВ "КОРОБКА", ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЛІС-С", ТОВ "КИІВДНІПРО", ТОВ "ІБД "АЛЬЯНС" були використані у господарській діяльності, тому суми по зазначеним господарським операціям не буди включені до податкових зобов`язань. Це ж саме стосується вищезазначеного списання глини.

З цього приводу, також накладання штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних по вищезазначеним господарським операціям вважає неправомірним.

Зазначає, що господарські операції з надання транспортних послуг ТОВ "НОРС БІЗНЕС ГРУП", сума ПДВ - 1 141 666,67 грн. та ТОВ "ОПТИМУМ ТРАНС", сума ПДВ - 899 448,00 грн. були підтверджені первинними документами.

По господарським операціям з TOB «НОРС БІЗНЕС ГРУП», ТОВ ОПТИМУМ ТРАНС, ДРГП "ДОНЕЦЬКГЕОЛОГІЯ", ТОВ "ВИКТОРИЯ ЛОДЖИСТИК", МІНІСТЕРСТВО ЕНЕРГЕТИКИ ТА ЗАХИСТУ ДОВКІЛЛЯ УКРАЇНИ, ТОВ "СПЕЦЕНЕРГОКОМПЛЕКС", ТОВ ІСПЕКТРАН", TOB "РКС- ТЕЛЕМАТИКА", ТОВ "БИТХІМ" , АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ "ФІЛІЯ ЄДИНИЙРОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР ЗАЛІЗНИЧНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ" продавцями були виписані податкові накладні, в яких було зазначено одинця виміру грн., що не є порушенням податкового законодавства, оскільки, з податкової накладної можна встановити і послугу, що поставляється, і період, і сторони, і суми зобов`язань, що дозволяє прийняти та зареєструвати такі податкові накладні. Просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі визнавши неправомірним та скасувати спірні податкові повідомлення-рішення.

Відповідач через відділ діловодства та документообігу суду надав відзив на позов, відповідно до якого зазначає, що актом документальної позапланової невиїзної перевірки було встановлено заниження податкових зобов`язань (вересень 2019 року) ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» з вартості товарів, робіт/послуг, використання яких в господарській діяльності/оподаткованих операціях не доведено. Крім того, помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, по яких визначення номенклатури у кількості 1, од.виміру «грн», не відповідає умовам та заважає ідентифікувати усі послуги, за які здійснено розрахунки податку на додану вартість по господарським операціям з TOB «НОРС БІЗНЕС ГРУП», ТОВ ОПТИМУМ ТРАНС , ДРГП "ДОНЕЦЬКГЕОЛОГІЯ", ТОВ "ВИКТОРИЯ ЛОДЖИСТИК", МІНІСТЕРСТВО ЕНЕРГЕТИКИ ТА ЗАХИСТУ ДОВКІЛЛЯ УКРАЇНИ, ТОВ "СПЕЦЕНЕРГОКОМПЛЕКС", ТОВ ІСПЕКТРАН", TOB "РКС- ТЕЛЕМАТИКА", ТОВ "БИТХІМ" , АТ "УКРАЇНСЬКАЗАЛІЗНИЦЯ "ФІЛІЯ ЄДИНИЙРОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР ЗАЛІЗНИЧНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ".

Перевіркою встановлено відсутність документів, що підтверджують використання зазначених операцій ТОВ «ВІКТОРІЯ ЛОДЖИСТІКС» в подальшій господарській діяльності, в оподаткованих операціях ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ», що є порушенням ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-XIV

На порушення п.198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ "ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховано податкові зобов`язання у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в операціях TOB «АКВА ПРО ТРЕЙД". ТОВ КОРОБКА. ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ВИРОБНИЧО- КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЛІС-С". ТОВ "КИЇВДНІПРО. ТОВ «ІБД «АЛЬЯНС», не пов`язаних з виробничим використанням, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за основною ставкою», всього в загальній сумі ПДВ 126553,38 грн. за вересень 2019рік. Дане порушення призвело до заниження податкових зобов`язань та завищенню бюджетного відшкодування за вересень 2019 року.

Під час перевірки ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не надано первинних документів щодо виконання договору з ТОВ «ІБД «АЛЬЯНС».

