Справа № 200/4826/20-а
Суддя: Загацька Т.В.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р. Справа№200/4826/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Загацька Т.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду в Донецькій області, в якому просить:

- скасувати рішення №54 про відмову в призначенні пенсії;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад згідно п.2-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. "а" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням періодів роботи в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці та зарахувати до вислуги років періоди роботи, а саме: з 23.04.1986 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.01.2016, з 23.04.1986 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.03.2011, з 01.04.2011 по 31.01.2016, з 01.02.2016 по 29.02.2016, з 11.10.2017 по 29.02.2020, з 17.12.1985 по 23.04.1986.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням відповідача йому відмовлено у призначенні пенсії відповідно до п.2-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Вважає прийняте рішення не обґрунтованим та таким, що позбавляє його права на пенсійне забезпечення, окрім того, всі відомості про роботу внесені у його трудову книжку. У зв`язку з чим, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що підставою для відмови в призначенні пенсії позивачу пенсії стало те, що позивач не мав необхідного стажу. Зазначено, що оскільки, Локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці () та відокремлений підрозділ Моторвагонне депо Ясинувата Державного підприємства «Донецька залізниця» () знаходяться на непідконтрольній території у м. Ясинувата ОСОБА_1 для призначення пенсії трудовий стаж розглядався по даним, наявним в індивідуальних відомостях про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5). Також зазначено, що підприємствами, на яких працював позивач не було сплачено єдиний соціальний внесок за певні періоди. Також зазначено, що позивачем не надано довідок, які підтверджують пільговий характер роботи. Вважає, що діяв правомірно, оскаржене рішення відповідає вимогам законодавства. Просив в задоволенні позову відмовити.

Представником позивача на адресу суду надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що основним документом, що підтверджує трудовий стаж відповідно до вимог чинного законодавства є трудова книжка позивача. Також вважає безпідставним визначення підприємством коду підстав для обліку спец стажу «ЗПЗ01ЗБ1», оскільки відповідно до постанови КМУ від 12.10.1992 №583 професію позивача віднесено до професій, працівники яких мають право на призначення пенсії за вислугу років.

Від представника відповідача на адресу суду надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, в яких вказано, що посада «слюсаря по огляду та ремонту рухомого складу електровозів», на якій працював ОСОБА_1 з 17.12.1985 по 22.04.1986 в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років не передбачена. У зв`язку з чим в уточнюючій довідці від 24.03.2020 №95 також не було зазначено періоду роботи ОСОБА_1 з 17.12.1985 по 22.04.1986 в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці в якості слюсаря по огляду та ремонту рухомого складу електровозів. Отже, період роботи ОСОБА_1 в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 17.12.1985 по 22.04.1986 в якості слюсаря по огляду та ремонту рухомого складу електровозів не підлягає зарахуванню до роботи за вислугу років та не дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. 2-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п.«а» ст.55 Закону України від 05.11.1991 №1788 «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою суду від 15.05.2020 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою суду від 04.06.2020 замінено засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

Ухвалою суду від 02.07.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та відповідач до судового засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Від представника відповідача на адресу суду надійшло клопотання про проведення судового засідання в порядку письмового провадження.

На підставі ч.9 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у письмовому провадженні.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Судом встановлено, що 01.04.2020 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад згідно п.2-1 прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та п. «а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Разом із заявою надав: копію паспорту і ІПН, копію трудової книжки НОМЕР_3 , копію військового квитка серії НОМЕР_4; копія диплому серії НОМЕР_6, довідка про підтвердження наявного трудового стажу від 24.03.2020 №95.

Рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.04.2020 №54 позивачу відмовлено у призначенні пенсії через відсутність необхідного пільгового стажу. До пільгового стажу позивача не зараховано періоди його роботи:

з 23.04.1986 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.01.2016 до стажу роботи по вислузі років, оскільки м.Ясинувата відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження;

з 23.04.1986 по 31.12.1999 до спеціального стажу, що дає право на вислугу років у зв`язку з відсутністю даних в індивідуальних відомостях про застраховану особу та підтвердження первинними документами;

з 01.01.2009 по 31.03.2011 до спеціального стажу, що дає право на вислугу років, через те, що в індивідуальних відомостях по ВП Моторвагонному депо Ясинувата ДП Доненька залізниця спец.стаж за вислугу років відсутній;

з 01.04.2011 по 31.01.2016 до спеціального стажу, що дає право на вислугу років, оскільки у відомостях ф. ОК-5 визначено код підстави для обліку спец.стажу ЗПЗ013Б1 (замість ЗПЗ055А1), що не відповідає вимогам заявника;

з 01.02.2016 по 29.02.2016 до спеціального стажу, що дає право на вислугу років, у зв`язку з тим, що в індивідуальних відомостях відсутня позначка про сплату страхових внесків, що є підставою для незарахування стажу, а й відповідно до стажу, що дає право на вислугу років;

з 11.10.2017 по 29.02.2020 до спеціального стажу, що дає право на вислугу років, у зв`язку з набуттям чинності ст.114, ст.115 Закону України №1058-ІV.

