Справа № 320/5571/20
Суддя: Балаклицький А. І.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року 320/5571/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Балаклицького А.І., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови,

в с т а н о в и в:

Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни від 13.05.2020 ВП №60498663 про накладення штрафу на Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області у розмірі 10200,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вищевказана постанова про накладення штрафу за невиконання рішення суду є незаконною та неправомірною, оскільки листом від 06.12.2019 №1-12/1435 позивач повідомив державного виконавця про обставини, які значно ускладнюють виконання рішення суду, а саме необхідність прийняття рішення сесією сільської ради. 10.12.2019 представником позивача подано до Шостого апеляційного адміністративного суду заяву про роз`яснення постанови суду в частині порядку і способу її виконання, проте така заява судом не розглянута. Також 22.12.2019 позивачем повторно направлено лист про те, що ним продовжуються вживатися всі передбачені законодавством заходи щодо виконання рішення суду, зокрема розпорядженням сільського голови від 09.12.2019 скликано чергову 23 сесію 7 скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради, питання виконання рішення суду включено до порядку денного сесії, проте для прийняття рішення по відповідному питанню не вистачило голосів. Викладені обставини свідчать про поважність причин невиконання позивачем судового рішення станом на момент винесення оскаржуваної постанови.

Відповідач, своїм правом, передбаченим статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України, не скористався, відзив на адміністративний позов до суду не надав.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 21.07.2020.

У судове засідання, призначене на 21.07.2020, з`явився представник позивача та до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За приписами частини 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

При цьому, частиною 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи те, що про дату, час та місце судового розгляду справи учасники справи повідомлялись належним чином та зважаючи на строк розгляду даної справи, встановлений частиною 4 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю сторін.

Водночас, суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19" установлено з 12.03.2020 на усій території України карантин. На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від17.06.2020 №500) дію карантину продовжено до 31.07.2020.

При цьому, пунктом 9 Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 30.03.2020 №540-IX розділ VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки розгляду адміністративної справи продовжуються на строк дії такого карантину.

В такій редакції пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України діяв до 17.07.2020.

17.07.2020 набрав чинності Закон України від 18.06.2020 №731-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Вказаним Законом пункт 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України викладено в такій редакції: "3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином".

Враховуючи те, що матеріали справи не містять будь-яких заяв або клопотань учасників справи щодо неможливості її розгляду через запровадження на усій території України карантину, суд вважає за можливим розглянути та вирішити справу по суті у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 (справа №810/2245/18) частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 .

Визнано протиправним та скасовано рішення Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради №14 від 05.04.2018 "Про погодження висновку постійної комісії з питань використання земельних, водних ресурсів, екології і охорони навколишнього середовища щодо відмови у надання земельної ділянки ОСОБА_1 ". У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 скасовано рішення Київського окружного адміністративного суду від 15.01.2019 в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та зобов`язано Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 (справа №810/2245/18) відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019.

На виконання постанови суду, 18.10.2019 Київським окружним адміністративним судом видано ОСОБА_1 виконавчий лист №810/2245/18 про зобов`язання Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

28.10.2019 вищевказаний виконавчий лист пред`явлено стягувачем для виконання до Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області.

05.11.2019 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №60498663 по примусовому виконанню виконавчого листа №810/2245/18 та надано боржнику - Петропавлівсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області строк для добровільного виконання судового рішення протягом 10 робочих днів.

10.03.2020 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову №60498663 про накладення штрафу на боржника Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області на користь держави у розмірі 5100,00 грн., за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду. В постанові зазначено, що 04.12.2019 на адресу боржника Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області було направлено вимогу державного виконавця про виконання ріння суду та письмово повідомити про це виконавця, однак рішення суду в наданий 10-и денний термін боржником не виконано.

Постановою державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тертичною Вітою Володимирівною від 13.05.2020 №60498663 закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №810/2245/18 виданого 18.10.2019 Київським окружним адміністративним судом. Зазначено, що 10.03.2020 прийнято постанову про накладення на боржника штрафу в розмірі 300 неподаткових мінімумів доходів громадян (5100,00 грн.) та встановлено боржнику новий строк виконання - протягом 10 робочих днів, попереджено про кримінальної відповідальності. Боржником рішення суду не виконаною.

13.05.2020 державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Тертичною Вітою Володимирівною винесено постанову №60498663 про накладення штрафу на боржника Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області на користь держави у розмірі 10200,00 грн., за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

Встановлені судом обставини справи підтверджуються рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.06.2020 по справі №320/3746/20.

Вважаючи постанову про накладення штрафу від 13.05.2020 ВП №60498663 необґрунтованою, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон №1404) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 63 Закону №1404 визначений порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Згідно частини 1 статті 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2, 3 статті 63 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Частинами 1, 2 статті 75 Закону №1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Частиною 2 статті 75 Закону №1404 визначено, що у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, вказаними нормами встановлений вичерпний перелік дій, які підлягають вчиненню державним виконавцем у випадку невиконання боржником рішення суду та встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин.

Спірні відносини виникли з приводу примусового виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 щодо зобов`язання Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено про поважність причин невиконання постанови суду станом на момент винесення оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим у державного виконавця були відсутні правові підстави застосовувати до позивача санкцію у вигляді накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн.

Надаючи оцінку тому чи правомірно на боржника накладено штраф за невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, проаналізувавши вищенаведені норми законодавства, можна зробити висновок, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього. Тобто, державний виконавець повинен встановити відсутність поважних причин невиконання судового рішення.

Поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником, та які не залежали від його волевиявлення.

Поважність причин невиконання судового рішення повинна оцінюватися у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкоджало його виконанню.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 821/1568/16.

