Справа № 826/27157/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року

м. Київ

справа №826/27157/15

адміністративне провадження №К/9901/27739/18

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянув в попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЦ Делта Спорт» до Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 (головуючий суддя - Мамчур Я.С., судді: Желтобрюх І.Л., Епель О.В.) у справі №826/27157/18.

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДЦ Делта Спорт» (далі - ТОВ «ДЦ Делта Спорт») звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом, в якому просило суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві) від 04.12.2015 №0.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2016 в позові відмовлено з тих підстав, що позивачем не підтверджено використання придбаних у ТОВ «Дейлі Спорт» товарно-матеріальних цінностей у власній господарській діяльності.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове, яким позов задоволено.

При прийнятті цієї постанови суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують, що господарські операції по придбанню позивачем товарно-матеріальних цінностей у спірного контрагента є реальними, фактично відбулися, придбані товари використано у власній господарській діяльності, у зв`язку з чим прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Не погодившись з висновками суду апеляційної інстанцій, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві оскаржила його у касаційному порядку.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 та залишити в силі постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.06.2016.

В обґрунтування своїх вимог ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, зокрема, статті 198 Податкового кодексу України.

Так, відповідач зазначає, що позивачем не підтверджено правомірність формування податкового кредиту за оспорюваними господарськими операціями шляхом надання товарно-транспортної документації, що свідчить про відсутність реального вчинення господарських операцій з отримання товарно-матеріальних цінностей та їх подальше використання в господарській діяльності.

Позивач не скористався своїм правом та не надав відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає розгляду даної касаційної скарги.

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ТОВ «ДЦ Делта Спорт» з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо формування сум податкового кредиту при здійсненні фінансово-господарських відносин з ТОВ «Дейлі Спорт» у травні 2015 року.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 20.11.2015 № 502/26-55-22-10/32554627, в якому відображено висновок про порушення позивачем підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14, пунктів 198.1, 198.3, 198.4, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в результаті чого товариством завищено суми від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду та від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (ряд. 24 декларації) за травень 2015 року на 1325758,00 грн., з огляду на непідтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Дейлі Спорт» шляхом надання товарно-транспортних накладних та неможливістю встановити по ланцюгу постачання контрагентів-імпортерів.

04.12.2015 на підставі названого акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № , згідно з яким зменшено розмір податкового кредиту та відповідно розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість, задекларовану позивачем у податковій декларації за травень 2015 року (реєстр. № від 22.06.2015) на 1325758,00 грн.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинним документом є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Таким чином, підставою для виникнення у платника права на податковий кредит з податку на додану вартість є факт реального здійснення операцій з придбання товарно-матеріальних цінностей та послуг з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку, а також оформлення відповідних операцій належним чином складеними первинними документами, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Судами також встановлено, 22.09.2014 між ТОВ «ДЦ Делта Спорт» та ТОВ «Дейлі Спорт» укладено Договір поставки товару № ДС2014/09-1, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця у встановлені даним договором строки, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товари на умовах, визначених в даному договорі. Кількість, асортимент, ціни на товар зазначені у видаткових накладних, які є невід`ємною частиною цього договору.

На виконання вказаного Договору, в травні 2015 року ТОВ «Дейлі Спорт» власними силами з використанням автомобільного транспорту поставило позивачу товари (спортивні одяг, взуття та аксесуари) на загальну суму 7 954 548,60 грн., в тому числі ПДВ 1325758,10 грн. Місцем поставки товару за договором було складське приміщення ТОВ «ДЦ Делта Спорт» за адресою: м. Київ, вул. Чорноморська, 1.

Так, на підтвердження господарських відносин позивачем надано копії наступних документів: заявок на замовлення товару; видаткових накладних; роздруківок електронних податкових накладних; платіжних доручень ТОВ «ДЦ Делта Спорт», датованих липнем 2015 року, щодо перерахування коштів на загальну суму 2306500,00 грн. на користь ТОВ «Дейлі Спорт» в якості оплати за товари непродовольчого асортименту згідно договору; виписок банків по поточних рахунках ТОВ «ДЦ Делта Спорт» за період з 15.05.2015 по 13.08.2015 з відомостями про перерахування коштів на користь ТОВ «Дейлі Спорт» згідно договору, всього на загальну суму 5009666,67 грн.; довідок обліку товару, складених в довільній формі; фото причепу вантажного автомобіля, завантаженого коробками, що ідентифікується позивачем як фото із зображенням тари, в якій поставлявся товар за спірним договором.

