Справа № 580/4101/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2020 року справа № 580/4101/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

позивача ОСОБА_1 - особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними і скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовною заявою до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), в якій просить визнати протиправними та скасувати постанови від 10.12.2019, прийняті державним виконавцем Яворським Олександром Миколайовичем у виконавчих провадженнях № 60676491 та № 60676398 про накладення штрафів у сумі 1 700 грн 00 коп., кожна.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в добровільному порядку виконав постанову Черкаського апеляційного суду від 24.10.2019 у справі № 707/1436/19, а тому дії відповідача щодо винесення постанов про стягнення штрафів у виконавчих провадженнях № 60676491 та № 60676398 від 10.12.2019 є протиправними.

Ухвалою суду від 26.12.2019 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, відповідач подав до суду відзив, в якому зазначив, що на підставі заяви ОСОБА_2 від 19.11.2019 державним виконавцем Яворським О.М. відкрито виконавче провадження № 60676491 та № 60676398 від 21.11.2019. Державним виконавцем 10.12.2019 здійснено перевірку виконання рішення суду та складено акти від 10.12.2019, на підставі яких винесено постанову про накладення штрафу від 10.12.2019 у виконавчому провадженні № 60676491 та постанову про накладення штрафу від 10.12.2019 у виконавчому провадженні № 60676398. З огляду на наведене, на думку відповідача, відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.01.2020 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Черкаського районного суду Черкаської області у справі № 707/2951/19.

Ухвалою суду від 27.07.2020 провадження у справі № 580/4101/19 поновлено.

Позивач в судове засідання прибув, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надавши до початку судового засідання клопотання про перенесення розгляду справи.

Згідно з ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на скорочені строки розгляду даної категорії справ та положення Кодексу адміністративного судочинства України, якими врегульовані особливості повідомлення учасників справи про дату, час та місце розгляду у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, суд висновує про розгляд даної справи за відсутності позивача та представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідачем відкрито 21.11.2019 виконавчі провадження № 60676491 та № 60676398 з примусового виконання виконавчих листів, виданих Черкаським районним судом Черкаської області, щодо:

- зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкод ОСОБА_2 у користуванні будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом надання їй вільного доступу до приміщення будинку з наданням ключів від всіх вхідних дверей вказаного будинку;

- вселення ОСОБА_2 , в будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно з відкриттям вказаних проваджень державний виконавець прийняв постанови про стягнення виконавчого збору з боржника та направив на його адресу вимоги виконавця №25379/3, №25372/3 щодо добровільного виконання рішення суду протягом 10 днів.

Позивач звернувся до відповідача з заявою від 04.12.2019, в якій просив закрити виконавчі провадження № 60676491 та № 60676398, у зв`язку з їх повним фактичним виконанням.

За наслідками перевірки виконання рішення суду, державний виконавець склав акти від 10.12.2019, в яких вказав, що рішення суду не виконане позивачем, так як передано ключі лише від одного замка, коли їх фактично два.

На підставі вищевказаних актів відповідачем винесено постанову про накладення штрафу від 10.12.2019 у виконавчому провадженні № 60676491 та постанову про накладення штрафу від 10.12.2019 у виконавчому провадженні № 60676398 на 1700,00 грн кожна.

Вважаючи акти відповідача від 10.12.2019 протиправними, позивач звернувся до Черкаського районного суду Черкаської області зі скаргою.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 10.03.2020 у справі № 707/2951/19, залишену без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 09.06.2020, скаргу ОСОБА_3 задоволено частково; визнано дії головного державного виконавця Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворського Олександра Миколайовича, у виконавчому провадженні № 60676398 від 21.11.2019 року, щодо складання акту від 10.12.2019 року про невиконання ОСОБА_1 рішення Черкаського районного суду Черкаської області про вселення ОСОБА_2 в будинок по АДРЕСА_1 - неправомірними; скасовано акт від 10.12.2019 року складений головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворським Олександром Миколайовичем, у виконавчому провадженні № 60676398 від 21.11.2019 року; скасовано акт від 10.12.2019 року складений головним державним виконавцем Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Яворським Олександром Миколайовичем, у виконавчому провадженні № 60676491 від 21.11.2019.

Відповідно до ч. 5 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Преюдиційні факти - це факти, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили. Преюдиційність ґрунтується на правовій властивості законної сили судового рішення і визначається його суб`єктивними і об`єктивними межами, за якими сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову оспорювати в іншому процесі встановлені судовим рішенням у такій справі правовідносини.

Суб`єктивними межами є те, що в двох справах беруть участь одні й ті самі особи чи їх правонаступники, чи хоча б одна особа, щодо якої встановлено ці обставини. Об`єктивні межі стосуються обставин, встановлених рішенням суду.

