Справа № 500/348/19
Суддя: Уханенко С.А.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 липня 2020 року

м.Київ

справа №500/348/19

адміністративне провадження №К/9901/22768/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Уханенка С.А.,

суддів: Кашпур О.В., Шевцової Н.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправним і скасування наказу, провадження у якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року (суддя Баб?юк П.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року (головуючий суддя Запотічний І.І., судді Довга О.І., Матковська З.М.),

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про визнання протиправним і скасування наказу від 10.01.2019 №3/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 "

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що до нього застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді догани за надання недостовірної інформації, при цьому в наказі від 10.01.2019 №3/11 не конкретизовано, яку саме недостовірну інформацію та кому він її надав, тобто відсутні відомості, обставини і суть дисциплінарного проступку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що матеріали дисциплінарного провадження підтверджують факт неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, за що його правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалені рішення та прийняти нове - про задоволення позову.

На обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суди не дали належної правової оцінки його доводам про те, що в оскаржуваному наказі не встановлено конкретного дисциплінарного проступку, не наведено мотивів прийнятого рішення та зазначено про неналежне виконання ним обов`язків заступника начальника відділу, хоча дії, за які його притягнуто до дисциплінарної відповідальності, були вчиненні ним як в.о. начальника відділу. Наголошує, що керівник органу ДВС вправі використовувати дані Автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - АСВП) виключно для перевірки наявності підстав виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643 (далі - Порядок), а саме: перевірити факт стягнення коштів у виконавчому провадженні та відповідність показників роботи критеріям для виплати винагороди. У зв`язку з цим керівник органу ДВС, на думку позивача, не має повноважень перевіряти інші відомості в базі АСВП та не несе відповідальності за порушення, допущені державним виконавцем у відповідному провадженні. З приводу виконавчого провадження №40307829 вказує, що на дату погодження заяви державного виконавця ОСОБА_3 про виплату винагороди не було чинних рішень, у тому числі рішень суду, які набрали законної сили, про визнання неправомірними дій державного виконавця у цьому виконавчому провадженні. Посилається також на порушення відповідачем Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої групи, державних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 №3284/5.

У відзиві на касаційну скаргу Головне територіальне управління юстиції у Тернопільській області просить залишити рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін, вважаючи їх законними і обґрунтованими.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 працює в системі органів юстиції з 28.09.2010, з 23.03.2016 - на посаді заступника начальника Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області (далі - Тернопільський РВ ДВС).

З 19.10.2018 по 12.11.2018 позивач виконував обов`язки начальника Тернопільського РВ ДВС.

07.11.2018 до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області надійшло подання в.о. начальника Тернопільського РВ ДВС ОСОБА_1 від 05.11.2018 №45202 та заява керівника виконавчої групи ОСОБА_1 про виплату винагороди членам виконавчої групи: заступнику начальника Тернопільського РВ ДВС ОСОБА_1 і старшому державному виконавцю ОСОБА_2 , за фактичне виконання виконавчого документа майнового характеру у ВП №48000524.

Листом від 12.11.2018 №11175/3-03-19 заяву та подання про виплату винагороди у ВП №48000524 повернуто у зв`язку із невідповідністю зазначених у них даних щодо створення виконавчої групи у зведеному виконавчому провадженні відомостям в АСВП, в якій відсутня інформація про приєднання/об`єднання ВП №48000524 до зведеного та відсутня постанова про створення виконавчої групи від 16.10.2017.

Крім того, до Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області 07.11.2018 надійшло подання в.о. начальника Тернопільського РВ ДВС ОСОБА_1 від 05.11.2018 №45185 та заява державного виконавця ОСОБА_3 про виплату винагороди з примусового виконання ВП №40307829.

Листом від 12.11.2018 №11178/3-03-19 заяву та подання про виплату винагороди у ВП №40307829 повернуто з мотивів недотримання пункту 11 Порядку та відсутності підстав для виплати винагороди державному виконавцю ОСОБА_3 , дії якого у вказаному виконавчому провадженні визнані неправомірними ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.03.2018 і від 22.10.2018 у справі №2-5966/11.