Перевіркою встановлено порушення п. 198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не нараховані податкові зобов`язання з ПДВ по придбаним товарам/послугам, необоротним активам, які платником податку використане без мети отримання доходу, тобто - не використовувалися в оподаткованих операціях/господарській діяльності всього у сумі 20823,79грн. (вересень 2019). Також до перевірки не надано будь-яких документів що підтверджують участь сформованого податкового кредиту в оподаткованих операціях.

ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не складена та не зареєстрована в Єдиному реєстрі податкова накладна з вартості проведеної передплати за послуги, використання в господарській діяльності яких не доведено.

В порушення п. 198.5 ст. 198 Кодексу ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» не здійснено нарахування податкових зобов`язань з ПДВ по операції з списання дебіторської заборгованості, використаної в неоподаткованих операціях ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» всього в загальній сумі ПДВ 105037,22 грн. (в т.ч. вересень 2019р.).

З огляду на вищезазначене просив суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 23 березня 2020 року відкрито загальне провадження та призначено підготовче засідання на 22 квітня 2020 року.

22 квітня 2020 року судове засідання було відкладено до 20 травня 2020 року.

Ухвалою Донецького адміністративного суду від 20 травня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 09.06.2020 року.

Оскільки під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину 09.06.2020 року було продовжено процесуальні строки та оголошено перерву у судовому засіданні за клопотанням представника позивача до 20 липня 2020 року.

Представник позивача у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав зазначених у відзиві.

Суд, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» (; 84571, Донецька обл., Бахмутський район, с.Опитне, вул.Київська, 5), пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації та згідно ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС-України) здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідач, Головне управління ДПС Донецької області, є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Головним управлінням ДПС Донецької області було проведено документальну позапланову невиїзна перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку по декларації за вересень 2019 року.

За результатами документальної позапланової невиїзної перевірки складений акт від 13.12.2019 № 367 /05-99-04-02/34850038.

Згідно з висновками акту перевірки було встановлено порушення: п.44, п.46.5 ст.46, п.48.1 ст.48, п. 187.1 ст.187, п. 188.1 ст. 188, пп.195.1.1 п.195.1 ст.195, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст.200 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, а саме: - ведення податкового обліку з порушенням встановленого порядку; заниження обсягів операцій з вивезення товарів за межі митної території України в податковій декларації з ПДВ за вересень 2019р. на 43 389 906 грн.;

- завищення суми від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку на 3 049 591 грн. (вересень 2019);

завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) на суму 714 649 грн. (вересень 2019);

-порушення термінів реєстрації податкової накладної у ЄРПН на дату виникнення податкових зобов`язань на загальну суму 126 553,38 грн. (вересень 2019).

За результатами документальної позапланової перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» були прийняті повідомлення - рішення:

№ від 20.01.2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 714 649 грн.;

№ від 20.01.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 3 049 591 грн. та нарахований штраф у розмірі 1 524 795,5 грн.;

№ від 20.01.2020, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних на суму 63 276,96 грн.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Податкового кодексу України, податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи ( у т.ч. договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів ( у т.ч. у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 цього Кодексу датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у т.ч. інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу. У разі, коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Суд також зазначає, що відповідно до п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, в редакції, яка діяла у період, що перевірявся, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність доказів сплати вартості товарів, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

Щодо спірного податкового повідомлення-рішення від 20.01.2020 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 714 649,00 грн., суд зазначає наступне.

Як зазначає позивач, в акті перевірки № 367/05-99-04-02/34850038 щодо правомірності формування від`ємного значення з податку на додану вартість не має фактів стосовно заниження або завищення податкових зобов`язань платника податків є тільки неузгоджені висновки попередніх актів перевірок.

Податковим органом під час проведення перевірки застосовані дані по деклараціям з ПДВ за липень, вересень, жовтень, листопад та грудень 2018 року та січень - серпень 2019 року, але, як зазначає позивач, спірні суми за наведені періоди є неузгодженими, отже, вони не можуть бути прийняті до уваги відповідачем як підстава для прийняття у тому числі оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 20.01.2020 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 714 649,00 грн.

З огляду на фактичні обставини справи, суд погоджується з доводами позивача, та зазначає, що неузгодженість спірних сум за періодами, зокрема, підтверджується наступним.

