Справа № 2-а-5425/11
Суддя: Шкреба В. В.
Дата ухвалення: 2020-07-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

21.07.2020 Справа № 2-а-5425/11
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2020 року м. Кам`янка

Кам`янський районний суд Черкаської області у складі :

головуючого судді Шкреби В.В.,

при секретері Зачепи Л.О.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Онученка С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, б. 23 в м. Черкаси) про визнання протиправним та скасування рішення про припинення виплати пенсії по віку,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення про припинення виплати пенсії по віку.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що вона 01 липня 2005 року оформила пенсію за списком № 1 на пільгових умовах. Проте, 01 червня 2011 року рішенням комісії при Управлінні Пенсійного Фонду України їй припинено виплати по сплаті пенсії по віку у зв`язку з наданням нею при оформленні документів на отриманні пенсійних виплат довідок № 134 та 135 від 04 жовтня 1984 року військової частини НОМЕР_1 з ознаками фіктивності про період роботи, необхідний для призначення пенсії.

Під час дачі пояснень в суді Позивач вказала, що ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0000224 за її обвинуваченням за частиною 4 статті 358 КК України, в ході якого факт підроблення вказаних вище довідок не знайшов свого підтвердження. У зв`язку чим вважала рішення про припинення їй виплат пенсії за віком було прийнято Відповідачем передчасно та без достатніх правових підстав, просила його скасувати.

Представник Відповідача подала до суду відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши думки представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Судом встановлено, що Позивач 01 липня 2005 року оформила пенсію за списком № 1 на пільгових умовах. Проте, 01 червня 2011 року рішенням комісії при Управлінні Пенсійного Фонду України їй припинено виплати по сплаті пенсії по віку у зв`язку з наданням нею при оформленні документів на отриманні пенсійних виплат довідок № 134 та 135 від 04 жовтня 1984 року військової частини НОМЕР_1 з ознаками фіктивності про період роботи, необхідний для призначення пенсії.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 січня 2019 року закрито кримінальне провадження № 0000224 за обвинуваченням Позивача за частиною 4 статті 358 КК України, в ході якого факт підроблення вказаних вище довідок не знайшов свого підтвердження. Дана ухвала вступила в законну силу.

Згідно ст. 3 Конституції України в Україні як соціальній, правовій державі людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Тобто, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Загальні умови, порядок нарахування та розмір пенсій визначаються, зокрема, законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (надалі - Закону України №1788), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон України №1058).

Положенням ст. 1 Закону України № 1788 встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За Законом України № 1788 призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років (ст.2).

Звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

За Законом України №1058 в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (ст.9).

Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян регулюється спеціальними законами з урахуванням особливостей умов праці, характеру, складності і значущості виконуваної роботи, ступеня відповідальності, певних обмежень конституційних прав і свобод тощо.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про пенсії за особливі заслуги перед Україною» (в редакції, яка діяла на час спірних правовідносин) у разі вчинення пенсіонером умисного злочину або виявлення помилкових чи неправдивих даних, на підставі яких було призначено пенсію за особливі заслуги, рішенням відповідних органів виконавчої влади, зазначених у статті 2 цього Закону, пенсіонер позбавляється призначеної пенсії. Сума пенсії, виплачена пенсіонерові надміру внаслідок зловживань з його боку, стягується у порядку, встановленому законом.

Як свідчить стаття 2 даного закону таким органом виконавчої влади є, у тому числі, і Пенсійний фонд.

Порядок стягнення надміру виплачених коштів, визначений ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, що діяла на момент спірних правовідносин).

Так, дана норма встановлювала, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відрахування з пенсії провадяться в установленому законом порядку на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріусів та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до закону провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч. 4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує з ухвали суду у кримінальному провадженні Позивача не було визнано винним у скоєні інкримінованих йому правопорушень, з яким пов`язували необхідність припинення пенсії, але Відповідач, продовжуючи посилатись на ст.. 11 Закону України №1767 досі не здійснює виплату пенсії Позивачу.

З дослідженого судом висновку експерта № 801/802/803/804 від 27 липня 2016 року слідує, що довідки № 134 та 135, по яким у Відповідача виникли сумніви в достовірності, не містять доказів підроблення саме Позивачем.

Нормами ст. 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

У рішенні Конституційного суду України від 14.12.2011 року №19-рп/2011, справа 1-29/2011 року зазначено, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України) (254к/96-ВР). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією (254к/96-ВР) і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії.

Відповідно до ст.55 Закону України №2262-ХІІ нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Таким чином позовні вимоги Позивача щодо скасування рішення Відповідача про припинення виплати пенсії за віком є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 77, 94, 243-246 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (проживає по АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (вул. Смілянська, б. 23 в м. Черкаси) про визнання протиправним та скасування рішення про припинення виплати пенсії по віку задовольнити.

Рішення комісії при Управлінні Пенсійного фонду України в Кам`янському районі від 01 червня 2011 року про припинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виплати пенсії по віку за списком № 1 та стягнення суми надмірно виплаченої пенсії визнати протиправним та скасувати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через Кам`янський районний суд Черкаської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. (п.15.5 Перехідних положень КАС України). Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 47, 79, 80, 114, 122, 162, 163, 164, 165, 169, 177, 193, 261, 295, 304, 309, 329, 338, 342, 363 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до адміністративного суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, розгляду адміністративної справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя : В.В.Шкреба