Справа № 380/3653/20
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-07-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№380/3653/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу, -

в с т а н о в и в:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов № 182950, №182949, №182948, №182947, №182946, №182945, №182944, №182943, №182942, №182936, №182941, №182940, №182923, №182938, №182951, №182935, №182934, №182933, №182932, №182931, №182930, №182929, №182928, №182927, №182926, №182925, №182924, №182937, №182939 від 14.04.2020.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області 24.02.2020 проведено перевірку належного позивачу транспортного засобу "Сканія R420", номерний знак НОМЕР_1 . За її результатами складений акт, в якому вказано, що водієм вчинено порушення, відповідальність за які передбачена абз.11 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: виконання міжнародних перевезень вантажів без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за попередні 28 днів та 24.02.2020 з 00:01 до 06:40 год, чим порушено ст. 53 Закону України "Про автотранспорт". Зауважив, що відповідно до Поправки № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів водії зобов`язані надати до контролю реєстраційні листки (тахограми) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі їх відсутності надається Бланк підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом. Так, під час проведення перевірки водієм були пред`явлено тахограму за 24.02.2020 , а за попередні 18 днів тахограми не були надані, оскільки в той період він керував транспортним засобом марки "Volvo F 12 2007", номерний знак НОМЕР_2 , який обладнаний цифровим тахографом марки "Siemens", моделі 1381., заводський номер НОМЕР_3 в якому застосовується цифровий чіп, який називається карта водія, а отже в даному тахографі не застосовуються тахокарти для перевірки режимів праці та відпочинку водія. Проте, працівника Управління Укртрансбезпеки у Волинській області які здійснювали захід контролю було протиправно відмовлено зчитувати цифровий чіп-карту водія ОСОБА_2 , оскільки не мали відповідного пристрою та зобов`язали останнього самостійного роздрукувати їм дані зі свого цифрового чіпа-карти водія, про що водієм відмовлено було, оскільки в транспортному засобі марки "Сканія R420", номерний знак НОМЕР_1 відсутній цифровий тахограф, відповідно може це зробити в іншому транспортному засобі або по місцю праці. Водночас, на думку позивача, таке порушення як управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є одним порушенням, за яке встановлено одну санкцію у розмірі 680 грн. Як встановлено зі змісту оскаржуваних постанов порушення норми абз.11 ч.1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" було виявлено 24.02.2020, що підтверджується актом від цієї ж дати, в якому зафіксовано керування транспортним засобом при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за попередні 28 днів та 24.02.2020 з 00:01 до 06:40 год. Отже, в даному випадку правопорушення, вчинене водієм є продовжуваним і до нього може застосовуватись лише одна санкція. Таким чином, застосування за нього 29 санкцій є неправомірним та не ґрунтується на вимогах закону, оскільки автомобіль позивача зупинявся уповноваженими особами відповідача лише один раз в день проведення перевірки. Також зазначив, що при винесенні спірних постанов відповідач всупереч чинному законодавству не повідомив перевізника про дату, час і місце розгляду справ про згадані вище порушення чим позбавив його можливості брати у них участь і надавати свої пояснення щодо обставин проведення перевірки. На підставі викладеного, вважає оскаржувані постанови про застосування штрафів незаконними та просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 18.05.2020 відкрито спрощено позовне провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

23.06.2020 від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, де стверджує про правомірність оскаржуваних постанов про застосування адміністративно-господарського штрафу до позивача. Зокрема, зазначає, що під час здійснення 24.02.2020 державними інспекторами управління Уктрансбезпеки у Волинській області заходів державного контролю встановлено, що у водія транспортного засобу "Сканія R420", державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ФО-П ОСОБА_1 , відсутні щоденні реєстраційних листків режимів праці та відпочинку за попередні 28 днів та 24.02.2020 з 00:01 до 06:40 год та бланки підтвердження діяльності водія. При цьому, представник відповідача покликається на те, що заповнення щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку є щоденним обов`язком водія, а тому перевірка дотримання такого обов`язку проводиться окремо за кожен день, коли водій керував відповідним транспортним засобом. Таким чином, у разі виявлення порушення водієм зазначеного вище обов`язку уповноважена особа має право накладати штраф за кожен випадок такого порушення. Тому представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