За періодом жовтень 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 15.01.2019 №37/05-99-12-02/34850038 та прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 № , яким зменшено розмір бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на 28 933,00 грн. та нарахований штраф у розмірі 14 466,50 грн. Як зазначає позивач, Акт та рішення прийняті на його підставі не оскаржувалися. Позивач сплатив штраф 14.03.2019 та відкоригував бюджетне відшкодування у декларації за травень 2019 на розраховану відповідачем суму.

За періодом листопад 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 17.01.2019 року №26/05-99-44-03/14324054. На підставі акту перевірки було прийняте податкове повідомлення-рішення № від 20.02.2019, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 180 284.33 грн. Як зазначає позивач, з висновками акту перевірки №26/05-99-12-02/34850038 та податковим повідомленням-рішенням № позивач частково не погодився. Сума завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у розмірі 24 583,33 грн. була оскаржена у судовому порядку (справа № 200/7855/19-а).

За період грудень 2018 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 15.03.2019 №257/05-99-12-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 17.04.2019, № від 17.04.2019, № від 17.04.2019, № від 17.04.2019. Як зазначає позивач, ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» частково не погодилося з висновками акту документальної позапланової невиїзної перевірки, а прийняті на підставі акту податкові повідомлення-рішення № від 17.04.2019, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування на 319 923 грн., та нарахований штраф в сумі 159 961,50 грн., та № від 17.04.2019, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 50 779,00 грн. були оскаржені спочатку в адміністративному потім в судовому порядку (справа № 200/10039/19-а).

За період січень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт від 12.04.2019 № 374/05-99-12-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 13.05.2019, № від 13.05.2019. № від 13.05.2019. ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» частково не погодилося із висновками акту документальної позапланової невиїзної перевірки та прийнятими на підставі зазначеного акту податковими повідомленнями-рішеннями № від 13.05.2019, яким встановлено суму завищення бюджетного відшкодування на 36 887 грн., та нарахований штраф в сумі 18 443,50 грн. та № від 13.05.2019, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду в розмірі 46 379 грн. Прийняті на підставі акту зазначеного акту податкові повідомлення-рішення № та № були оскаржені спочатку в адміністративному потім в судовому порядку (справа 200/11930/19-а).

За період лютий 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 471/05-99-12-02/34850038 від 15.05.2019. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 07.06.2019 про встановлення відсутності права на отримання бюджетного відшкодування на 102 252 грн.; № від 07.06.2019 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку у розмірі 27 108 грн. (розмір зменшення) та штрафу 13 554 грн.; № від 07.06.2019 про встановлення відсутності реєстрації податкової накладної протягом граничного терміну на суму ПДВ 25 494,61 грн. та застосування штрафу - 12 747,31 грн. Прийняті на підставі акту податкові повідомлення-рішення № . № та № були оскаржені спочатку в судовому порядку (справа №200/9906/19-а).

За період березень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 129/05-99-12-02/34850038 від 20.05.2019. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 19.06.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 497825,00 грн. Прийняте на підставі акту податкові повідомлення-рішення № було оскаржені спочатку в судовому порядку (справа №200/11929/19-а).

За період квітень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 153/05-99-12-02/34850038 від 18.06.2019. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 19.06.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 497825,00 грн. Прийняте на підставі акту податкові повідомлення-рішення № було оскаржені спочатку в судовому порядку (справа №200/11931/19-а).

За період травень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 817/05-99-12-02/34850038 від 13.08.2019. На підставі висновків акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10.09.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 53307,00 грн., № від 10.09.2019, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на 4234,00 грн. Прийняте на підставі акту податкові повідомлення-рішення № було оскаржені спочатку в судовому порядку (справа №200/1108/20-а).

За період червень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 182/05-99-12-02/34850038 від 06.08.2019. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення № від 11.09.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 66230,00 грн., № на 53307,00 грн., № від 11.09.2019, яким відмовлено в наданні бюджетного відшкодування на 4234,00 грн. Прийняті на підставі акту податкові повідомлення-рішення №, № було оскаржені спочатку в судовому порядку (справа №200/ 1110 /20-а).