Відповідно до наказу Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 23.11.2018 №442/45 робочою групою у складі посадових осіб УДВС Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області проведено позапланову цільову перевірку Тернопільського РВ ДВС щодо фактів, зазначених у заявах державного виконавця та поданнях в.о. керівника Тернопільського РВ ДВС від 05.11.2018 з примусового виконання ВП №40307829 і ВП №48000524, на предмет дотримання вимог чинного законодавства та відповідності відомостей, що містяться в матеріалах виконавчих проваджень, відомостям в АСВП.

За результатами проведеної позапланової цільової перевірки робочою групою складено довідку від 27.11.2018 із зазначенням виявлених порушень, допущених, зокрема в.о. начальником Тернопільського РВ ДВС ОСОБА_1, під час внесення подань та погодження заяв про виплату винагороди у ВП №40307829 і ВП №48000524. Так, робочою групою установлено, що в поданні про виплату винагороди державному виконавцю ОСОБА_3 у ВП №40307829 ОСОБА_1 не вказав про наявність ухвали Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 22.10.2018, якою дії цього державного виконавця визнані неправомірними. Водночас зазначена у заяві і поданні про виплату винагороди у ВП №48000524 інформація про створення виконавчої групи не відповідає відомостям АСВП, тобто не може вважатися достовірною інформацією.

На підставі подання заступника начальника Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області з питань державної виконавчої служби - начальника УДВС Хічія А.М. від 30.11.2018 з проханням вирішити питання про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення за внесення подання і заяви про виплату винагороди у ВП №48000524 з недостовірними даними, начальником Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кольцовим Е.С. видано наказ від 20.12.2018 №52/11 про відкриття дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1

26.12.2018 у ОСОБА_1 відібрано письмові пояснення, у яких він заперечив проти виявлених перевіркою порушень та не визнав своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку.

Дисциплінарна комісія Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на засіданнях 27.12.2018 і 29.12.2018 розглянула подання про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 та за результатами дисциплінарного провадження 10.01.2019 склала висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу", який полягав у неналежному виконанні ОСОБА_1 своїх посадових обов`язків під час внесення подання і заяви від 05.11.2018 про виплату винагороди у ВП №48000524, а саме: зазначенні інформації про проведення виконавчих дій виконавчою групою, недостовірність якої підтверджується відомостями з АСВП, поясненнями представника стягувача Грималюка Б.І., постановою начальника Тернопільського РВ ДВС Кузьми П.Г. від 26.10.2017 про перевірку ВП №48000524 та інформацією від 13.12.2017 №45315, наданою начальником Тернопільського РВ ДВС Кузьмою П.Г. про стан виконання ВП №48000524.

10.01.2019 дисциплінарна комісія внесла подання щодо накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1

Наказом Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 10.01.2019 №3/11 "Про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 " позивачу оголошено догану та закрито дисциплінарне провадження у зв`язку із застосуванням дисциплінарного стягнення.

Відповідно до статті 64 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII) за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарним проступком, зокрема, є невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень (пункт 5 частини другої статті 65 Закону №889-VIII).

Частиною першою статті 66 Закону №889-VIII передбачено, що до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.

У силу частини третьої статті 66 Закону №889-VIII державному службовцю може бути оголошено догану у разі допущення дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону.

За приписами частини першої статті 67 Закону №889-VIII дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Матеріали справи свідчать про те, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за зазначення ним як керівником виконавчої групи і виконуючим обов?язки начальника Тернопільського РВ ДВС недостовірної інформації у заяві і поданні про виплату винагороди виконавчій групі у ВП №48000524.

Водночас з обставинами погодження ОСОБА_1 заяви державного виконавця ОСОБА_3 і внесення подання про виплату винагороди у ВП №40307829 відповідач не пов?язував застосування до позивача дисциплінарного стягнення, що було враховано судами попередніх інстанцій при наданні правової оцінки виключно діям позивача у ВП №48000524.