Вказано, що періоди роботи зараховано: з 01.01.2000 по 31.12.2008, з 01.03.2016 по 10.10.2017 згідно даних індивідуальних відомостей до спеціального стажу, що дає право на вислугу років; з 01.04.2011 по 31.01.2016 згідно даних індивідуальних відомостей за Списком №2.

Загальний страховий стаж склав 39 років 09 місяців 0 днів, із них пільговий стаж роботи за списком №2 - 4 роки 10 місяців 0 днів, спеціальний стаж за вислугу років склав 10 років 8 місяців 0 днів, що суперечить вимогам п. "а" ст.55 Закону України 1788-ХІІ. За таких обставин ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад за нормами Закону України №1788-ХІІ.

Згідно трудової книжки позивача серії БТ- НОМЕР_5 вбачається, що у спірні періоди останній працював:

- з 23.04.1986 по 31.07.1986 в якості помічника машиніста електровозу на підприємстві Локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці;

- з 01.08.1986 по 27.09.2001 в якості помічника машиніста електропоїзду на підприємстві Локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці;

- з 28.09.2001 по 28.02.2016 в якості машиніста електропоїзду в Структурному підрозділі «Сватівське моторвагонне депо»:

- з 01.03.2016 по 31.12.2016 в якості машиніста електропоїзду в Структурному підрозділі «Лиманське моторвагонне депо»;

- з 01.01.2017 по 24.03.2020 в якості машиніста електропоїзду.

Також в трудовій книжці містяться записи щодо реорганізації та перейменування підприємства Локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці:

- 01.04.2008 згідно наказу №887/н від 20.12.2007 на базі підрозділів локомотивного депо Ясинувата-Західне ДП «Донецька залізниця» задіяних в обслуговуванні приміських пасажирських перевезень створено Моторвагонне депо Ясинувата ДП «Донецька залізниця»;

- 01.03.2016 згідно наказу від 17.02.2016 №30/н перепідпорядкований до структурного підрозділу «Сватівське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»;

- 01.01.2017 цех експлуатаційно-оборотного депо Слов`янськ структурного підрозділу «Сватівське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» реорганізовано у цех експлуатації структурного підрозділу «Лиманське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця»;

- 29.12.2018 регіональна філія «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» з 29.12.2018 перейменована на регіональну філію «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» згідно наказу від 29.12.2018 №1937-НЗ-1.

В матеріалах справи також міститься довідка Структурного підрозділу «Лиманське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» від 24.03.2020 №95 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ОСОБА_1 про те, що зазначена особа працювала повний робочий день в:

1. Локомотивному депо Ясинувата - Західна «Донецька ордена Леніна залізниця»: у період з 23.04.1986 по 31.07.1986 помічником машиніста електровоза; у період з 01.08.1986 по 27.09.2001 помічником машиніста електропоїзда; у період з 28.09.2001 по 28.02.2016 машиністом електропоїзда;

2. Структурному підрозділі «Сватівське моторвагонне депо» регіональної Філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у період з 01.03.2016 по 31.12.2016 машиністом електропоїзда;

3. Структурному підрозділі «Лиманське моторвагонне депо» регіональної філії «Донецька залізниця» публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» у період з 01.01.2017 по 10.10.2017 машиністом електропоїзда.

Вказано, що безпосередньо забезпечував безпеку руху на залізничному транспорті з дотриманням чинних вимог правил технічної експлуатації, інструкцій, наказів, вказівок та виконання графіку руху поїздів, здійснював приймання та здавання електропоїздів з дотриманням чинних вимог, дотримувався періодичності контролю за роботою машин, механізмів та агрегатів локомотива на шляху прямування за професією: помічник машиніста електровоза, машиніст електропоїзда що передбачено п.«а» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (вислуга років) на підставі підстави Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 з 17.12.1985 по 24.03.2020.

Підставою для видачі вказаної довідки слугували: накази по особовому складу, особові рахунки по заробітній платі, картка П-2, штатний розклад.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Згідно із п.1 ч.1 ст.8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч.1 ст.9 Закону №1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т.ч. пенсія за віком.