За період липень 2019 року була проведена перевірка, за результатами якої складений акт № 8/05-99-12-02/34850038 від 09.09.2019. На підставі висновків акту перевірки було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 16.10.2019, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 939437,00 грн. Прийняте на підставі акту податкові повідомлення-рішення №, № було оскаржені в судовому порядку (справа №200/ 1684 /20-а).

За період серпень 2019 року була проведена перевірка за результатами якої було складено акт № 200/05-99-04-02/34850038. На підставі висновків акту перевірки були прийняті податкові повідомлення-рішення: № від 06.12.2019 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 516 787 грн. Прийняте на підставі акту податкові повідомлення-рішення оскаржена в судовому порядку (справа № 200/1643/20-а).

Наведені вище обставини дозволяють суду зробити висновок про неузгодженість сум за зазначені періоди, отже, за таких обставин, спірне податкове повідомлення-рішення від № від 20.01.2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у сумі 714 649 грн. є таким, що винесено визнанню протиправно та підлягає скасуванню.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 20.01.2020, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 3 049 591 грн. та нарахований штраф у розмірі 1 524 795,5 грн. суд зазначає наступне.

Між ТОВ "ЄВРОМІНЕРАЛ" та ТОВ "ВІКТОРІЯ ЛОДЖИСТІК" укладений Агентський договір від 01.04.2020 № 04-18/160 відповідно до умов якого ТОВ "ВІКТОРІЯ ЛОДЖИСТІК" (агент за договором) виконує послуги щодо організації перевезень вантажів ТОВ "ЄВРОМІНЕРАЛ" по території Російської Федерації та митного союзу за плату і на визначених договором умовах. На підтвердження реальності господарської операції позивачем до перевірки були надані договір від 01.04.2020 № 04-18/160, заявку, звіт агента № 04/19-09-01 від 30.092019, рахунок на оплату послуг № 1083 від 04.10.2019 року, акт виконаних робіт, банківську виписку від 01.11.2019 року про оплату, податкова накладна № 175 від 30.09.2019, на підставі якої сформовано податковий кредит на суму 17 571,89 грн. Зазначена обставина не є спірною.

Податковий орган вважає, що зазначена господарська операція не відбулась, оскільки не було надано документів, що підтверджують витрати позивача на доставку товару до кордону з Російською Федерацією.

З цього приводу суд зазначає, що предметом господарської операції з ТОВ "ВІКТОРІЯ ЛОДЖИСТІК" було надання послуг, а не транспортні перевезення.

Крім того, позивачем на підтвердження перетину кордону вантажу надано вантажні митні декларації (т.1 а.с.248-253).

При цьому, зазначені митні декларації відповідач не вимагав до проведення перевірки та не досліджував в ході перевірки.

Також, між ТОВ "ЄВРОМІНЕРАЛ" (замовник) та ТОВ «Інженерно-будівельне підприємство «Альянс» (підрядник) 26.11.2017 року було укладено договір підряду відповідного до якого підрядник зобов`язується виконати роботи з ремонту автодороги загального користування в Костянтинівському районі Донецкої області, а замовник прийняти роботи та оплатити.

На підтвердження зазначеної господарської операції крім вищезазначеного договору та додатків до нього: кошторису, дефектної відомості, надано платіжні доручення на оплату № 1721 від 03.07.17, № 2338 від 23.08.2017, № 2388 від 30.08.2017, №2438 від 04.09.2017, № 2566 вд 14.09.2017, № 2687 від 26.09.2017, № 27.5 від 27.09.2017, № 2749 від 29.09.2017, акти виконаних робот, податкові накладні № 1 від 04.09.2017 за серпень 2017 та № 2 від 14.09.2017 за вересень 2017

Як вбачається з матеріалів перевірки податковим органом встановлено, порушення п.198.5 ст.198 Податкового кодексу, а саме не здійснення позивачем нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість по операції з списання дебіторської заборгованості, використаної в неоподаткованих операціях ТОВ «Євромінерал» всього на загальну суму ПДВ 195037,22 грн. ( в тому числі вересень 2019 р.)

В бухгалтерському обліку операція відображена записами ДТ 94 «Інші витрати операційної діяльності» -Кт63 «Розрахунки з покупцями», Дт94 «Інші витрати операційної діяльності-Кт64 «Розрахунки з податками та платежами, Дт791 «Результат операційної діяльності - КТ944 «Сумнівні та безнадійні борги».

