Справа № 200/3301/20-а
Суддя: Голуб В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 р. Справа№200/3301/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голуб В.А. за участю секретаря судового засідання Гуменної В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу № 200/3301/20-а за позовом Приватного акціонерного товариства "Каракубське хлібоприймальне підприємство" (представник позивача - Бойко Віталій Васильович) до Головного управління ДПС у Донецькій області (представниця відповідача - ОСОБА_1 ) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Каракубське хлібоприймальне підприємство" звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року.

Свої позовні вимоги, з урахуванням додаткових пояснень, Приватне акціонерне товариство "Каракубське хлібоприймальне підприємство" обґрунтовує тим, що йому 10.03.2020 року при ознайомленні з матеріалами виконавчих проваджень стало відомо про вимогу щодо сплати боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року на суму 50 988, 63 гривень, у тому числі: 26 978, 51 гривень недоїмка, 14 292, 85 гривень штраф, 9 717, 27 гривень пеня.

Позивач зазначає, що не має заборгованості з єдиного внеску, оскільки своєчасно сплачував ЄСВ, про що свідчать платіжні доручення та дані ІКП. Відповідачем спірна вимога на адресу позивача не направлялася.

Крім того, на думку позивача, відповідач без законних підстав для застосування штрафних санкцій виніс оскаржувану вимогу. Вважає, що на нього розповсюджується дія пункту 9-4 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в частині звільнення від виконання обов`язків платника єдиного внеску до закінчення проведення антитерористичної операції, у тому числі звільнення від сплати єдиного внеску у період з 14.04.2014 року по теперішній час. При цьому позивача посилається на рішення Верховного суду від 30.03.2018 року у зразковій справі № 812/292/18 щодо подібних правовідносин. Місто Маріуполь, де було взято на облік позивача як платника податків, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1255-р, тому позивач звільняється від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції.

Також позивач зазначає, що не надіславши вимогу податковий орган звернувся до державної виконавчої служби із заявою про примусове стягнення недоїмки по єдиному внеску. Наразі в Лівобережному ВДВС м. Маріуполь ГТУЮ у Донецькій області відкрито виконавче провадження за зазначеною заявою відповідача та здійснюються виконавчі дії з примусового виконання стягнення боргу, зокрема накладено арешт на рахунки підприємства, чим повністю заблоковано господарську діяльність.

Підсумовуючи позивач вказує також на те, що повідомлення про сплату боргу, яке долучено відповідачем до матеріалів справи, датовано лише 30.06.2020 року, у зв`язку із чим, на думку позивача, жодним чином не спростовує безпідставність формування боргу станом на 10.01.2019 року, а також не підтверджує відсутність спору станом на час звернення до суду із даним позовом.

Виходячи з наведеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року на суму 50 988, 63 грн.

Відповідач на підтвердження своєї незгоди зазначає, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно сплачувати внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця. Несвоєчасно не сплачена сума є недоїмкою та стягується з застосуванням штрафів. Згідно облікових даних, наданих відповідачем, заборгованість позивача станом на 31.12.2018 року становила 50 988,63 грн, тому ГУ ДФС у Донецькій області сформовано вимогу на вказану суму боргу.

Також відповідач зазначає, що позивачем 31.10.2019 року в повному обсязі сплачено заборгованість з єдиного внеску. У зв`язку з відсутністю заборгованості з єдиного внеску, вимога про сплату боргу (недоїмки) 10.01.2019 № Ю-439-17 У в сумі 50 988, 63 грн відповідачем відкликана. Крім того відповідач вказує на те, що позивач звернувся до суду з зазначеним позовом після сплати заборгованості з єдиного внеску, тобто на момент звернення до суду за позивачем заборгованість з єдиного внеску не обліковувалась, а вимога вважалась відкликаною. У зв`язку із вищенаведеним відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою від 30.03.2020 року Донецький окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі. Прийняв до розгляду позовну заяву Приватного акціонерного товариства "Каракубське хлібоприймальне підприємство" до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року. Розгляд справи суд вирішив проводити за правилами загального позовного провадження, призначив підготовче засідання на 29.04.2020 року о 15 годині 00 хвилин.