Судом встановлено, що державний виконавець встановив факт повторного невиконання відповідачем судового рішення та наклав на останнього штраф у сумі 10200,00 грн. Водночас, в даному випадку, приймаючи оскаржувану постанову державний виконавець не пересвідчився у відсутності поважних причин невиконання боржником судового рішення.

Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача виконати рішення суду та умисного не вчинення цих дій.

Так, боржник у виконавчому провадженні №60498663 - Петропавлівсько-Борщагівська сільська рада Києво-Святошинського району Київської області, у даному випадку, є органом місцевого самоврядування, який наділений повноваженнями вирішувати питання місцевого значення.

У вказаній справі необхідно дослідити факт наявності або відсутності вини позивача щодо невиконання судового рішення, адже суд не є пасивним спостерігачем за тим, що подають особи, які беруть участь у справі, на обґрунтування своїх вимог.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Згідно з частиною 3 статті 23 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Пунктом 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Матеріалами справи підтверджено, що 06.12.2019, після відкриття виконавчого провадження №60498663, головою Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області направлено на адресу начальника Києво-Святошинського районного відділу державною виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області лист №1-12/1435, в якому зазначено, що сільським головою ОСОБА_2 вчиняються всі передбачені Законом дії направленні на добровільне виконання боржником постанови суду. Так, сільським головою видано розпорядження від 09.12.2019 про скликання чергової сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області. Відповідно до вказаного розпорядження позачергова сесія відбудеться - 19.12.2019 о 10:00 год. До порядку денного включно питання: "Про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ".

22.12.2019 головою Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області направлено на адресу начальника Києво-Святошинського районного відділу державною виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області лист, в якому зазначено, що 19.12.2019 о 10:00 год. відбулося пленарне засідання чергової 23-ї сесії 7-го скликання Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради. За результатами голосування з питання "Про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального житлового будівництва площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 проголосувало: за - 1 депутат, проти - 17 депутатів, утримався - 1 депутат. Тобто, для прийняття відповідного рішення не вистачило необхідної кількості голосів.

24.04.2020 постійною депутатською комісією з питань використання земельних та водних ресурсів, екології та охорони навколишнього середовища Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області на засіданні було повторно розглянуто питання щодо виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 та прийнято рішення, яким рекомендовано сесії Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,16 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначений висновок свідчить про те, що в подальшому на черговій сесії сільської ради повинно бути вирішено питання щодо надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою.

Враховуючи вищевикладені обставини та послідовні дії позивача, що безпосередньо були направленні на виконання постанови суду, яку не вдалося виконати у встановлені строки, в даному випадку відсутні підстави для покладення на позивача штрафних санкцій.

Позивачем в ході розгляду справи надано суду переконливі докази на підтвердження того, що ним вживалися всі необхідні заходи для виконання постанови суду про надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Не ухвалення відповідного рішення на пленарному засіданні сесії позивача позбавляє можливості виконати постанову суду про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, а відтак є поважними причинами невиконання рішення суду.

Встановлені судом обставини справи не можуть вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання земельної ділянки.

Більш того, судом встановлено, що державний виконавець Тертична В.В. також безпосередньо зверталася до Київського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення рішення суду, в якій просила роз`яснити Петропавлівсько-Борщагівській сільській раді Києво-Святошинського району яким чином виконати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 (справа №810/2245/18) в частині зобов`язання надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою.

Вказане свідчить про виникнення у Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району складностей під час виконання постанови суду.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено поважність причин невиконання постанови суду, яка не була виконана з незалежних від позивача причин. Постанова державного виконавця про накладення штрафу не містить обґрунтувань щодо реальної можливості позивача виконати судове рішення на користь ОСОБА_1 .

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі судом враховано, що 10.12.2019 голова Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області звернувся до Шостого апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якому просив роз`яснити постанову Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №810/2245/18 від 18.09.2019 щодо способу та порядку її виконання в частині надання ОСОБА_1 дозволу на розробку документації.

Водночас, як вбачається з автоматизованої системи діловодства спеціалізованого суду, станом на момент прийняття рішення у даній справі Шостим апеляційним адміністративним судом не розглянуто заяву голови Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області про роз`яснення судового рішення від 18.09.2019 по справі №810/2245/18.

Положеннями статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення зупиняє перебіг строку, встановленого судом для виконання судового рішення, а так само строку, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що наслідком звернення до суду із заявою про роз`яснення судового рішення є зупинення строку пов`язаного з виконанням такого рішення, а реалізація стороною виконавчого провадження права на звернення із заявою про роз`яснення рішення суду є поважною причиною невиконання цього рішення в період який починається з дати подачі відповідної заяви і завершується датою набрання законної сили судовим рішенням, прийнятим в порядку статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Отже, з наведеного вбачається, що станом на момент прийняття оскаржуваної постанови боржником до Шостого апеляційного адміністративного суду подано заяву про роз`яснення судового рішення, що виключало можливість виконання рішення суду з поважних причин та було підставою для зупинення перебігу строку його виконання.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу в сумі 10200,00 грн. в межах виконавчого провадження №60498663.

При вирішенні даної справи суд враховує, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, №303-A, п.29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду даної справи, судом було розглянуто та надано їм оцінку у повній мірі.

Статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено принцип законності, який вимагає, щоб органи державної влади та їх посадові особи діяли тільки на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішується, оскільки відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, а суду не надано доказів понесення позивачем таких витрат.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 205, 229, 242-246, 250, 255, 268, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Тертичної Віти Володимирівни від 13.05.2020 ВП №60498663 про накладення штрафу на Петропавлівсько-Борщагівську сільську раду Києво-Святошинського району Київської області у розмірі 10200,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Балаклицький А. І.