Також по господарським операціям з TOB "АКВА ПРО ТРЕЙД" сума ПДВ - 45,32 грн., щодо придбання питної води для працівників, з ТОВ "КОРОБКА", сума ПДВ - 88,50 грн., щодо придбання гофрокоробки для відправки проб сировині на хіманаліз, з ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЛІС-С", сума ПДВ - 474,50 грн. щодо придбання канцелярій для персоналу позивача, ТОВ "КИІВДНІПРО", сума ПДВ - 84,00 грн., щодо придбання ветоші для обслуговування власного автотранспорту, податковим органом також було встановлено порушення п.198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, щодо не нарахування податкових зобов`язань у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в операціях, не пов`язаних з виробничим використанням, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань .

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 розділу II Податкового кодексу для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V Кодексу.

Відповідно до п. 198.5 ст.198 Кодексу платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до п. 189.1 ст.189 Податкового кодексу у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової-) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до абз.1, абз.2) п. 188.1 ст. 188 Кодексу, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової-) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

Відповідно до п. 187.1 ст.187 Кодексу, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у

банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що

засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг

платником податку.

Суд бере до уваги доводи позивача, щодо невиконання підрядником - ТОВ «Інженерно-будівельне підприємство «Альянс» умов договору в повному обсязі, оскільки акти виконаних робот позивачем не підписані, тобто відсутні первинні документи на підтвердження виконання договору в повному обсязі.

Також суд бере до уваги що по вищезазначеній операції податкові накладні не були зареєстровані та суми податку на додану вартість не віднесені до податкового кредиту.

Як було зазначено представником позивача по господарській операції з ТОВ «Інженерно-бідевельне підприємство «Альянс» не були визначені податкові зобов`язання оскільки ремонт автодороги здійснювався для використання її у господарській діяльності позивача, а саме переміщення вантажів та продукції (глини) по території підприємства та за його межі, тобто використання у власній господарській діяльності.

Також щодо придбання товарів та матеріалів у TOB "АКВА ПРО ТРЕЙД" ТОВ "КОРОБКА", ,ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЛІС-С", ТОВ "КИІВДНІПРО" представником позивача було зазначено, про використання їх господарській діяльності позивача.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року №996-ХІУ (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон №996-ХІУ) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-ХІУ підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під мас здійсненні господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Дл: контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ІІК України господарські діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/абі реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу; і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а такої через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-ХІУ господарська операція це дія або подія, як викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Суд зауважує, що податковим органом не наведено жодного доводу та доказів в акті перевірки та в ході судового засідання на підтвердження того, що вищезазначені господарські операції з ТОВ «Інженерно-будівельне підприємство «Альянс», TOB "АКВА ПРО ТРЕЙД" ТОВ "КОРОБКА", ,ТОВ "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЛІС-С", ТОВ "КИІВДНІПРО" не пов`язані з господарською діяльністю позивача.

Таким чином, податковий орган безпідставно застосував приписи п.198.5. статті 198 ПКУ до вищезазначених господарських операцій, оскільки не довів, що придбані товари та послуги позивач не використані позивачем у власній господарській діяльності.

Що стосується списання неліквідної глини на загальну суму 104 118.96 грн. (кількість 701,314 т.) суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за даними бухгалтерського обліку ТОВ «Євромінерал» згідно картки рахунку 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей» проведено в лютому 2019 року списання неліквідної глини на загальну суму 104 118.96 грн.(кількість 701,314 т.). В бухгалтерському обліку операція відображена записами: Дт 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей» - Кт 26 «Готова продукція»; Дт 791 «Результат операційної діяльності» - Кт 947 «Нестачі і втрати від псування цінностей». Вказані обставини не є спірними та визнаються сторонами.