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішення; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті ж особи, які брали участь у попередній справі.

Особи, які не брали участі в цивільній, господарській або адміністративній справі, в якій судом ухвалено відповідне судове рішення, мають право при розгляді іншої цивільної справи за їх участю оспорювати обставини, встановлені цими судовими рішеннями. У даному випадку суд ухвалює рішення на основі досліджених у судовому засіданні доказів.

Тобто, якщо у справі беруть участь нові особи, то преюдиційний характер рішення втрачається.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.06.2020 у справі № 522/7758/14-ц, яка має бути врахована судом при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Таким чином на підставі викладеного вище та враховуючи, що при розгляді Черкаським районним судом Черкаської області справи № 707/2951/19 брали участі ті самі сторони, що і при розгляді справи № 580/4101/19, то суд зазначає, що ухвала Черкаського районного суду Черкаської області від 10.03.2020 у справі № 707/2951/19, залишена без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 09.06.2020, має преюдиційний характер відносно спору в даній справі.

Оскільки постанови відповідача про накладення штрафів від 10.12.2019 винесені на підставі актів від 10.12.2019, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом заходи примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, що передбачено частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2019 державним виконавцем були прийняті постанови про відкриття виконавчих проваджень з наданням боржнику десятиденного строку для виконання рішення суду.

02.11.2019 - до відкриття виконавчого провадження, позивач направив ОСОБА_2 комплект ключів від будинку, на виконання рішення суду, що підтверджується експрес-накладною № 9174 від 02.11.2019. Також 04.12.2019 складений акт депутатом Руськополянської сільської ради Пономаренком І.І . про те, що ОСОБА_1 добровільно виконав рішення Черкаського апеляційного суду від 24.10.2019 шляхом надання ОСОБА_2 вільного доступу до приміщення будинку по АДРЕСА_1 з наданням ключів від вхідних дверей (а.с. 15).

Позивач 04.12.2019 звернувся з заявою до начальника Черкаського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якій просив закінчити виконавчі провадження № 60676491, № 60676398, у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду в повному обсязі, на підтвердження чого ним наданий акт від 04.12.2019 та експрес-накладна від 02.11.2019 (а.с. 16).

Таким чином, позивачем ще до відкриття виконавчого провадження були направлені ключі ОСОБА_2 поштовим зв`язком, які в подальшому - вручені при свідках, що підтверджується вищевказаним актом Руськополянської сільської ради від 04.11.2019. В матеріалах справи відсутні відомості про, те що ОСОБА_2 02.11.2019 не змогла потрапити до будинку, що знаходить за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач, посилаючись на невиконання в добровільному порядку ОСОБА_1 рішення суду, вказував на надання боржником лише одного ключа від вхідних дверей будинку, що унеможливлювало вселення ОСОБА_2 .

Як вбачається з ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 10.03.2020 у справі № 707/2951/19, залишеною без змін постановою Апеляційного суду Черкаської області від 09.06.2020, на вхідних дверях містилася защіпка, яка зачиняє вхідні двері лише із середини і користується нею лише донька сторін, коли залишається сама вдома (ключ для даної защіпки не передбачений). Вказана защіпка демонтована ОСОБА_1 , про що складений акт державним виконавцем Яворським О.М. від 24.12.2019. Також, 24.12.2019 ОСОБА_2 надала державному виконавцю заяву, що претензій щодо примусового вселення в будинок не має.

Отже, відповідачем при складанні актів від 10.12.2019, на підставі яких винесено постанови про накладення штрафів від 10.12.2019, не дотримано вимоги ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Таким чином, постанови від 10.12.2019, прийняті державним виконавцем Яворським Олександром Миколайовичем у виконавчих провадженнях № 60676491 та № 60676398 про накладення штрафів є протиправними.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, постанови Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 10.12.2019 ВП №60676398 та про накладення штрафу від 10.12.2019 ВП № 60676491є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 840 грн 80 коп., а тому враховуючи, що позов задоволено повністю, за рахунок відповідача належить стягнути на користь позивачки витрати зі сплати судового збору у сумі 840 грн 80 коп.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 143, 241-246, 255, 271, 272, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Київ) (18000, м. Черкаси, вул. Вернигори, 4, ідентифікаційний код 34997607) про визнання протиправними і скасування постанов - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції (м. Київ) про накладення штрафу від 10.12.2019 ВП №60676398 та про накладення штрафу від 10.12.2019 ВП № 60676491.

Стягнути з бюджетних асигнувань Черкаського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерство юстиції на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 768 (сімсот шістедесят вісім) грн 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суду строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог пункту 3 розділу VI Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Кульчицький

Повний текст рішення складено 27.07.2020