Справа № 360/2535/20
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-07-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

28 липня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/2535/20

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за позовом Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2020 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач), в якому позивач просить суд: визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Луганській області примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. у пред`явленні постанови про накладання штрафу у сумі 5100,00 грн; скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень у Луганській області примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Антонової В.Є. про накладання штрафу у сумі 5100,00 грн у виконавчому провадженні № 60828870.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 19.06.2020 до управління надійшла спірна постанова про накладення штрафу в сумі 5100,00 грн по виконавчому провадженню № 60828870 від 18.06.2020 з примусового виконанню виконавчого листа № 360/2121/19, виданого 12.11.2019 Луганським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 360/2121/19 за позовом ОСОБА_1 зобов`язано управління здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів.

На виконання зазначеного рішення суду управлінням на підставі розпорядження від 05.11.2019 проведено відповідний перерахунок пенсії у порядку, передбаченому судовим рішенням.

Період виплати заборгованості ОСОБА_1 згідно рішення суду залежить від наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України. До реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 360/2121/19 управлінням внесено 15.11.2019.

Отже, на момент винесення постанов про накладання штрафу за невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019, управлінням воно вже було частково виконано в добровільному порядку, а саме нарахована сума пенсії, тому відповідач безпідставно виніс постанову про накладання штрафу за невиконання рішенням суду, яке в добровільному порядку вже виконано.

Окрім того, невиконання судового в частині виплати грошових коштів за відсутності фінансового забезпечення боржника на проведення таких виплат, яке здійснюється з Державного бюджету України, не може вважатися невиконанням рішення без поважних причин. У такому випадку накладання штрафу жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Ухвалою суду від 03.07.2020 позовну заяву було залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

У встановлений судом строк недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою суду від 21.07.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

23.07.2020 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову, зазначає, що божник не надає жодних доказів вчинення будь-яких дій, спрямованих на виконання рішення суду. Станом на 18.06.2020 не було надано інформації щодо виконання судового рішення в повному обсязі. Враховуючи викладене, державним виконавцем було винесено постанову від 18.06.2020 ВП № 60828870 про накладення на боржника штрафу в сумі 5100 грн. Таким чином, зазначає відповідач, державний виконавець діяв у межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством. Тому просить у задоволенні позову відмовити (арк. спр. 30-34).

Представники сторін у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач просив розглядати справу без його участі.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Зважаючи, що клопотання про розгляд справи за їх відсутності заявили всі учасники справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 позов ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено: визнано протиправними дії Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо обмеження виплати ОСОБА_1 пенсії максимальним розміром, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, з 21 грудня 2016 року; зобов`язано Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів (арк. спр. 66-69).

На підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 видано виконавчий лист № 360/2121/19 від 12.11.2019 про зобов`язання Білокуракинського ОУПФУ Луганської області здійснити з 21 грудня 2016 року нарахування та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 , без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично виплачених ОСОБА_1 грошових коштів (арк. спр. 39-40).

Постановою державного виконавця від 10.12.2019 відкрито виконавче провадження № 60828870, в якій повідомлено боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 днів (арк. спр. 42).

Листом від 17.03.2020 № 1746/03-22/СВ Білокуракинське ОУПФУ Луганської області повідомило державного виконавця, зокрема, про те, що на виконання рішення суду у справі № 360/2121/19 на підставі розпорядження від 05.11.2019 проведено відповідний перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 01.12.2019 склав 26949,36 грн. Окрім того, у грудні 2019 року ОСОБА_1 отримав доплату згідно рішення суду за період з 23.10.2019 по 30.11.2019 у розмірі 14554,53 грн. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649 від 22.08.2018 для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого цією постановою. Заборгованість згідно з рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 за період з 21.12.2016 по 23.10.2019 (дата набрання рішенням суду законної сили) у розмірі 287209,28 грн, включена управлінням до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та буде виплачена на підставі та в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» № 649 від 22.08.2019 (арк. спр. 48-49).

У зв`язку з невиконанням рішення суду державним виконавцем винесено постанову від 18.06.2020 про накладення штрафу на Білокуракинське ОУПФУ Луганської області в розмірі 5100,00 грн (арк. спр. 57).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами другою та третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно з частинами першою, другою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З вищевикладеного слідує, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.

Судом установлено, що Білокуракинським ОУПФУ Луганської області рішення суду у справі № 360/2121/19 у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Як зазначає Білокуракинське ОУПФУ Луганської області, невиконання рішення суду сталося з незалежних від нього причин, а саме - виконання судових рішень здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (Порядок № 649).

За приписами п. п. 3, 5, 8 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду; забезпечує ведення бухгалтерського обліку з виконання доходів і видатків, кошторису видатків на утримання управління Фонду та своєчасно складає і в установленому порядку подає затверджену звітність головним управлінням Фонду; забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, виплати пенсій здійснюються Білокуракинським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області виключно за рахунок Фонду та інших джерел, визначених законодавством, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 (далі - Порядок № 649).

Пунктом 1 Порядку № 649 окреслено, що цей Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, коштами, передбаченими в державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

За змістом пункту 3 Порядку № 649 боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України.

Пунктами 4, 5 Порядку № 649 передбачено, що черговість виконання рішень визначається датою їх надходження до боржника.

Для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України:

документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника;

копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа;

розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 649 виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету у спосіб перерахування коштів боржнику.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Черговість виконання судових рішень визначається датою їх надходження.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 у справі № 360/2121/19 управління на підставі розпорядження від 05.11.2019 здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 (арк. спр. 6-8). Проте, в повному обсязі рішення суду не було виконано.

Позивач у позовній заяві посилається, що на виконання рішення суду 15.11.2019 управлінням було внесено рішення Луганського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 по справі № 360/2121/19 до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Однак, на підтвердження вказаної обставини щодо внесення рішення до вказаного реєстру позивачем не надано суду жодних належних та допустимих доказів.

Також матеріали виконавчого провадження не містять доказів внесення управлінням рішення суду до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

Відтак, суд дійшов висновку, що управлінням не було дотримано порядку, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про відсутність поважності причин невиконання судового рішення в повному обсязі.

Суд зазначає, що не виконання в повному обсязі рішення судів, які набрали законної сили щодо пенсійних виплат, позбавляють пенсіонерів права отримати заборгованість з перерахованої (нарахованої) пенсії на виконання рішень судів, що в свою чергу, позбавляє їх гарантованого Конституцією України (стаття 46) права на соціальний захист в повному обсязі.

Так, у рішенні ЄСПЛ від 19.03.1997 у справі "Горнсбі проти Греції" Суд зазначив, що, право на судовий захист було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

Крім того, відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено п. 1 ст. 1 Першого протоколу.

Необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вимог Конвенції (рішення у справі "Ромашов проти України" від 27.07.2004 (№ 67534/01).

З огляду на встановлені обставини справи та не підтвердження поважності причин невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої суми заборгованості по виплаті пенсії у визначений державним виконавцем строк, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог Білокуракинського ОУПФУ Луганської області та відмову в задоволенні позову.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати, понесені позивачем, у зв`язку з відмовою в задоволенні позову йому не відшкодовуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання дій незаконними та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя І.О. Свергун