Згідно висновків податкового органу позивач в порушення п.198.5 ст.198, п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, ТОВ «Євромінерал» не нараховано податкові зобов`язання, не складено податкові накладні і не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін, у зв`язку з використанням зазначених робіт/послуг в неоподаткованих операціях, що призвело до заниження податкових зобов`язань, які підлягають відображенню по рядку 4.1 колонка «Б» Декларацій «Нараховано податкових зобов`язань відповідно до пункту 198.5 статті 198 та пункту 199.1 статті 199 Податкового кодексу за основною ставкою», всього в загальній сумі ПДВ 13162,31 грн. База оподаткування склала 104 118.96 грн. (вартість витрат, які придбавались з ПДВ у складі знищеної готової продукції) х 20%.

Разом з тим, списання неліквідної глини передбачено виробничим процесом розробки Центрального родовища вогнетривких та тугоплавких глини, відповідним робочим проектом та підтверджується службовими записками, актами контрольного перезважуванням, витягом з журналу вивезення неліквідної глини (т. 2, а.с. 304-314). Тобто до набуття статусу «товару» видобута корисна копалина має норми звичайних втрат.

Отже, суд дійшов висновку, що податковий орган необґрунтовано визначив операцію зі списання неліквідної глини, як використання товару виготовленого з податком на додану вартість в операціях, що не є господарською діяльністю платника податків, та нарахував суму податкового зобов`язання з ПДВ на весь обсяг списаної глини в розмірі 20823,79грн.

Щодо завищення податкового кредиту на суму 2120899,57грн.( вересень 2019) за рахунок взаємовідносин з : TOB "НОРС БІЗНЕС ГРУП». ТОВ "ОПТИМУМ ТРАНС». ДЕРЖАВНЕ РЕГІОНАЛЬНЕ ГЕОЛОГІЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ДОНЕНЬКГЕОЛОГІЯ". ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ВІКТОРІЯ ЛОДЖИСТІК". МІНІСТЕРСТВО ЕНЕРГЕТИКИ ТА ЗАХИСТУ ДОВКІЛЛЯ УКРАЇНИ: ТОВ "СПЕНЕНЕРГОКОМПЛЕКС": ТОВ "СПЕКТРАН": ТОВ "РКС- ТЕЛЕМАТИКА"; ТОВ "БИТХІМ": АТ "УКРАЇНСЬКА ЗАЛІЗНИЦЯ".ФІЛІЯ "ЄДИНИЙ РОЗРАХУНКОВИЙ ЦЕНТР ЗАЛІЗНИЧНИХ ПЕРЕВЕЗЕНЬ".

Як вбачається з матеріалів перевірки підставою для податкового органу щодо завищення податкового кредиту стали помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкових накладних, по яких визначення номенклатури як «залізничні послуги» у кількості 1, од.виміру «грн», не відповідає умовам та заважає ідентифікувати усі послуги, за які здійснено розрахунки податкового кредиту на суму 2120899,57грн.

Відповідно до п. 201.10. ст.201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Суд зазначає, що податкові накладні по господарським операціям з вищезазначеними контрагентами були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних. Зазначена обставина не є спірною

При цьому,ті недоліки складання податкових накладних, на які вказує податковий орган не стали підставою для зупинення їх реєстрації.

Таким чином відповідач помилково, в порушення приписів 201.10. ст.201 Податкового кодексу України зменшив позивачу податковий кредит з підстав помилок в податкових накладних, які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань.

Крім того, як вбачається з матеріалів перевірки підставою для зменшення податкового кредиту по господарським операціям з TOB «НОРС БІЗНЕС ГРУП» стало відсутність документів на перевезення навантажених вагонів Перевізника та/або Експедитора, витрат за перевезення у порожньому стані вагонів Перевізника та/або Експедитора, використання вагонів Перевізника та/або Експедитора у вантажному та порожньому рейсах за нормативний термін доставки. Також відсутні заявки на надання послуг, підтвердження надання інших послуг, проведення консультаційно-довідкового обслуговування, надання інформаційних послуг, Протоколів погодження договірної ціни, звітів Експедитора про виконання заявок, отримання інших витрат.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем укладено договір транспортного експедирування від 15.02.2018 № 1600/63 з ТОВ «НОРС БІЗНЕС ГРУП» (експедитор). Предметом договору є зобов`язання експедитора надавати транспортно-експедиторські послуги за винагороду (плату) і за рахунок клієнта, та зобов`язання клієнта сплатити встановлену цим договором плату.