Частиною 4 ст.24 Закону №1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності до п.2 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Пунктом 2-1 Прикінцевих і перехідних положень Закону №1058 передбачено, що, особам, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до абз.2 п.16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України №1058 положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», окремі категорії працівників інших галузей народного господарства, які мають право на пенсію за вислугу років, право на пенсію за вислугу років мають: відповідно до пункту «а» робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих у технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Суд звертає увагу на те, що Конституційний Суд України, ухвалюючи рішення від 04.06.2019 №2- р/2019, яким визнав неконституційними положення п.«а» ст.54, положення ст.55 Закону №1788-ХІІ (зі змінами, внесеними Законами №213-VIII, №911-VIII), якими було встановлено обмеження щодо віку та стажу при призначенні пенсії за вислугу років, вказав, що зміни у сфері пенсійного забезпечення мають бути достатньо обґрунтованими, здійснюватися поступово, обачно й у заздалегідь обміркований спосіб, базуватися на об`єктивних критеріях, бути пропорційними меті зміни юридичного регулювання, забезпечувати справедливий баланс між загальними інтересами суспільства й обов`язком захищати права людини, не порушуючи при цьому сутності права на соціальний захист.

Позиція Конституційного Суду України, викладена в цьому рішенні, полягає в тому, що втрата професійної працездатності або придатності не пов`язана з досягненням працівником певного віку, тому не може бути умовою для призначення пенсії за вислугу років. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком.

Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції. Конституційний Суд України вважає, що при запровадженні юридичного регулювання, за яким окремим працівникам освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення встановлено додатковий віковий критерій виходу на пенсію - 50 та 55 років, як додаткову умову для призначення пенсії за вислугу років, законодавець не мав об`єктивних підстав.

На момент звернення до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області (01.04.2020) позивачу виповнилось 56 років, що підтверджується копією паспорта громадянина України.

Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 року №583 "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

До зазначеного Списку включені помічник та машиніст електровозу, слюсар з ремонту, помічник та машиніст електропоїзду.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону №1788-XII, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеним нормам відповідає п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Постанова №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом третім вказаного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п.20 Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників У довідці має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Отже, законодавець чітко визначив, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка і саме за відсутності такої або відповідних записів у ній, стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, що також визначено Порядком №637.

Посилання відповідача на відсутність уточнюючих довідок на підтвердження стажу, суд оцінює критично, оскільки згідно з нормами Порядку №637 додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

У трудовій книжці позивача БТ-І №7457200 від 09.12.1982 записи про трудову діяльність оформлені належним чином (мають номера наказів, дати їх винесення, підписи та посади осіб, які вносили вказані записи, печатки підприємств).

Тобто, вказані записи у повному обсязі підтверджують факт роботи позивача на визначених роботах.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що посилання відповідача на неможливість включення до стажу спірного періоду праці позивача є безпідставними, оскільки наявний трудовий стаж позивача підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.04.2018 у справі №164/1993/14-а, від 19.06.2018 у справі №592/5846/17, від 25.09.2018 у справі №242/65/17.

Суд критично ставиться до посилання відповідача у оскаржуваному рішенні на неможливість зарахування спірного періоду роботи за вислугою років, у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться на не підконтрольній території, з огляду на наступне.

З відомостей Єдиного державного реєстру вбачається, що від 21.10.2015 проведено державну реєстрацію Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» (), відокремленим підрозділом є регіональна філія «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» (), отже, зазначене підприємство здійснює діяльність на підконтрольній українській владі території, у зв`язку з чим погоджується з доводами позивача на те, що відповідач мав усі підстави звернутись до регіональної філії «Донецька залізниця» для підтвердження трудового стажу позивача.

Процедура подання документів для оформлення пенсій визначається Порядком №22-1.

Згідно п.1.1 Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Згідно із пп.3 п.2.1 цього Порядку №22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи, зокрема: за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 4.1 Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п.4.7 Порядку 22-1).

З урахуванням п.4.2. Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналіз викладених правових норм свідчить про право пенсійного органу вимагати у відповідний строк, в тому числі у фізичних осіб, подання необхідних документів, передбачених законодавством.

Враховуючи наведене, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи спірне рішення використав повноваження не з метою, з якою це повноваження надано; не обґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); без дотриманням принципу рівності перед законом, дискримінаційно; без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 3 ст.24 Закону №1058-IV визначає, що страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до положень ст.106 Закону №1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З представленої відповідачем форми ОК 5 вбачається, що за період з березня 2016 року по березень 2020 року страхувальник за кодом здійснював нарахування та виплату заробітної плати позивачу.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату єдиного внеску законом покладено на страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 24.05.2018 по справі 490/12392/16-а.

