Справа № 1.380.2019.000738
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

29 липня 2020 року справа №1.380.2019.000738

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
до1. Начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України (далі по тексту - відповідач 1, начальник Генштабу) 2. Міністерства оборони України (далі по тексту - відповідач 2, МО України)
третя особаДепартамент організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства запобігання корупції
про1) визнання протиправними дій відповідача 1 при здійсненні контролю за процесом виконання директиви в частині затвердження плану проведення організаційних заходів у Збройних силах України у 2019 році, що стосується переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції; 2) зобов`язати відповідачів скасувати план проведення організаційних заходів у Збройних силах України у 2019 році, що стосується переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції, який розроблений Генеральним штабом Збройних сил України, та стосується скорочення посади начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду, оскільки вважає протиправними дії відповідача 1 при здійсненні контролю за процесом виконання директиви в частині затвердження плану проведення організаційних заходів у Збройних силах України у 2019 році, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що виконання Плану проведення організаційних заходів у Збройних Силах України у 2019 році (далі по тексту - План), в частині, що стосується переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції передбачає проведення організаційно-штатних заходів, унаслідок яких відбувається скорочення військових посад, зокрема. У тому числі підлягає скороченню посада начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції, яку обіймає позивач. Зважаючи на це, вважає, що директива Міністерства оборони України та Генерального штабу збройних Сил України від 31.01.2019 №Д-322/1/1 в частині затвердження Плану є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року адміністративну справу №1.380.2019.000738 передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №1.380.2019.000738 передано на розгляд судді Кузьменку В.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №1.380.2019.000738 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач 1 на адресу суду надіслав письмовий відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказавши на те, що відповідач 1 під час підготовки та видання оскаржуваного позивачем Плану виконано рішення Міністра оборони України від 08.12.2018 за №21554/з, відтак відсутні підстави для визнання протиправними дій відповідача при здійсненні контролю за процесом виконання директиви в частині затвердження Плану проведення організаційних заходів у Збройних Силах України у 2019 році.

Відповідач 2 у письмовому відзиві на позов зазначив, що проти позовних вимог позивача заперечує, вважає, що переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції (м. Львів) у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції відповідає вимогам закону.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, звертає увагу на наступне.

Позивач проходив службу на посаді начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції, з місцем дислокації у місті Львові.

Спільною директивою Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 31.01.2019 №Д-322/1/1 передбачено проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2019 році (далі по тексту - Спільна директива).

У відповідності до пункту 1 Спільної директиви затверджено План проведення організаційних заходів у Збройних Силах України, у тому числі, що стосується переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції, з дислокацією на попередніх фондах, утримання за штатом №02/400-51(01).

Позивач, вважаючи, що зазначена Спільна директива в частині затвердження Плану про переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції є неправомірною, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку взаємовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно з нормами статті 8 та 10 Закону України "Про Збройні Сили України" Міністр оборони України здійснює військово-політичне та адміністративне керівництво Збройними Силами України, а також інші повноваження, передбачені законодавством.

Міністерство оборони України здійснює зокрема військово-політичне та адміністративне управління Збройними Силами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №671 (далі по тексту - Положення №671), Міністерство оборони України (Міноборони) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України.

Міноборони є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Міноборони є органом військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили.

Підпункт 104 пункту 4 Положення №671 Міноборони відповідно до покладених на нього завдань: приймає рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ і організацій, які належать до сфери управління Міноборони, в установленому порядку здійснює затвердження положень про них (їх статутів).

Згідно з пунктом 8 Положення №671 передбачено, що з питань забезпечення організаційних заходів в апараті Міноборони Міністр видає директиви, а з питань реформування та розвитку Збройних Сил, їх бойової і мобілізаційної готовності, оперативної та бойової підготовки, здійснення організаційних заходів та інспектування - спільні з начальником Генерального штабу - Головнокомандувачем Збройних Сил накази і директиви.

Пункт 10 Положення №671 визначає, що Міністр: очолює Міноборони, здійснює керівництво його діяльністю; затверджує положення про структурні підрозділи апарату Міноборони; утворює, ліквідує, реорганізовує підприємства, установи і організації, що належать до сфери управління Міноборони, затверджує положення про них (їх статути), здійснює в межах своїх повноважень інші функції з управління об`єктами державної власності.

Відповідно до вимог підпункту 14 пункту 4 Положення про Генеральний штаб Збройних Сил України, затвердженого Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №406/2011 (далі - Положення №406/2011), Генеральний штаб відповідно до покладених на нього завдань розробляє штати і табелі до штатів органів військового управління, з`єднань, військових частин, вищих військових навчальних закладів, установ та організацій Збройних Сил України, а також штати і табелі до штатів щодо оснащення матеріально-технічними засобами спеціальних формувань, призначених для передачі під час мобілізації до Збройних Сил України.

Згідно з вимогами пункту 8 Положення начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України у межах повноважень, на основі та на виконання Конституції та законів України, актів і директив, доручень Президента України, актів Кабінету Міністрів України, наказів та директив Міністра оборони України видає накази та директиви, організовує і контролює їх виконання.

Судом встановлено, що згідно вимог пункту п`ятого Директиви контроль за її виконанням було покладено на начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, що повністю узгоджується з наданими йому Положенням повноваженнями.