Згідно з пунктом 3.5 договору, факт виконання робіт (надання послуг) підтверджується Актом про фактично надані послуги, що надаються експедитором.

Згідно ст. 1 Закону України «Про транспортно-експедиторську діяльність» від 01.07.2004 № 1955-IV (далі - Закон №1955-1V), транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування.

Статтею 9 Закону №1955-1V визначено, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучатися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади.

Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути, крім інших документів, накладна СМГС.

Надання послуги експедитора при перевезенні підтверджується єдиним транспортним документом або комплектом документів (залізничних, автомобільних, авіаційних накладних, коносаментів тощо), які відображають шлях прямування вантажу від пункту його відправлення до пункту його призначення.

На підтвердження витрат на транспортування позивачем було надано: договір транспортного експедирування від 15.02.2018 № 1600/63, додаткові угоди до вказаного договору, заявки, акти наданих послуг, звіти експедитора, залізничні накладні, податкові накладні, а також банківські виписки по оплаті транспортно-експедиторських послуг (т.1 а.с. 141-177,т.2 1-210)

Суд зазначає, що надані транспортні документи-залізничні накладні, акти надання послуг підтверджують факт перевезення вантажу (глина), шляхом проходження вантажу від пункту відправлення до пункту призначення та підтверджують факт надання транспортно- експедиторських послуг за договором транспортного експедирування від 15.02.2018 № 1600/63. Вказані документи містять всі необхідні реквізити та відповідають вимогам Закону №996-XIV, тобто є первинними документами у розумінні цього Закону.

Щодо відсутність документів: заявки на надання послуг, проведення консультаційно-довідкового обслуговування, надання інформаційних послуг, Протоколів погодження договірної ціни, звітів експедитора про виконання заявок суд зазначає, що зазначені документи не є первинними документами бухгалтерського обліку тому їх відсутність не може бути підставою для визнання господарської операції такої, що не відбулась.

З огляду на зазначене, суд вважає висновки податкового органу в цій частини помилковими.

Також, аналогічні порушення були встановлені податковим органом по господарським правовідносинам з ТОВ "ОПТИМУМ ТРАНС" , а саме відсутні документів, наявність яких передбачено умовами Договору, що підтверджують фактичне отримання послуг, отримання інших витрат, що унеможливлює встановити використання послуг у господарській діяльності

Позивачем укладено договір транспортного експедирування від 08.02.2016 № 22-МСПНТ з ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС» (експедитор).

Предметом договору є зобов`язання експедитора надавати транспортно-експедиторські послуги за винагороду (плату) і за рахунок клієнта, та зобов`язання клієнта сплатні встановлену цим договором плату.

На підтвердження витрат на транспортування вантажу по території України та міжнародному морському сполученні до матеріалів справи надані: договір транспортної експедирування від 08.02.2016 № 22-МСПНТ, додаткові угоди до вказаного договор; заявки, акти наданих послуг, звіти експедитора, залізничні накладні, документи зберігання вантажу в порту, документи щодо прийняття вантажу до перевезення на морському суди накопичувальні відомості, а також платіжні доручення по оплаті транспортне експедиторських послуг ( т.1 а.с.82-107). Вказані документи містять всі необхідні реквізити та відповідають вимогам Закону №996-Х1У. тобто є первинними документами у розумінні цього Закону.

Надані транспортні документи, а саме залізничні накладні, документи на морські перевезення, акти надання послуг засвідчують факт перевезення вантажу (глина), шляхи проходження вантажу від пункту відправлення до пункту призначення та підтверджують факт надання транспортно-експедиторських послуг за договором транспортного експедирування від 08.02.2016 № 22-МСПНТ.

При цьому, оформлення документів мовою міжнародного сполучення, прямо передбачено приписами ст.9 Закону №1955-ІУ. Зазначені документи підтверджують реальність здійснення господарської операції та шлях прямування вантажу.

З огляду на вищезазначене, суд дійшов аналогічного висновку про помилковість висновків податкового органу в частині зменшення податкового кредиту по господарський операції між позивачем та ТОВ «ОПТИМУМ ТРАНС».