У зв?язку з цим та враховуючи приписи статті 341 КАС України, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів касаційної скарги, які стосуються обґрунтованості притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, пов?язаних з виплатою винагороди у ВП №48000524.

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 №643.

За змістом пунктів 1, 4 і 5 Порядку державні виконавці мають право на винагороду у разі фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди, встановлених Мін`юстом (далі - критерії виплати винагороди).

Відповідно до пункту 6 Порядку для виплати винагороди державний виконавець, на виконанні у якого перебував (перебуває) виконавчий документ, подає заяву, в якій, зокрема, зазначаються: категорія стягнення за виконавчим документом; розмір стягнутого виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, реквізити платіжних доручень; перелік виконавчих дій та строки їх проведення; розрахунок належної до виплати винагороди; відомості про дотримання критеріїв.

У разі коли виконання виконавчого документа було забезпечено виконавчою групою, заява про виплату винагороди подається керівником зазначеної групи особі, яка прийняла рішення про її утворення. У заяві зазначається розрахунок (розподіл) такої винагороди між усіма членами виконавчої групи (пункт 7 Порядку).

Згідно з пунктом 8 Порядку у рамках зведеного виконавчого провадження винагорода виплачується за кожним окремим виконавчим документом за виконавчим провадженням, яке входить до складу зведеного, за умови дотримання вимог пунктів 4 і 5 цього Порядку.

За правилами, закріпленими у пункті 9 Порядку, заява державного виконавця про виплату винагороди розглядається безпосереднім керівником державного виконавця протягом двох робочих днів з дати її надходження та залежно від наявності чи відсутності підстав, передбачених пунктами 4 і 5 цього Порядку, погоджується ним або повертається державному виконавцю з обґрунтуванням підстав відмови. У разі виконання рішення безпосередньо керівником органу державної виконавчої служби заява про виплату винагороди подається для погодження керівнику вищого рівня.

Відповідно до положень пункту 10 Порядку під час розгляду заяви державного виконавця про виплату винагороди безпосереднім керівником державного виконавця перевіряються достовірність викладених у заяві відомостей, правильність розрахунку та наявність підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку. Для перевірки наявності підстав для виплати винагороди, зазначених у пунктах 4 і 5 цього Порядку, керівник державного виконавця використовує дані автоматизованої системи виконавчого провадження. У разі погодження заяви державного виконавця про виплату винагороди та за умови дотримання критеріїв виплати винагороди керівник органу державної виконавчої служби готує подання про виплату винагороди, визначеної абзацом третім пункту 2 цього Порядку, в якому зазначає розрахунок (розподіл) такої винагороди (далі - подання про виплату винагороди).

Таким чином, безпосередній керівник державного виконавця погоджує заяву державного виконавця про виплату винагороди, а керівник органу державної виконавчої служби готує відповідне подання у разі достатності та обґрунтованості підстав для виплати винагороди, тобто за умови достовірності викладених у заяві відомостей щодо фактичного виконання (повного або часткового) виконавчого документа в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", дотримання критеріїв виплати винагороди та правильності проведеного розрахунку, що перевіряється за допомогою даних АСВП.

Як установлено судами, у заяві і поданні від 05.11.2018 про виплату винагороди виконавчій групі ОСОБА_1 як керівник цієї виконавчої групи та виконуючий на той час обов?язки начальника Тернопільського РВ ДВС вказав, що виконавча група була утворена постановою начальника відділу Кузьми П.Г. від 16.10.2017 з метою виконання зведеного виконавчого провадження. Із зазначеного ОСОБА_1 переліку виконавчих дій, вчинених у ВП №48000524, вбачається, що після утворення виконавчої групи вживалися такі заходи: 24.11.2017 державним виконавцем винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: приміщення перукарні площею 29,4 кв.м. по вул. Дружби, 1 у м. Тернополі; 01.12.2017 державним виконавцем для визначення вартості описаного та арештованого майна призначено суб?єкта оціночної діяльності - суб?єкта господарювання; 07.08.2018 ДП "Сетам" проведено реалізацію описаного та арештованого майна, про що державним виконавцем складено акт про проведені електронні торги.