29.04.2020 року суд ухвалою відклав підготовче засідання до 12 год 00 хв 21.05.2020 року з метою запобігання поширенню серед населення України гострих респіраторних захворювань та коронавірусу, задовольнивши клопотання представниці відповідача.

Суд 21.05.2020 року відклав підготовче засідання до 14-00 год. 19.06.2020 року з метою забезпечення права позивача на ознайомлення з відзивом та надання на нього відповіді, а також для надання відповідачем заперечень на відповідь на відзив. Суд також продовжив строк підготовчого провадження на тридцять днів з власної ініціативи.

19.06.2020 року суд виніс ухвалу, якою витребував у відповідача Головного управління ДПС у Донецькій області інтегровану картку платника податків відносно Приватного акціонерного товариства "Каракубське хлібоприймальне підприємство" за спірний період, детальний розрахунок спірної вимоги № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року та рішення, яким було накладено штрафні санкції (за його наявності). Суд відклав підготовче засідання до 14 год 00 хв 30.06.2020 року.

Суд ухвалою від 30.06.2020 року закрив підготовче провадження по справі та призначив справу до судового розгляду по суті на 10 годину 15 хвилин 15.07.2020 року.

15.07.2020 року на судове засідання прибули представник позивача та представниця відповідача. Представники сторін надали суду пояснення за змістом аналогічним викладеним у позові та відзиві на позовну заяву відповідно. Представник позивача просив суд задовольнити позов, а представниця відповідача у задоволенні позову просила відмовити в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представниці відповідача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Каракубське хлібоприймальне підприємство" (87543, Донецька область, м. Маріуполь, вулиця Таганрозька, буд. 76, офіс 111, ), зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 15.01.1992 року за номером 0000164, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Донецькій області, Маріупольське управління, Лівобережна ДПІ (Лівобережний район м. Маріуполь), що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 7-8, 10-зв. бік а.с. 10).

Судом встановлено, що позивачем складались звіти форми № Д4 (місячна) про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень 2017 року; квітень 2017 року; травень 2017 року; червень 2017 року; липень 2017 року; серпень 2017 року; вересень 2017 року; жовтень 2017 року; листопад 2017 року; грудень 2017 року; січень 2018 року; лютий 2018 року; березень 2018 року; квітень 2018 року; травень 2018 року; червень 2018 року; липень 2018 року; серпень 2018 року; вересень 2018 року; жовтень 2018 року; листопад 2018 року; грудень 2018 року; січень 2019 року (а.с. 33-54).

Платіжними дорученнями на переказ національної валюти підтверджується сплата позивачем ЄСВ: 07.02.2017 року - в сумі 6 305,83 грн (за січень 2017 року); 08.02.2017 року - в сумі 70, 33 грн (заборгованість з ЄСВ); 23.02.2017 року - в сумі 3 800, 00 грн (за лютий 2017 року); 23.02.2017 року - 63,49 грн (заборгованість з ЄСВ); 07.03.2017 року - 5 826, 27 грн (за лютий 2017 року); 27.03.2017 року - 40 000, 00 грн (за березень 2017 року); 26.04.2017 року - 188, 81 грн (за квітень 2017 року); 26.04.2017 року - 182, 20 грн (за квітень 2017 року); 23.05.2017 року - 163, 97 грн (за квітень 2017 року); 23.05.2017 року - 138, 50 грн (за травень 2017 року); 02.06.2017 року - 249, 41 грн (за червень 2017 року); 07.07.2017 року - 909, 70 грн (за липень 2017 року); 07.07.2017 року - 207, 69 грн (за липень 2017 року); 28.07.2017 року - 286, 28 грн (за липень 2017 року); 12.10.2017 року - 778, 51 грн (за серпень 2017 року); 27.11.2017 року - 946, 00 грн (за листопад 2017 року); 19.04.2018 року - 1 910, 68 грн (за січень, лютий 2018 року); 18.07.2018 року - 1 892, 00 грн (за липень 2018 року); 30.11.2018 року - 1 894, 00 грн (за 3 квартал 2018 року); 15.02.2019 року - 1 419, 00 грн (за 4 квартал 2018 року) (а.с. 13-32).