Конституційний Суд України у своєму рішенні по справі №1-13/2018 (1844/16, 3011/16) від 04.06.2019 зазначив, що відповідно до ст.51 Закону №1788 пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком. Тобто у зазначеній нормі йдеться про роботи, які мають безпосередній вплив на здоров`я працівника і можуть призвести до втрати професійної працездатності (здатності виконувати роботу за професією) до настання віку, що дає право на пенсію за віком, а отже, до неможливості ефективно виконувати роботу без шкоди для власного здоров`я і безпеки оточуючих. Мета призначення пенсії за вислугу років - забезпечити потрібні умови життя особам, робота яких пов`язана зі швидкою втратою професійних навичок (працездатності), що може настати до досягнення цими особами віку, потрібного для набуття права на пенсію за віком. Призначення пенсії за вислугу років є додатковою соціальною гарантією для осіб, які в особливих умовах виконували певні професійні функції.

Суд не приймає посилання відповідача на те, що період роботи ОСОБА_1 в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 17.12.1985 по 22.04.1986 в якості слюсаря по огляду та ремонту рухомого складу електровозів не підлягає зарахуванню до роботи за вислугу років та не дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки у затвердженому постановою КМУ №583 від 12.10.1992 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» Списку професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, такі професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників:

Бригадири магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій та штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

Електромонтери і електромеханіки контактної мережі магістральних залізниць;

Кондуктори вантажних поїздів;

Кочегари паровозів і парових кранів на залізничному ходу;

Майстри (шляхові, мостові, тунельні) магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

Машиністи автомотрис і мотовозів;

Машиністи і помічники машиністів паровозів і парових кранів на залізничному ходу;

Машиністи і помічники машиністів тепловозів;

Машиністи і помічники машиністів електровозів;

Машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів;

Машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій);

Машиністи-інструктори локомотивних бригад;

Механіки рефрижераторних поїздів (секцій);

Монтери колії магістральних залізниць, зайняті на поточному утриманні, ремонті колій і штучних споруд на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

Оглядачі вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;

Оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;

Поїзні диспетчери і старші поїзні диспетчери;

Регулювальники швидкості руху вагонів;

Ремонтники штучних споруд магістральних залізниць на дільницях з інтенсивним рухом поїздів;

Складачі поїздів;

Слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій позакласних, 1 та 2 класу;

Чергові по станціях позакласних і 1 класу, зайняті прийманням відправленням і пропусканням поїздів на дільницях магістральних залізниць з особливо інтенсивним рухом;

Чергові та оператори сортувальних гірок на станціях позакласних і 1 класу.

Згідно роз`яснення «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» №25 від 18.11.1992 Міністерства соціального забезпечення України. - відповідно до ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Як встановлено судом відповідно до записів у трудовій книжці позивача, останній працював з 17.12.1985 по 22.04.1986 в якості слюсаря по огляду та ремонту рухомого складу електровозів у Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці.

Таким чином, за переконанням суду, позивач, працюючи на зазначеній посаді фактично виконував ту саму роботу, що слюсарі по ремонту рухомого складу магістральних залізниць, зайняті на пунктах технічного (технічного і комерційного) обслуговування вагонів станцій, професія яка передбачена вищезгаданим Списком, отже виконував роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку, що спірне рішення від 02.04.2020 №54 про відмову в призначенні пенсії позивачу було прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, аналізуючи всі докази у їх сукупності та обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Позивачем при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 840,80 грн., що підтверджується наявною квитанцією про сплату судового збору в матеріалах справи (арк. справи 11).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача підлягає відшкодуванню сума судового збору, а саме у розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача.

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 02.04.2020 №54 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років робітникам локомотивних бригад згідно п.2-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п."а" ст.55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", з урахуванням періодів роботи в Локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці та зарахувати до вислуги років періоди роботи, а саме: з 23.04.1986 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.01.2016, з 23.04.1986 по 31.12.1999, з 01.01.2009 по 31.03.2011, з 01.04.2011 по 31.01.2016, з 01.02.2016 по 29.02.2016, з 11.10.2017 по 29.02.2020, з 17.12.1985 по 23.04.1986.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85200, Донецька обл., м.Торецьк, вул.Дружби, буд.22, ) судовий збір у розмірі 840,80 на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 28.07.2020.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Т.В.Загацька