24.02.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області було проведено перевірку транспортного засобу "Сканія R420", номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , водій: ОСОБА_2 , та за результатами якої складено Акт №210577 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.02.2020 (далі - Акт від 24.02.2020). В Акті від 24.02.2020 зазначено, що під час перевірки виявлено порушення: "під час надання послуг з міжнародних перевезень вантажів згідно CMR А №10 від 20.02.2020 відсутні щоденні реєстраційні листки режимів роботи та відпочинку водія (тахокарти) за попередні 28 днів та 24.02.2020 з 00:01 год до 06:40 год, чим порушено ст. 53 Закону України "Про автотранспорт".

Відповідачем складено повідомлення щодо розгляду справи про порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", у якому запрошено позивача на 14.04.2020 до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.

14.04.2020 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення Управління Укртрансбезпеки у Львівській області прийнято постанови про застосування до ФО-П ОСОБА_1 адміністративно-господарських штрафів постанов № 182950, №182949, №182948, №182947, №182946, №182945, №182944, №182943, №182942, №182936, №182941, №182940, №182923, №182938, №182951, №182935, №182934, №182933, №182932, №182931, №182930, №182929, №182928, №182927, №182926, №182925, №182924, №182937, №182939 за порушення, передбачене абз. 11 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" (управління транспортним засобом при здійсненні міжнародного автомобільного перевезення без тахокарт), - у розмірі по 680,00 грн за кожен випадок порушення.

Не погоджуючись з прийнятими постановами, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до пункту 1 Положення Про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Укртрансбезпека у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, Указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими іктами законодавства.

Основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; внесення на розгляд Міністра інфраструктури пропозицій щодо забезпечення формування державної політики з питань безпеки на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; надання у передбачених законом випадках адміністративних послуг у сфері автомобільного, міського електричного, залізничного, морського та річкового транспорту.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України; здійснює передбачений законодавством контроль за міжнародними перевезеннями пасажирів і вантажів автомобільним транспортом на території України; здійснює інші повноваження, визначені законом.

У відповідності до ст. 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" №2344-III (далі Закон №2344-III ) державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Згідно з абз. 11. ч. 1 ст. 60 Закону №2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без контрольних пристроїв (тахографів) реєстрації режимів праці чи відпочинку водіїв транспортних засобів чи вимкненими такими контрольними пристроями (тахографами) або без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку - штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, підставою для застосування до автомобільного перевізника штрафу є, зокрема, встановлений компетентним органом факт перевезення пасажирів на маршруті протяжністю понад 500 кілометрів одним водієм та управління транспортними засобами при здійсненні міжнародних автомобільних перевезень без щоденних реєстраційних листків режимів праці та відпочинку.

Статтею 1 Закону №2344-ІІІ визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка; регулярні пасажирські перевезення - перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування за умовами, визначеними паспортом маршруту, затвердженим в установленому порядку органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування або уповноваженими органами Договірних Сторін у разі міжнародних перевезень.

Положення ч.1 ст. 53 Закону №2344-III передбачають, що організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

Відповідно до Поправки №6 (яка набула чинності 20.12.2010р.) Європейської Угоди, що стосується роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР), підписаної у Женеві 1 липня 1970р., в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних дні, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Як встановлено судом, транспортний засіб "Сканія R420", державний номерний знак НОМЕР_1 був обладнаний аналоговим тахографом марки "Siemens", моделі 1324.00, заводський номер НОМЕР_5 .