Рішенням № від 31.10.2018 року Головне управління ДФС у Донецькій області застосувало штрафні санкції та нарахувало позивачеві пеню за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, а саме штраф у розмірі 14 292, 85 грн та пеню у розмірі 9 717, 27 грн за період з 21.01.2017 року по 01.12.2017 року (а.с. 130).

Відповідно до інтегрованої картки платника податку з єдиного внеску позивач станом на 31.12.2018 року мав заборгованість у сумі 50 988, 63 грн (а.с. 120-126).

10.01.2019 року відповідно статті 25 Закону України «Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, акта документальної перевірки, Головним управлінням ДФС у Донецькій області була винесена вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У, відповідно до якої станом на 31.12.2018 року за позивачем рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 50 988, 63 грн., яка складається з суми недоїмки у розмірі 26 978,51 грн, штрафів у розмірі 14 292,85 грн та пені у розмірі 9 717, 27 грн (а.с. 9).

Постановою державного виконавця від 25.02.2020 року ВП № 59159919, відкрите на підставі вимоги № Ю-439-17У, що видана 10.01.2019 року Головним управлінням ДФС у Донецькій області, об`єднано виконавчі провадження № 59159919 та № 60484068 у зведене виконавче провадження № 61388565 відносно ПАТ «Каракубське хлібоприймальне підприємство» (а.с. 11).

Не погодившись зі спірною вимогою, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) ( далі - ПК України).

Відповідно до пункту 61.1 статті 61, статті 94 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відповідач у даній справі є суб`єктом владних повноважень, який відповідно до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» здійснює адміністрування зазначеного внеску з жовтня 2013 року.

Отже, безпосередньо, правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464) із змінами і доповненнями.

Відповідно до абзаців 1, 3, 4 частини 4 статті 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.

У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Проте відповідачем не надано суду доказів на підтвердження надіслання спірної вимоги на адресу позивача, чим порушено вимоги Закону № 2464.

Згідно з п.1 підрозділу 1 розділу IV Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, який діє з 10.06.2016 року, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року № 422 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, передбачено, що первинні показники, що відображаються в підсистемі, яка забезпечує обробку податкової звітності та платежів, є показниками форм податкової звітності та звітності з єдиного внеску, затверджених у встановленому порядку.

У відповідності до п.1 підрозділу 2 вказаного Порядку прийняття звітного документа є обов`язком контролюючого органу.

Дані Звітних документів, поданих платниками на паперових носіях, переносяться до інформаційної системи органів ДФС у терміни, встановлені регламентом комп`ютерної обробки Звітних документів.

Після повного внесення даних звітного документа такий документ отримує статус «Повністю введено».

Для звітних документів, поданих засобами електронного зв`язку в електронній формі, статус «Повністю введено» вважається присвоєним за умовчанням.

Таким чином, визначені платником суми єдиного внеску до сплати підлягають відображенню у відповідній картці платника ЄСВ.

Судом під час розгляду даної справи встановлено, що позивачем складались звіти форми № Д4 (місячна) про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за березень 2017 року; квітень 2017 року; травень 2017 року; червень 2017 року; липень 2017 року; серпень 2017 року; вересень 2017 року; жовтень 2017 року; листопад 2017 року; грудень 2017 року; січень 2018 року; лютий 2018 року; березень 2018 року; квітень 2018 року; травень 2018 року; червень 2018 року; липень 2018 року; серпень 2018 року; вересень 2018 року; жовтень 2018 року; листопад 2018 року; грудень 2018 року; січень 2019 року.