Разом з тим, згідно з відомостями АСВП, виконавче провадження №48000524 не є зведеним. У розділ "Скан-копії" АСВП постанову про створення виконавчої групи від 16.10.2017 внесено державним виконавцем ОСОБА_2 05.11.2018, а зареєстровано у АСВП - 16.11.2018. Відомості про вчинення виконавчих дій виконавчою групою містяться лише в акті державного виконавця про опис та арешт майна боржника від 24.11.2017, скан-копія якого внесена в АСВП 05.11.2018, та водночас відсутні у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника від 24.11.2017 та в інших документах виконавчого провадження. Крім того, інформації про створення виконавчої групи немає ні в постанові про перевірку виконавчого провадження від 26.10.2017, ні в інформаційній довідці від 13.12.2017 про стан виконавчого провадження, які виконувались начальником Тернопільського РВ ДВС Кузьмою П.Г. і в яких у хронологічному порядку наводився перелік вчинених виконавчих дій у ВП №48000524.

У пункті 2 Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 05.08.2016 №2432/5 (далі - Положення), визначено, що автоматизована система виконавчого провадження - це комп`ютерна програма, що забезпечує збирання, зберігання, облік, пошук, узагальнення, надання відомостей про виконавче провадження, формування Єдиного реєстру боржників та захист від несанкціонованого доступу.

Згідно з пунктом 10 розділу III Положення у разі прийняття рішення про утворення виконавчої групи керівник органу державної виконавчої служби вносить до АСВП відомості про утворення виконавчої групи та її склад. Постанова про утворення виконавчої групи формується АСВП автоматично.

Пунктом 4 розділу IV Положення встановлено, що постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою АСВП. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в АСВП забороняється. У разі тимчасової відсутності доступу до АСВП (через перебої в електропостачанні тощо), як виняток, допускається виготовлення документів виконавчого провадження без використання АСВП з подальшим обов`язковим внесенням таких документів до системи в день усунення причин, що перешкоджали доступу до неї.

З огляду на викладене суди попередніх інстанцій дійшли мотивованого висновку, що невідповідність зазначених позивачем у заяві і поданні відомостей про створення виконавчої групи у зведеному виконавчому провадженні даним АСВП у сукупності з іншими встановленими обставинами справи свідчить про недостовірність цих відомостей, а відтак - про неналежне виконання позивачем обов?язків керівника органу державної виконавчої служби щодо подання заяви (як безпосереднім виконавцем) і внесення подання про виплату винагороди за відсутності обґрунтованих підстав для її виплати.

Безпідставними є доводи позивача з приводу відсутності у нього повноважень перевіряти в АСВП відомості про створення виконавчої групи у зведеному виконавчому провадженні, оскільки ОСОБА_1 самостійно надав таку недостовірну інформацію, яка безпосередньо впливає на розмір (розподіл) винагороди.

Іншим аргументам касаційної скарги (щодо відсутності в оскаржуваному наказі стислого викладу обставин справи та ознак конкретного дисциплінарного проступку, притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності як заступника начальника відділу) суди першої та апеляційної інстанції дали належну правову оцінку.

Водночас обставинами порушення відповідачем Порядку проведення перевірок діяльності органів державної виконавчої групи, державних виконавців, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.10.2018 №3284/5, ОСОБА_1 не обґрунтовував позовну заяву та не змінював підстави позову в цій частині у порядку, передбаченому частиною першою статті 47 КАС України. У зв?язку з цим такі доводи позивача не були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, що зважаючи на приписи статті 341 КАС України, унеможливлює їх розгляд у суді касаційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів попередніх інстанцій про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, що відповідає характеру і тяжкості вчиненого ним дисциплінарного проступку.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій і не дають підстав вважати, що судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального чи процесуального права.

Керуючись статтями 343, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 липня 2019 року залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіС.А. Уханенко О.В. Кашпур Н.В. Шевцова