Справа № 932/3495/20
Суддя: Сліщенко Ю. Г.
Дата ухвалення: 2020-06-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/3495/20
Провадження №2-а/932/636/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого - судді Сліщенка Ю.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора лейтенанта поліції Жигунова Євгена Геннадійовича 1 батальйон 4 рота Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся із адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАК №2243034 від 14 березня 2020 року, яка була винесена інспектором УПП Дніпропетровської області Жигуновим Є.Г.

Згідно вказаної постанови, водій 14.03.2020 о 10 год. 42 хв., 173 км, ОСОБА_1 керував трактором колісним перевозячи великогабаритний вантаж при цьому не мав дозволу на перевезення, чим порушив п.22.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.132-1 КУпАП.

З вказаною постановою інспектора позивач не згоден, вважає, що її було винесено з порушенням норм чинного законодавства, просив її скасувати.

Відповідач Жигунов Є.Г. скористався своїм правом, передбаченим ст. 162 КАС України надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надав до суду відзив на позовну заяву в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Крім того, подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із несплатою позивачем судового збору за подання вказаної позовної заяви.

Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без (виклику) повідомлення сторін.

Суд, оцінивши повідомлені обставини та перевіривши достатність наявних у справі доказів для їх встановлення, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою ЕАК №2243034 від 14 березня 2020 року позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в сумі 510 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що «водій 14.03.2020 о 10 год. 42 хв., 173 км, ОСОБА_1 керував трактором колісним перевозячи великогабаритний вантаж при цьому не мав дозволу на перевезення, чим порушив п.22.5 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.132-1 КУпАП.».

За правилами ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч.1 ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Відповідно до п.6 Порядку, габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Згідно з п.13 Порядку, під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення (п.18 Порядку).

Згідно п. 21 Порядку, вантаж, який виступає за габарити транспортного засобу попереду чи позаду більш як на 1 метр або з боків більш як на 0,4 метра від його переднього чи заднього габаритного ліхтаря, позначається сигнальними щитками "Негабаритний вантаж" розміром 400 х 400 міліметрів з нанесеними на них по діагоналі почергово світловідбивними смугами завширшки 50 міліметрів білого і червоного кольору, які встановлюються попереду та позаду вантажу, а також ліхтарями: попереду - білого і позаду - червоного кольору (не менше ніж по два), з боків - оранжевого кольору (не менше ніж по чотири з кожного боку), які розміщуються на крайніх зовнішніх частинах негабаритного вантажу.

Так, зі змісту позовної заяви, змісту відзивів відповідачів, вбачається, що інспектором не було проведено габаритно-вагового контролю у спеціально відведеному місці, в тому числі, певному пересувному пункті, не було проведено перевірки відповідності габаритів вантажу певним нормам, з використанням сертифікованого обладнання. Довідка з результатами габаритно-вагового вимірювання не видавалась.

Інших доказів, що підтверджували б факт вчинення правопорушення за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП в постанові не зазначено, до постанови доказів вчинення позивачем правопорушення не додано.

Отже, дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частина 2 ст.77 КАС України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім того, суд зауважує, що відповідачами не надано належних доказів скоєння позивачем адміністративного порушення, передбаченого ч.1 ст. 132-1 КУпАП, диск, який було долучено до письмових пояснень третьої особи суд не бере до уваги та не може прийняти як доказ здійснення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки вказаний диск не було долучено до матеріалів справи про адміністративне правопорушення та не зазначено відомості щодо нього у постанові ЕАК №2243034 від 14 березня 2020 року.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені докази, суд приходить до переконливого висновку про задоволення позовних вимог та необхідність скасування оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та закрити провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 222, 245, 251, 252, 276, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 243 - 246, 250, 268, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, інспектора лейтенанта поліції Жигунова Євгена Геннадійовича 1 батальйон 4 рота Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №2243034 від 14 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.Г. Сліщенко