Справа № 274/2/20
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/2/20

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Хуторна І.Ю.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

28 липня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Ватаманюка Р.В. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №3 УПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Янковського Юрія Петровича на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора роти №3 УПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Янковського Юрія Петровича про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Житомирській області, інспектора батальйону №1 роти №3 УПП в Житомирській області капрала поліції Янковського Юрія Петровича про скасування постанови.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06.04.2020 позов задоволено: постанову про адміністративне правопорушення серії АЕК № 1869394 від 16.12.2019, винесену інспектором батальйону №1 роти №3 УПП в Житомирській області капралом поліції Янковським Юрієм Петровичем, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.9 ст. 133-1 КУпАП, скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовну заяву залишити без розгляду у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання. 28.07.2020 до суду надійшла заява позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

В силу положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними матеріалами справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою ЕАК №1869394 від 16.12.2019 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови, 16.12.2019 о 15-31 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Magnum 440, н.з. НОМЕР_1 , поза населеним пунктом та не ввімкнув фари в режимі ближнього світла, при перевірці на причіпі, н.з. НОМЕР_2 , виявлено місцеве пошкодження шин, при цьому встановлено, що водій не пройшов передзмінний медичний огляд та транспортний засіб вийшов на маршрут без огляду, чим порушив ст. 30 Закон України «Про автомобільний транспорт».

Дії позивача кваліфіковано за ч.9 ст.133-1 КУпАП.

Вважаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що транспортний засіб Renault Magnum 440, н.з. НОМЕР_1 , з причіпом, н.з. НОМЕР_2 , не є автомобілем, призначеним для перевезень пасажирів, а за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Крім того, серед передбаченого п.2.1 ПДР переліку документів, які повинен мати при собі водій транспортного засобу, відсутні документи, що підтверджують проходження щозмінного передрейсового медичного огляду та передрейсового технічного контролю.

Проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що відповідач їх обгрунтовує лише тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду із позовною заявою, оскільки про існування оскаржуваної постанови позивач знав у день її винесення 16.12.2019, однак від її підпису відмовився.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, щодо доводів апеляційної скарги про пропуск позивачем строку звернення до суду, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст. 122 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В силу приписів ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Крім того, за приписами ст. 289 КпАП України скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Аналогічна правова норма закріплена також у ч. 2 ст. 286 КАС України відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до положень ст.290 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Отже, зі змісту наведених норм законодавства вбачається, що постанова у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі) може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

За наведених обставин та з урахуванням того, що позивачем оскаржувану постанову отримано 24.12.2019, а позовну заяву подано до суду 02.01.2020, тобто у визначений законодавством строк з моменту отримання постанови в справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, колегія суддів дійшла висновку, що позивач не пропустив строку звернення до суду.

При цьому, колегія суддів не приймає до уваги доводи відповідача про те, що позивач був ознайомлений зі змістом оскаржуваної постанови ще 16.12.2019 в момент її винесення при цьому відмовився від її отримання, оскільки зазначені вище норми законодавства не пов`язують право позивача на звернення до суду про оскарження відповідної постанови саме з моментом її проголошення.

Щодо інкримінованого позивачу вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.9 ст.133-1 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 зазначеного Закону визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України) зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до ч. 9 ст. 133-1 КУпАП, перевезення пасажирів чи вантажів водієм, який не пройшов щозмінного передрейсового медичного огляду водіїв транспортних засобів, або перевезення без проведення передрейсового контролю технічного стану транспортних засобів - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 30 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначає основні права та обов`язки автомобільного перевізника та автомобільного самозайнятого перевізника, які здійснюють перевезення пасажирів на договірних умовах.

Колегія суддів погодужується із висновком суду першої інстанції, що транспортний засіб Renault Magnum 440, н.з. НОМЕР_1 , з причіпом, н.з. НОМЕР_2 , не є автомобілем, призначеним для перевезень пасажирів, а за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Разом з тим, слід зазначити, що відповідачем не надано доказів того, що позивач здійснює перевезення вантажів на договірних умовах, а тому дії позивача не можуть бути кваліфіковані за ч.9 ст.133-1 КУпАП.

Крім того, до постанови не долучено будь-яких доказів, які б підтверджували вчинення адміністративного правопорушення, про що свідчить відсутність записів в графі «До постанови додається», а відтак постанова не обгрунтована доказами.

Таким чином, відсутні докази, які б вказували на дії позивача, що передбачені диспозицією ст. 133-1 ч. 9 КУпАП. Отже, у відповідача не було підстав накладати адміністративне стягнення за вказаною статтею закону. Інших даних, які б стверджували, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.133-1 ч. 9 КУпАП відповідачем суду не надано, а тому постанова відповідача серії ЕАК №1869394 від 16.12.2019, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. підлягає скасуванню.

Стосовно посилання апелянта на те, що постановою відповідача серії ЕАК №1869394 від 16.12.2019, а не АЕК, як зазначено судом першої інстанції, то колегія суддів розцінює вказане як допущену судом першої інстанції арифметичну помилку.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу інспектора роти №3 УПП в Житомирській області ДПП капрал поліції Янковського Юрія Петровича залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 06 квітня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена відповідно до частини 3 статті 272 КАС України.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Ватаманюк Р.В. Драчук Т. О.