У Плані, зокрема, в частині проведення організаційних заходів у військових частинах (установах), які підпорядковані Управлінню з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України, у 2019 році передбачено провести організаційний захід стосовно переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції чисельністю 3 військовослужбовці у Західний територіальний відділ з питань з питань запобігання та виявлення корупції чисельністю 6 військовослужбовців. При цьому, передбачено, що проведення зазначеного організаційного заходу необхідно здійснити до 31 жовтня 2019 року.

Водночас, рішення щодо збільшення чисельності особового складу територіальних підрозділів з питань запобігання та виявлення корупції, зокрема Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції, прийняте Міністром оборони України на підставі доповіді першого заступника Міністра оборони України від 08 грудня 2018 року № 21554/з, копія якого наявна в матеріалах справи.

Згідно з цим рішенням, у тому числі і начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, спільно з іншими посадовими особами Міністерства оборони України визначено завдання щодо організації його виконання.

У подальшому, на підставі рішення Міністра оборони України від 08 грудня 2018 № 21554/з, начальником Відділу з питань запобігання та виявлення корупції Міністерства оборони України за вих. №406/71 від 17 січня 2019 на адресу Головного управління оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України (структурний підрозділ Генерального штабу Збройних Сил України, який у відповідності до покладених на нього завдань здійснює підготовку проектів спільних директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, які стосуються проведення організаційних заходів) надіслано лист з відповідними додатками з пропозиціями щодо переформування, зокрема Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції, та строки проведення такого організаційного заходу.

За результатами опрацювання зазначених пропозицій, а також пропозицій інших керівників органів військового управління, установ та структурних підрозділів Міністерства оборони України і Генерального штабу Збройних Сил України Головним управлінням оборонного та мобілізаційного планування Генерального штабу Збройних Сил України підготовлені проекти Директиви та Плану

Аналізуючи наведені приписи Положень, судом встановлено, що відповідачем 1, під час підготовки та видання оскаржуваних позивачем Директиви та Плану, дотримано рішення Міністра оборони України від 08 грудня 2018 № 21554/з, а також повністю враховані пропозиції щодо переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції, у тому числі і щодо строків проведення такого організаційного заходу (до 31 жовтня 2019 року), а відтак, підстави для визнання протиправними дій відповідача 1 при здійсненні контролю за процесом виконання директиви в частині затвердження Плану проведення організаційних заходів у Збройних Силах України у 2019 році, що стосується переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань з питань запобігання та виявлення корупції відсутні.

Зважаючи на те, що позовна вимога позивача про зобов`язання відповідачів скасувати План проведення організаційних заходів у Збройних силах України у 2019 році, в частині переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції, який розроблений Генеральним штабом Збройних сил України, та стосується скорочення посади начальника Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції, яку займає позивач, є похідною від первинної позовної вимоги, та враховуючи, що відповідач 1 під час підготовки та видання спірного Плану, діяв у мажах своїх повноважень та у спосіб, що передбачений законами України, вона також не підлягає до задоволення.

При цьому, суд відхиляє доводи позивача про те, що дії відповідачів щодо прийняття Спільної директиви в частині включення до Плану питання переформування Західної територіальної групи з питань запобігання та виявлення корупції у Західний територіальний відділ з питань запобігання та виявлення корупції знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виконанням обов`язків позивачем за посадою, у зв`язку з повідомленням про порушення третьою особою вимог Закону України "Про запобігання корупції".

Так, на думку позивача, він, як особа, яка надає допомогу в запобіганні і протидії корупції (викривач) не може бути звільнений чи примушений до звільнення, підданий з боку керівника або роботодавця іншим негативним заходам впливу, як то зміна умов праці.

Позивач зазначає, що на адресу Національного агентства з питань запобігання корупції скеровувалось повідомлення про наявність фактів негативних заходів впливу на позивача як керівника Територіального підрозділу, пов`язаних із виявленням та повідомленням про порушення вимог антикорупційного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами службової діяльності у 2018 році позивач оцінений безпосереднім начальником як "займаній посаді відповідає" з рекомендацією "доцільно перемістити на рівнозначну посаду з більш доцільного використанні за фахом", висновок про що затверджений міністром оборони України 22 грудня 2018 року.

Крім того, згідно наказу Першого заступника Міністра оборони України від 15 березня 2019 року №13 позивач увільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Першого заступника Міністра оборони України з 15 березня 2019 року. Докази звільнення позивача з посади у матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладене, суд не вбачає порушення прав позивача спірним Планом та вважає вимоги останнього безпідставними.

Згідно з частиною першою статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наданих сторонами доказів, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог та вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з огляду на відмову у задоволенні позовних вимог позивача, судові витрати з позивача стягненню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 );

Начальник Генерального штабу - Головнокомандувач Збройних Сил України (03168, Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 22991050);

Міністерство оборони України (03168, Київ, проспект Повітрофлотський, 6, ідентифікаційний код 00034022);

Департамент організації роботи із запобігання та виявлення корупції Національного агентства запобігання корупції (01106, Київ. бульвар Дружби народів, 28, ідентифікаційний код 40381452).

Суддя В.А. Кузьменко