Також встановлений факт сплати позивачем ЄСВ за періоди з січня 2017 року по 4 квартал 2018 року включно.

Разом з тим, відповідачем не надано суду жодного письмового доказу на спростування зазначеного.

Крім того, Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII від 02 вересня 2014 року (далі - Закон № 1669-VII), який набрав чинності з 15 жовтня 2014 року, визначає, серед іншого, тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону № 2464-VІ, а саме підпункт «б» розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13 березня 2015 року) такого змісту: « 9-3. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу».

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014р. №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Маріуполь Донецької області.

Дію вказаного розпорядження зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014 року.

Вказані розпорядження втратили чинність згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Вказаним розпорядженням до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція включено м. Маріуполь Донецької області.

Тобто, у спірний період позивач знаходився на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», де проводилася антитерористична операція.

Станом на час виникнення спірних правовідносин та час розгляду цієї справи антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України № 405/2014, не закінчилась.

З урахуванням викладеного суд доходить висновку, що нарахування недоїмки, накладення штрафу та нарахування пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску відносно позивача, яке відбулось за період з 2014 року, тобто період проведення антитерористичної операції та операції Об`єднаних сил, за умови перебування позивача як платника єдиного внеску на обліку в органі доходів і зборів, розташованому в місті проведення цієї операції, є протиправним.

Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 листопада 2018 року в справі № 812/292/18 (Пз/9901/22/18).

Суд враховує такі висновки з огляду на вимоги ч. 5 ст. 242 КАС України.

Крім того суд зазначає, що Головне управління ДПС у Донецькій області 30.06.2020 року повідомило Лівобережний відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про сплату боргу (недоїмки) Приватним акціонерним товариством «Каракубське хлібоприймальне підприємство» та просило вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17У від 10.01.2019 року на суму 50 988,63 грн та заяву про примусове стягнення недоїмки по єдиному соціальному внеску вважати погашеними та відкликаними з 02.11.2019 року (а.с.127).

Проте, як встановлено судом у судовому засіданні, за спірною вимогою Лівобережним відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) було відкрито виконавче провадження № 59159919, яке постановою державного виконавця від 25.02.2020 року об`єднане у зведене виконавче провадження № 61388565.

Підстави закінчення виконавчого провадження наведені в ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII. З вказаного переліку підстав вбачається, що надіслання стягувачем повідомлення з інформацією про відкликання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17У від 10.01.2019 року на суму 50 988,63 грн та заяви про примусове стягнення недоїмки по єдиному соціальному внеску не є підставою для закінчення виконавчого провадження.

За таких обставин, вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року на суму 50 988,63 гривень підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем надані суду належні докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо прийняття та направлення на виконання органу державної виконавчої служби вимоги, яка оскаржується.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд приходить висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 2 102,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 243 КАС України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 12, 72-77, 94, 139, 192-193, 242-246, 257-258, 293, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Каракубське хлібоприймальне підприємство" (, юридична адреса: 87543, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Таганрозька, буд. 76, офіс 111) до Головного управління ДПС у Донецькій області (, юридична адреса: 87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Італійська, буд. 59) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) № Ю-439-17 У від 10.01.2019 року на суму 50 988, 63 грн, винесену відносно Приватного акціонерного товариства "Каракубське хлібоприймальне підприємство".

Стягнути з Головного управління ДПС у Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь Приватного акціонерного товариства "Каракубське хлібоприймальне підприємство" витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 2 102, 00 грн (дві тисячі сто дві гривні).

Повний текст рішення виготовлено та підписано 27.07.2020 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 3 розділу VІ "Прикінцевих положень" КАС України строки, визначені статтею 295 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки продовжуються на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Суддя В.А. Голуб