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 20.01.2020, яки застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних розмірі 50% від 126 553.38 гри. у сумі 63 276,96 грн. суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів перевірки ТОВ «ЄВРОМІНЕРАЛ» занижені (не нараховані) податкові зобов`язання з вартості товарів, робіт/послуг, використання яких в господарській діяльності/оподаткованих операціях не доведено, а саме з:

- ТОВ АКВА ПРО ТРЕЙД "- вода, ПДВ 45,32 грн.;

-ТОВ КОРОБКА-пакети, ПДВ 88,5 грн.;

- ПРИВАТНЕ ПІДПРИЄМСТВО "ВИРОБНИЧО-КОМЕРЦІЙНА ФІРМА "ЛІС-С"-канцтовари, ПДВ 474,55грн.;

-ТОВ "КИЇВДНІПРО -ганчір`я, ПДВ 84 грн.

-з списання неліквідної глини, ПДВ 20823,79 грн;

- списання дебіторської заборгованості ТОВ «ІБД «АЛЬЯНС», ПДВ 105037,22 грн., у зв`язку з чим відповідачем винесене спірне податкове рішення, яким нараховані штрафні санкції за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних розмірі 50% від 126 553.38 гри. у сумі 63 276,96 грн.

Відповідно до п.120-1.1 ст.120 ПК України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

Як вже зазначалось судом раніше податковим органом не наведено доводів та не надано доказів на підтвердження того, що товари та матеріали придбані по вищезазначеним господарським операціям не пов`язані з господарською діяльністю позивача.

За таких обставин застосування штрафних фінансових санкцій безпідставно тому суд дійшов висновку про протиправність прийнятого податкового - рішення.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи і не спростовано відповідачем, в підтвердження реальності господарських операцій та правомірності включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ по укладеним договорам позивачем надані відповідні документи бухгалтерського та податкового обліку.

Надані документи підтверджують факт здійснення господарських операцій та правомірність включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ.

При цьому відповідно до законодавства кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник.

Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов`язань.

Податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит, виписані контрагентом, який на момент спірних правовідносин був зареєстрований платником ПДВ, що не спростовано в акті документальної перевірки відповідачем та зареєстровані в ЄРПН. Зазначена обставина не є спірною.

Стаття 6 КАС України передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про протиправність прийнятих податних повідомлень: № від 20.01.2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 714 649 грн., № від 20.01.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 3 049 591 грн. та нарахований штраф у розмірі 1 524 795,5 грн., № від 20.01.2020, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних на суму 63 276,96 грн.

Що стосується позовної вимоги щодо зобов`язання ГУ ДПС у Донецькій області внести до реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушення суми бюджетного відшкодування відомості про відсутність порушень стосовно документальної невиїзної перевірки позивача з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за вересень 2019 року суд зазначає наступне.

Відповідно до п.200.7.1., п.207.2. ст.207 Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

200.7.2. Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутня відповідна заява позивача, а також дані про відмову податкового органу про реєстрацію цієї заяви в Реєстрі про повернення суми бюджетного відшкодування.

З огляду на зазначене суд вважає, що позовна вимога заявлена передчасно, тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єктом владних повноважень доказів правомірності висновків про порушення позивачем норм законодавства з питань оподаткування та винесення за результатом таких порушень спірних податкових повідомлень-рішень не надано.

Вказане свідчить про необґрунтованість висновків відповідача та призвело до помилкового винесення вищезазначених податкових повідомлень-рішень, які не можна вважати законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з платіжним дорученням № 492 від 21 лютого 2020 року позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 21020,00 грн., який підлягає стягненню на його користь з рахунків відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 90, 132, 139, 193, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання неправомірними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2020 року, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на 714 649 грн.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2020 року, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку у розмірі 3 049 591 грн. та нарахований штраф у розмірі 1 524 795,5 грн.

Визнати неправомірним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2020, яким застосовано штраф за порушення термінів реєстрації, складання податкових накладних на суму 63 276,96 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Донецькій області (; 87515, Донецька область м. Маріуполь, вул.Італійська, буд. 59) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю «Євромінерал» (; 84571, Донецька обл., Бахмутський район, с.Опитне вул. Київська, 6) судовий збір у розмірі 21020,00 (двадцять одна тисяча двадцять гривень) 00 коп.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 16.07.2020 року.

Повний текст рішення складено та підписано 24.07.2020 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Стойка