Крім цього, додатково на обґрунтування наявності у ТОВ «ДЦ Делта Спорт» економічної мети на укладання спірного договору, технічних та адміністративних можливостей для ведення господарської діяльності з оптового/роздрібного продажу спортивного одягу позивач надав такі документи: копію договору оренди № 45 від 01.09.2014, укладеним між ТОВ «ДЦ Делта Спорт» (як орендарем) з ПАТ «Галант» (як орендодавцем) щодо платного строкового користування нежитловими приміщеннями (офісне та складське приміщення) за адресою: м. Київ, вул. Чорноморська, 1; виписки банку з поточного рахунку за період з 06.05.2015 по 07.08.2015 з відомостями про сплату платежів за оренду складу; копії наказів про призначення осіб на посади комірників магазинів та складу, контролера-ревізора складу «ДЦ Делта Спорт»; копію договору підряду від 05.05.2015 № 9, укладеного між ОСОБА_1 (як підрядником) і ТОВ «ДЦ Делта Спорт» (як замовником). Відповідно до цього договору підрядник зобов`язується на свій ризик за завданням замовника здійснювати перевезення вантажу (товарно-матеріальних цінностей), товарів, що є повною власністю замовника, відповідно до завдань замовника в терміни та строки і за адресами указаними замовником в товарно-транспортних накладних, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити фактично виконану (належним чином) роботу. Згідно додатку № 1 до договору підряду від 05.05.2015 № 9, позивач замовляв послугу з керування автомобілем для перевезення вантажу (товару); копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу - вантажного фургону-С за ТОВ «ДЦ Делта Спорт»; копію посвідчення водія, копії накладних-вимог на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів - дизельного пального; копії подорожніх листів вантажного автомобіля ТОВ «ДЦ Делта Спорт» форми N 2-ТН, датованих 05, 12 - 15, 25 - 29 травня 2015 року; копії накладних на переміщення товарів; копії фіскальних чеків касових апаратів магазинів ТОВ «ДЦ Делта Спорт»; сертифікатів відповідності серії ДЇ за реєстр. № UA1.094.0006442-15, № UA1.094.0006441-15, № UA1.094.0006440-15 терміном дії з 06.02.2015 по 15.02.2016, - виданих виробнику продукції компанії «Nike European Operations Netherland B.V.»; довіреностей, виданих ТОВ «ДЦ Делта Спорт» 05.01.2015 своїм працівникам (а саме - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) для вирішення питань отримання, переведення та видачі товарів і матеріальних цінностей підприємства, для чого останнім надано право розписуватися, подавати та отримувати необхідні документи, отримувати товари, видавати товари і вчиняти інші необхідні дії для виконання доручень; витяг зі звіту роздрібних продажів; копії договорів суборенди нежитлових приміщень, укладених ТОВ «ДЦ Делта Спорт» з орендарем ТОВ «Паретон» щодо платного строкового користування приміщеннями для здійснення підприємницької діяльності (розміщення магазинів).

Оцінивши подані платником докази за правилами статті 86 Кодексу адміністративного судочинства України, суди апеляційної інстанції, на відміну від суду першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ці документи оформлені з дотриманням вимог чинного законодавства, містять необхідні для цілей оподаткування відомості про зміст та обсяг розглядуваних операцій.

Відповідачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені наданими позивачем документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться у цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Не подано відповідачем і належних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, не наведено будь-яких доводів щодо здійснення ТОВ «ДЦ Делта Спорт» розглядуваної операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

На момент здійснення спірних поставок позивач та його контрагент були належним чином зареєстровані як юридичні особи та платники податку на додану вартість, установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Таким чином, встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірна господарська операція з придбання товарно-матеріальних цінностей у ТОВ «Дейлі Спорт» є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаної операції.

Щодо відсутності у платника податку - покупця товару належним чином оформлених товарно-транспортних накладних, судом апеляційної інстанції обґрунтовано враховано, що дана обставина не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення самої господарської операції, оскільки товарно-транспортна накладна не є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує факт придбання чи продажу товарів, а підтверджує лише факт перевезення вантажу.

Відповідно до пункту 2 Переліку документів № 207, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 25.02.2009 «Про затвердження Переліку документів, необхідних для здійснення перевезення вантажу автомобільним транспортом у внутрішньому сполученні» оформлення товарно-транспортної накладної не є обов`язковим під час здійснення перевезення придбаних товарів власним транспортом.

Слід також зазначити, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податку від дотримання його контрагентами податкової дисципліни в тому числі тими, які не були безпосередніми постачальниками товару, та правильності ведення ними податкового або бухгалтерського обліку, зокрема, від фактичної сплати контрагентами податків до бюджету, від перебування постачальників за юридичною адресою, а також від їх господарських та виробничих можливостей.

Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставки, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача, Верховний Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

За правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Судом апеляційної інстанцій виконано всі вимоги процесуального законодавства, всебічно перевірено обставини справи, вирішено справу у відповідності з нормами матеріального права, постановлено обґрунтоване рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи. Висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності, а тому підстав для їх перегляду з мотивів, викладених в касаційній скарзі, не вбачається.

Як встановлено пунктом 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15.11.2016 у справі №826/27157/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіВ.В. Хохуляк Л.І. Бившева Т.М. Шипуліна