Справа № 127/31216/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2020-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа № 127/31216/19

24 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г.

розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Начальника Вінницької митниці ДФС України Калашнікова Валентина Валентиновича про порушення митних правил № 0900/40100/19,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 04 грудня 2019 року скасовано. Прийнято нову постанову, якою позов задоволено. Скасовано постанову Вінницької митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 0900/40100/19 від 05.11.2019 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 в сумі 363073,77 грн та закрито справу про адміністративне правопорушення.

04 червня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява позивача про роз`яснення резолютивної частини постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020, що стосується стягнення суми в розмірі 9768,40 грн, з яких; 9000,00 грн витрати на правову допомогу; 768,40 грн судовий збір на користь позивача.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 призначено судове засідання з розгляду заяви про роз`яснення резолютивної частини постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

На підставі розпорядження керівника апарату суду від 21.07.2020 № 290 у даній справі здійснено заміну судді члена колегії - Боровицького О.А. у зв`язку з перебуванням останнього у творчий відпустці до 03.10.2020. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи для розгляду даної справи визначено учасника колегії суддів - суддю Залімського І.Г.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи заяви про роз`яснення рішення у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що вищезазначена заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Підставою для роз`яснення судового рішення як засобу усунення його недоліків є його неясність, невизначеність. Фактично роз`ясненням рішення є зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового акта, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше.

Таким чином, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його важко зрозуміти та виконати внаслідок неясності (незрозумілості) його резолютивної частини.

При цьому суд, роз`яснюючи рішення, не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу.

Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нову постанову від 23.01.2020 про задоволення позовних вимог, не вирішив питання щодо стягнення з відповідача судових витрат, які заявлені у позовній заяві.

Разом з тим, додатковою постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2020 стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці ДФС України судові витрати на правничу допомогу у сумі 9000 гривень.

Колегія суддів зауважує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Таким чином, питання позивача щодо роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 в частині, що стосується судових витрат на правничу допомогу у сумі 9000 гривень, не потребує роз`яснення.

Що стосується судового збору, то колегія суддів зазначає, що позивач станом на час звернення до суду першої та апеляційної інстанції помилково сплатив судовий збір за подання позову та апеляційної скарги у даній справі.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про практику застосування судами положень Закону України «Про судовий збір» від 23.01.2015 № 2 питання справляння судового збору, крім Закону про судовий збір, регулюється іншим законодавством. Зокрема, відповідно до частини четвертої статті 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Законом про судовий збір такі особи не віднесені до кола суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору за подання адміністративного позову, а позови з таким предметом не належать до об`єктів, за подання яких судовий збір не справляється.

Разом із цим такий припис частини четвертої статті 288 КУпАП не вступає в колізію з положеннями статті 5 Закону, якою визначено пільги щодо сплати судового збору, оскільки коло вимог і осіб, які мають такі пільги за цим Законом, не є вичерпним. Цей Закон не містить застережень про те, що закони України та інші нормативно-правові акти до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечать йому, а лише доручає Кабінету Міністрів України протягом місяця з дня набрання чинності цим Законом підготувати та подати на розгляд Верховної Ради України законопроект щодо внесення змін до деяких законодавчих актів України з прийняттям цього Закону (п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону № 3674-VI).

Крім того, у цьому випадку необхідно виходити з того, що норми частини четвертої статті 288 КУпАП є спеціальними нормами порівняно з нормами Закону про судовий збір.

Отже, за подання до суду адміністративного позову про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, судовий збір не сплачується у порядку та розмірах, установлених Законом про судовий збір.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачено судовий збір за подання позову в сумі 768,40 грн (квитанція про сплату № 98589 від 13.11.2019) та апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн (квитанція про сплату № 68958 від 12.12.2019).

Частиною 2 ст. 132 КАС України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджено наказом Мінфіну від 3 вересня 2013 року № 787.

Отже, з метою повернення судового збору позивач вправі на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звернутись до суду апеляційної інстанції з клопотанням про повернення надміру зарахованих до державного бюджету коштів.

Водночас, колегія суддів зауважує, що питання щодо повернення судового збору за подання позовної заяви вирішується судом першої інстанції, який контролює справляння надходжень до бюджету судового збору, тому з метою повернення судового збору позивач вправі на підставі п.1 ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» звернутись до суду першої інстанції з відповідним клопотанням.

Отже, із змісту постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2020 у тому числі додаткової постанови від 23.07.2020, слідує, що така в цілому, як і її резолютивна частина зокрема, є чіткою та зрозумілою, містить виклад встановлених судом обставин та мотивів, з яких суд виходив при її прийнятті, а також покликання на положення закону, якими він керувався.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року є чіткою, зрозумілою та не підлягає роз`ясненню.

Керуючись ст.ст.243, 254, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 23 січня 2020 року у справі № 127/31216/19 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.