Справа № 300/1858/19
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

23 липня 2020 року
Київ
справа №300/1858/19
касаційне провадження №Зі/9901/122/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Чиркіна С.М., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід судді Стеценка Семена Григоровича у справі № 300/1858/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання до вчинення дій ,
В С Т А Н О В И В:
У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду знаходиться справа за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Івано-Франківського обласного військового комісаріату на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 у справі № 300/1858/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання до вчинення дій.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020 зупинено провадження у справі № 300/1858/19 до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 160/8324/19.
Не погоджуючись з указаним судовим рішенням, заявник звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.03.2020, в якій просив скасувати вказане рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 08.04.2020 відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
21.07.2020 до Верховного Суду як суду касаційної інстанції засобами поштового зв`язку від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід головуючого судді Стеценка С.Г у справі №300/1858/19, з підстав грубого порушення ним процесуальних норм закону щодо строків розгляду справи, що на думку заявника є порушенням його права на справедливий розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та права на ефективний захист. На думку заявника, зазначене є підставою для відводу головуючого судді Стеценка С.Г.
Порядок вирішення заявленого відводу та самовідводу визначений статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Частинами третьою та четвертою статті 40 КАС України передбачено, що питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.
Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 21.07.2020 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стеценка С.Г. у справі № 300/1858/19 визнано необґрунтованою, справу із заявою про відвід передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
За результатами автоматизованого розподілу від 22.07.2020 заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стеценка С.Г. від участі у справі №300/1858/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання до вчинення дій, передано для вирішення судді Чиркіну С.М.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
За приписами частини 11 статті 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.
Перевіривши заяву ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Стеценка С.Г. від участі у справі №300/1858/19, судом встановлено таке.
Частинами першою-третьою статті 39 КАС України передбачено, що за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені статтею 36 КАС України, згідно з частиною першою якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у тому числі (…) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Отже, метою запровадження інституту відводу судді (суддів) від розгляду справи є гарантування безсторонності суду, зокрема, з ціллю запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (іі) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").
ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").
Доводи заявника зводяться до перевищення суддею Стеценком С.Г. встановленого строку касаційного розгляду справи, проте, в умовах надмірної навантаженості на суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, такі обставини не є свідченням упередженості судді при розгляді цієї справи та не можуть бути визнані обґрунтованими підставами для відводу.
Відтак, сумнів у неупередженості судді у зв`язку з перевищення суддею Стеценком С.Г. встановленого строку касаційного розгляду справи не є чинником, що може свідчити про упередженість та необ`єктивність суду.
Водночас вказані у заяві про відвід підстави для відводу судді не свідчать про упередженість або необ`єктивність судді, пряму чи опосередковану заінтересованість в результаті розгляду справи.
Отже, твердження заявника не знайшли свого підтвердження щодо можливої упередженості судді Стеценка С.Г.
За такого правого регулювання та встановлених обставин, відсутні підстави для висновку про наявність визначених пунктом 4 частини першої статті 36 КАС України та інших передумов для відводу судді Стеценка С.Г. від участі у справі №300/1858/19.
На підставі викладеного, обставини, якими заявник обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи судді Стеценка С.Г., оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості цього судді як з погляду "суб`єктивного критерію", так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини.
У зв`язку з наведеним вище, підстави для задоволення заяви про відвід головуючого судді Стеценка С.Г. у справі № 300/1858/19 відсутні.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 248, 256 КАС України, Суд
УХВАЛИВ :
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Стеценка Семена Григоровича у справі № 300/1858/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання до вчинення дій - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя - доповідач: Чиркін С.М.