Так, під час проведення перевірки водієм були пред`явлено тахограму за 24.02.2020, відповідно за попередні 18 днів тахограми не були надані, оскільки в той період він керував транспортним засобом марки "Volvo F 12 2007", номерний знак НОМЕР_2 , який обладнаний цифровим тахографом марки "Siemens", моделі 1381., заводський номер НОМЕР_6 в якому застосовується цифровий чіп (карта водія), отже в даному тахографі не застосовуються тахокарти для перевірки режимів праці та відпочинку водія.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_2 здійснював міжнародні транспортні перевезення вантажів двома транспортними засобами марки "Сканія R420", державний номерний знак НОМЕР_1 був обладнаний аналоговим тахографом марки "Siemens", моделі 1324.00, заводський номер НОМЕР_5 та марки "Volvo F 12 2007", номерний знак НОМЕР_2 , який обладнаний цифровим тахографом марки "Siemens", моделі 1381., заводський номер НОМЕР_6 .

У період з 22.01.2020 по 02.02.2020 водій ОСОБА_2 знаходився на відпочинку, що підтверджується Бланком підтвердження діяльності від 02.02.2020 та даних з цифрового тахографа марки "Siemens".

З 02.02.2020 по 20.25 год 05.02.2020 водій ОСОБА_2 здійснював міжнародні перевезення транспортним засобом марки "Сканія R420", номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується тахокартами.

В період з 20.25 год 05.02.2020 по 13:00 год 10.02.2020 водій ОСОБА_2 перебував на відпочинку, що підтверджується Бланком підтвердження діяльності від 10.02.2020 та даних з цифрового тахографа марки "Siemens". З 13:00 год 10.02.2020 по 21:05 год 13.02.2020 водій ОСОБА_2 здійснював міжнародні перевезення транспортним засобом марки "Volvo F 12 2007", номерний знак НОМЕР_2 , та його діяльність підтверджується даних з цифрового тахографа марки "Siemens".

З 21.05 год 13.02.2020 по 00:01 год 24.02.2020 водій ОСОБА_2 перебував на відпочинку, що підтверджується Бланком підтвердження діяльності від 24.02.2020 та даних з цифрового тахографа марки "Siemens". 24.02.2020 на час здійснення перевірки водій ОСОБА_2 здійснював міжнародні перевезення транспортним засобом марки "Сканія R420", номерний знак НОМЕР_1 , та його діяльність підтверджується тахокартою з аналогового тахографа марки "Siemens".

Відтак, суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено режим праці та відпочинку водія ОСОБА_2 .

Разом з тим, суд звертає увагу на наступне.

Як стверджує позивач та не спростовано відповідачем, останній не повідомляв позивача про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт у встановлений Порядком №1567 спосіб, зворотного матеріали справи не містять.

Так, відповідно до пунктів 25-27 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення. Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

У матеріалах справи є повідомлення про розгляд справи про порушення вимог Закону України "Про автомобільний транспорт", у якому позивача запрошено на 14.04.2020 р. до Управління Укртрансбезпеки у Львівській області.

Натомість, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів на підтвердження належного повідомлення позивача (уповноваженої особи) про розгляд справи про порушення, а саме під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Позбавлення заінтересованої особи можливості взяти участь у розгляді справи, яка стосується його безпосередньо, є істотним порушенням процедури розгляду такої справи.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 17.01.2019 по справі №826/1632/17.

Отже, відповідач під час розгляду справ про порушення та прийняття спірних постанов порушив вимоги Порядку №1567.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свій процесуальний обов`язок, не підтвердив належними, допустимими та достатніми доказами та не довів вину позивача, а відтак і факт вчинення позивачем інкримінованих йому порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Європейську Конвенцію "Про захист прав людини і основоположних свобод" та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), зокрема у п.58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04 повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Частиною 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною другою статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволено повністю.

Визнати протиправними та скасувати постанови Управління Укртрансбезпеки у Львівській області Державної служби України з безпеки на транспорті № 182950, №182949, №182948, №182947, №182946, №182945, №182944, №182943, №182942, №182936, №182941, №182940, №182923, №182938, №182951, №182935, №182934, №182933, №182932, №182931, №182930, №182929, №182928, №182927, №182926, №182925, №182924, №182937, №182939 від 14.04.2020 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр-т Перемоги, ) на транспорті на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Гулкевич І.З.