Справа № 500/1856/20
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань забезпечення позову

Справа № 500/1856/20

23 липня 2020 рокум. Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до виконавчого комітету Тернопільської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 502 від 08.07.2020 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" в частині демонтажу тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 Данила Галицького - проспект Степана Бандери, тимчасової споруди (автопричіп) за адресою: вул. Лесі Українки (біля будинку №8), тимчасової споруди за адресою: вул. Б.Лепкого - вул. Пушкіна, тимчасової споруди за адресою: вул. Миру (біля зупинки громадського транспорту "Вул. Миру"), які належать позивачу.

Водночас, разом із позовною заявою представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 502 від 08.07.2020 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" в частині демонтажу тимчасової споруди за адресою: бульвар Данила Галицького - проспект Степана Бандери, тимчасової споруди (автопричіп) за адресою: вул. Лесі Українки (біля будинку №8), тимчасової споруди за адресою: вул. Б.Лепкого - вул. Пушкіна, тимчасової споруди за адресою: вул. Миру (біля зупинки громадського транспорту "Вул. Миру"), які належать ОСОБА_1 .

В обґрунтування зазначеної заяви представник позивача посилається на те, що 08.07.2020 відповідач прийняв рішення № 502 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування", яким було вирішено демонтувати тимчасові споруди в м. Тернопіль, перелік яких визначено у Додатку до даного рішення, та визначено процедуру проведення такого демонтажу. Відповідно до Додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 502 від 08.07.2020, до переліку тимчасових споруд, які підлягають демонтажу, також включено тимчасові споруди, належні позивачу, а саме: тимчасова споруда за адресою: бульвар Данила Галицького - проспект Степана Бандери; тимчасова споруда (автопричіп) за адресою: вул. Лесі Українки (біля будинку №8); тимчасова споруда за адресою: вул. Б.Лепкого - вул. Пушкіна; тимчасова споруда за адресою: вул. Миру (біля зупинки громадського транспорту "Вул. Миру"). Однак, представник позивача вважає, що відповідач не наділений повноваженнями приймати рішення про демонтаж таких тимчасових споруд, а тому на даний час виникла необхідність вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення, оскільки в разі демонтажу зазначених тимчасових споруд, вони будуть пошкоджені або повністю зруйновані, що призведе до порушення майнового права позивача, охоронюваного Конституцією України.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, розгляд заяви про забезпечення позову суд здійснив без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши подані матеріали та докази, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи, 08.07.2020 відповідач прийняв рішення № 502 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування", яким було вирішено демонтувати тимчасові споруди в м. Тернопіль, перелік яких визначено у Додатку до даного рішення, та визначено процедуру проведення такого демонтажу. Відповідно до Додатку до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 502 від 08.07.2020, до переліку тимчасових споруд, які підлягають демонтажу, також включено тимчасові споруди, належні позивачу, а саме: тимчасова споруда за адресою: бульвар Данила Галицького - проспект Степана Бандери; тимчасова споруда (автопричіп) за адресою: вул. Лесі Українки (біля будинку №8); тимчасова споруда за адресою: вул. Б.Лепкого - вул. Пушкіна; тимчасова споруда за адресою: вул. Миру (біля зупинки громадського транспорту "Вул. Миру").

Водночас, попередженням Управління муніципальної інспекції виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 70 від 13.07.2020 запропоновано позивачу, як власнику, демонтувати вказані тимчасові споруди власними силами до 20.07.2020.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується частиною першою статті 2 КАС відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з частиною другою статті 150 КАС допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співрозмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення позову мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Таким чином, із цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд згідно статті 90 КАС оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Для можливості застосування судом зазначених форм забезпечення позову, про які просить позивач у заяві про забезпечення позову, необхідна наявність певних підстав, передбачених чинним законодавством України.

Предметом дослідження у межах спірних правовідносин є правомірність прийняття виконавчим комітетом Тернопільської міської ради рішення № 502 від 08.07.2020 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" в частині демонтажу тимчасової споруди за адресою: бульвар Данила Галицького - проспект Степана Бандери, тимчасової споруди (автопричіп) за адресою: вул. Лесі Українки (біля будинку №8), тимчасової споруди за адресою: вул. Б.Лепкого - вул. Пушкіна, тимчасової споруди за адресою: вул. Миру (біля зупинки громадського транспорту "Вул. Миру"), які належать ОСОБА_1 .

Позивач у заяві про забезпечення позову посилається на те, що оскаржене рішення є протиправним, так як відповідач не наділений повноваженнями приймати рішення про демонтаж зазначених тимчасових споруд, які належать позивачу.

Однак, такі висновки є передчасними, як наслідок безпідставними, оскільки очевидність ознак протиправності зазначеного рішення відповідача можуть бути зроблені лише на підставі дослідження поданих учасниками справи доказів під час судового розгляду даної справи.

Водночас, суд звертає увагу на те, що забезпечуючи позов шляхом зупинення оскарженого рішення до вирішення справи по суті, і яким ще не надано офіційну правову оцінку в межах оскарження та без застосування принципів адміністративного судочинства, зокрема, таких як гласності і відкритості, змагальності тощо, суд фактично ухвалює рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Оцінку зазначеного у заяві рішення буде надано при розгляді справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову. При цьому, якщо таке порушення прав позивача буде встановлене при розгляді справи по суті, порушене право позивача буде відновлене з моменту його порушення.

Сам факт подання позовної заяви не може бути підставою для забезпечення позову, а при розгляді відповідної заяви, питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті не вирішується.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (реєстраційний номер в Єдиному державному реєстрі судових рішень: 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Представником позивача у заяві про забезпечення позову не підтверджено неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Водночас, представник позивача не надав, а суд не здобув доказів, що не застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення до набрання законної сили рішенням суду у справі може бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Таким чином, представник позивача не надав жодних доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача оскарженим рішенням до ухвалення судового рішення у даній справі або, виконання судового рішення без вжиття таких заходів забезпечення позову стане неможливим, суду надано не було.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись статтями 150-154, 156, 241, 243, 248 КАС, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради № 502 від 08.07.2020 "Про усунення порушень у сфері земельного законодавства та містобудування" в частині демонтажу тимчасової споруди за адресою: бульвар Данила Галицького - проспект Степана Бандери, тимчасової споруди (автопричіп) за адресою: вул. Лесі Українки (біля будинку №8), тимчасової споруди за адресою: вул. Б.Лепкого - вул. Пушкіна, тимчасової споруди за адресою: вул. Миру (біля зупинки громадського транспорту "Вул. Миру"), які належать ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддя Мірінович У.А.